Справа № 219/2378/17
Провадження № 2/219/2021/2017
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
судді Павленко О.М.,
за участі секретаря Брагіної М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільної сумісної власності, -
в с т а н о в и в:
Позивач та його представник будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Крім того, від них до суду надійшла заява, згідно якої вони позовні вимоги підтримали на підставі тих доказів, які зазначили у позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с.65).
Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечувала.
Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Cудом достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого повторно 12.10.2016 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 2.09.2005 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 залишила прізвище «Землянська», про що 2.09.2005 року був зроблений відповідний актовий запис № 47 (а.с.7).
Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 4.11.2016 року шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований 2.09.2005 року Соледарською міською радою Донецької області, актовий запис № 47 - був розірваний (а.с.8).

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 88222631 від 28.05.2017 року, ОСОБА_2 є власником будинку, розташованого за адресою:Донецька область, м. Бахмут, вул.. Сількорівська, буд.4 на підставі договору купівлі продажу жилого будинку від 14.07.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за № 1-2863 (а.с.32-33).

Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому будинку від 20.01.2017 року, виданої Головою квартального комітету № 31 ОСОБА_5, в будинку за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул.. Сількорівська, буд.4 зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.64).

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами ст. ст. 69-72 СК України. Відповідно п. 23 зазначеної Постанови, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Судом достовірно встановлено, що сторонами, як подружжям, в період шлюбу був придбаний будинок з надвірними спорудами № 4 по вул.. Сількорівській в м. Бахмут (раніше Артемівськ), який відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, є спільною сумісною власністю подружжя. На нерухоме та рухоме майно, відповідно до ст. 63 СК України, сторони, як подружжя, мають рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном, а згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

На підставі викладеного, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 та в порядку поділу майна подружжя визнає за кожним із них право власності на 1/2 частину спірного будинку з надвірними спорудами.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 10, 60, 123, 212-215, 224 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, ст.ст. 60, 68, 70, 71 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільної сумісної власності - задовольнити.

Визнати будинок, який розташований за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Сількорівська, буд.№ 4 з надвірними спорудами спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку № 4 по вул. Сількорівській в м. Бахмут Донецької області з надвірними спорудами в порядку розподілу спільного майна подружжя.

Вважати, що ОСОБА_2 належить 1/2 частина будинку № 4 по вул. Сількорівській в м. Бахмут Донецької області з надвірними спорудами в порядку розподілу спільного майна подружжя.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту отримання копії цього рішення.

Суддя

ОСОБА_7