Провадження №2/225/1138/2017
Справа №225/1794/17
Дзержинський міський суд Донецької області
26 вересня 2017 року м. Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Довженко О.В.,
секретаря судового засідання Панасенко Г.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Донецької міської ради, Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Бюро Приватизації і обміну житлового фонду» про визнання права власності на квартиру в порядку приватизації,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Донецької міської ради, Комунального Комерційного Підприємства Донецької міської ради «Бюро Приватизації і обміну житлового фонду» про визнання права власності на квартиру в порядку приватизації.
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що Виконавчим комітетом Донецької міської ради депутатів 29.05.1975 року був виданий ордер №3141 ОСОБА_3 на заняття квартири №40 загальною площею 40,59 м2, що розташована в будинку №6 по вулиці Матьокіна в місті Донецьку Донецької області.
06.01.2016 року батько позивача, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-НО №945967 від 06.05.2016 року, видане ВДРАЦС Дзержинського МУЮ у Донецькій області.
В квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, залишились зареєстровані: ОСОБА_1 син головного квартиронаймача; ОСОБА_2, колишня дружина ОСОБА_3, мати ОСОБА_1.
У 2014 році ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, як особи, що постійно мешкають в зазначеній вище квартирі, звертались до Донецької міської ради, Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Бюро Приватизації і обміну житлового фонду» з відповідною заявою про необхідність приватизації квартири, що раніше була надана ОСОБА_3 за вищезгаданим ордером.
Однак, у звязку з початком активної фази проведення АТО на території м.Донецька Донецької області, відповідна заява залишилась без розгляду, що стало приводом для звернення позивачів до суду за захистом порушеного права.
До початку розгляду справи по суті уповноваженим представником позивача суду надано уточнення до позову, з огляду на які останній суд визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право на приватизацію квартири, загальною площею 40,59 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки квартири загальною площею 40,59 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частки квартири загальною площею 40,59 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Уповноважений представник позивачів ОСОБА_4, який діє на підставі довіреностей від 15.09.2016 року та 08.09.2017 року, в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені позовні вимоги, з урахуванням поданих змін, підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні.
Належно повідомлені відповідачі - Донецька міська рада, Комунальне комерційне підприємство Донецької міської ради «Бюро Приватизації і обміну житлового фонду», у судове засідання не зявилисьз невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у їх відсутності суду не надали, у звязку з чим суд ухвалив розглядати справу на підставі ст.224 ЦПК України заочно.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (стаття 1218 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.
Згідно зі ст.345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.
Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.
В силу ст.ст.1,3,8 зазначеного Закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.
Передача квартир у власність громадян оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.
Таким чином, для спадкування права на приватизацію необхідно дотримання двох умов: постійне проживання спадкодавця у приміщенні, яке підлягає приватизації, та його особисте звернення до органів приватизації. Зазначена правова позиція висловлена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні судової практики розгляду справ про приватизацію державного житлового фонду та гуртожитків від 12.01.2017 року.
Отже, як вбачається з матеріалів справи, виконавчим комітетом Донецької міської ради депутатів 29.05.1975 року ОСОБА_3 був виданий ордер №3141 на зайняття квартири №40 загальною площею 40,59 м2, що розташована в будинку №6 по вулиці Матьокіна в місті Донецьку Донецької області. (а.с.9).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Склад сімї з 30.04.1993 року складає: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Керуюча компанія Пролетарського району м.Донецька №б/н від 10.01.2016 року. (а.с.13).
Родинні відносини між ОСОБА_3 та ГрабунСергієм Олексійовичем підтверджені свідоцтвом про народження серії ІІ-НО №276536 від 13.04.1973 року.
07.03.2014 року ОСОБА_3 разом із членами сімї, а саме: ОСОБА_2 колишньою дружиною, та ОСОБА_1 сином, звернулись до Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Бюро Приватизації і обміну житлового фонду» з відповідною заявою про необхідність приватизації вищезазначеної квартири у рівних частках. (а.с.10-12).
Однак, у звязку з початком активної фази проведення АТО на території м.Донецька Донецької області, відповідна заява залишилась без розгляду, свідоцтво про право власності на квартиру в рівних частках на імя ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 оформлено не було.
06.01.2016 року ОСОБА_3 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-НО №945967 від 06.05.2016 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.17).
Отже, враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, а саме, факт смерті 06.01.2016 року основного квартиронаймача ОСОБА_3, дотримання позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1, визначених ст.ст.1,3,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та викладеною в узагальненнях від 12.01.2017 року практикою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, умов для спадкування права на приватизацію, як-то, постійне проживання спадкодавця у приміщенні, яке підлягає приватизації та його особисте звернення до органів приватизації, суд дійшов наступного висновку:
у померлого ОСОБА_3 виникло право на приватизацію спірної квартири, оскільки останній, як основний квартиронаймач, розпочав процедуру приватизації житлового приміщення, а відповідним органом прийнято рішення, на підставі якого у розумінні ч.3 ст.8Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» здійснюється передача квартири у власність. Отже, відповідно до ст.ст.1216,1222 ЦК України, ОСОБА_3 є спадкодавцем, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (син та колишня дружина) є спадкоємцями, до яких переходить право вимоги визнання за ними права власності на квартиру, яка в силу ст.1218 ЦК України входить до складу спадщини (в даному випадку отримання свідоцтва про право власності на квартиру).
Матеріали справи свідчать, що уповноважений представник позивачів звертався 22.09.2017 року до приватного нотаріуса Київського нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, із проханням видати свідоцтва про право на спадщину за законом на майно квартиру АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_3, померлого 06.01.2016 року.
Однак, постановою від 22 вересня 2017 року №262/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину на імя ОСОБА_1 після смерті 06 січня 2016 року його батька ОСОБА_3 було відмовлено. В свою чергу, з витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №49209060 від 22.09.2017 року вбачається, що після померлого 06.01.2016 року ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Наведене свідчить про відсутність порушення прав інших спадкоємців у разі прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог.
З огляду на вищевказані обставини, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ч.1 ст.328 ст.ст.345,1216,1218,1222 ЦК України, ст.ст.10,11,58,59,60,61,197, 209,212,214,224 ЦПК України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право на приватизацію квартири загальною площею 40,59 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки квартири загальною площею 40,59 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частки квартири загальною площею 40,59 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції або Дзержинським міським судом за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя