Провадження № 2/127/3668/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 червня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

секретаря Подоляк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

16 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Вінницької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивача - ОСОБА_3

На випадок своєї смерті за життя ОСОБА_3 склав заповіт від 06 липня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Третяк А.О., згідно якого він заповів усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом, а також належні йому майнові права та обов'язки на час смерті позивачу ОСОБА_5

ОСОБА_5 являється єдиним спадкоємцем після померлого ОСОБА_3, інші спадкоємці відсутні. Мати позивача, дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_5 не звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з наступних причин. Після смерті батька і понесених затрат на похорони позивач опинився у тяжкому матеріальному стані. У нього не було коштів для оформлення прийняття спадщини в установленому законом порядку: останній не працював офіційно, заробітки були періодичними та непостійними.

Також поважною причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини було його захворювання на вірусний гепатит А, у зв'язку з чим в період з 10 лютого 2017 року по 06 березня 2017 року ОСОБА_5 перебував в міській клінічній лікарні № 1 на стаціонарному лікуванні. Після виписки з лікарні певний час проходив профілактичне лікування в домашніх умовах, а тому не мав фізичної та матеріальної можливості займатися питанням оформлення спадщини.

На звернення позивача щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 13 травня 2017 року листом ОСОБА_1 було відмовлено у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

З огляду на зазначене вище позивач звернувся до суду із даним позовом та просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, терміном на один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що вимоги позову підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Вінницької міської ради до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від представник Вінницької міської ради Никонюка О.В. надійшла заява, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що при вирішенні справи заперечує щодо задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як було встановлено судом, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, видане міським бюро ЗАГС у м. Вінниці, де в графі «батьки» зазначено: батько - ОСОБА_3 та мати - ОСОБА_6 (а.с. 11).

06 липня 2016 року ОСОБА_3 (батько позивача) на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: усе його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом, а також належні йому майнові права та його обов'язки на час смерті заповів своєму сину ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Третяк А.О. (а.с. 12).

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, видане 20 вересня 2016 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивача - ОСОБА_3 (а.с. 9).

Відповідно до довідки № 455 від 22 червня 2017 року, видана квартальним комітетом «Тяжилів», ОСОБА_3 проживав один за адресою: АДРЕСА_1 та був зареєстрований один до дня своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 36).

Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частина 1 статті 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановлено статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48095223 від 16 червня 2017 року, наданої Першою вінницькою державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, не заводилась (а.с. 33).

З листа Першої вінницької державної нотаріальної контори № 1118/01-16 від 13 травня 2017 року надісланого ОСОБА_1, судом встановлено, що останній пропустив строк для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, оскільки заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору в установлений законом строк не подав та на момент смерті ОСОБА_3 зареєстрований за однією адресою з померлим не був (а.с. 14).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 у період з 10 лютого 2017 року по 06 березня 2017 року перебував на стаціонарному лікуванні у міській клінічній лікарні № 1 (а.с. 17-18).

Виходячи з вище наведеного судом встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини.

А тому, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що у позивача ОСОБА_1 дійсно були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини у передбачений законом строк.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1216, 1217, 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, терміном один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк