Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1003/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гайсюк О. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

22.06.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді Гайсюка О.В.

суддів Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

за участю секретаря Діманової Н.І.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до СП ТОВ «Світловодськпобут» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації за затримку виплати заробітної плати.

Позивач зазначив, що працював у відповідача начальником відділу охорони праці та 23.11.2016 року його було звільнено з роботи за ч.3 ст.38 КЗпП.

На час звільнення відповідач мав заборгованість із заробітної плати перед ним у сумі 14031,84 грн.

Розрахунок по заробітній платі з ним проводився в декілька етапів, остаточно з ним проведено розрахунок 08.01.2017 року.

Відповідно до розрахункового листа за листопад 2016 року йому нарахована компенсація за затримку виплати заробітної плати у сумі 585, 25 грн.

Посилаючись на це, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 10894,50 грн. за період з 23.11.2016 року по 06.01.2017 року за 45 діб та компенсацію за затримку виплати заробітної плати у сумі 585,25 грн. та 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У березні 2017 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог.

Посилаючись на те, що на момент розгляду справи йому не сплачено 378,92 грн., позивач просив стягнути з СП ТОВ «Світловодськпобут» середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 20 1441,05 грн. та 10 000грн. на відшкодування моральної шкоди (а.с.46).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 15.03.2017 року позов задоволено частково.

З відповідача на користь ОСОБА_2 стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 4079,20 грн. та 500 грн. на відшкодування моральної шкоди (а.с. 49-52).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить це рішення змінити в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнути середній заробіток на його користь з відповідача у сумі 20141,05 грн. (а.с. 59).

Позивач посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що відповідач станом на 01.12.2016 р. заборгував йому 19442,30 грн., а сплатив 19063,30 грн. і на момент розгляду справи йому не сплачено 378,92 грн., що підтверджено випискою по картковому рахунку.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник відповідача з доводами апеляційної скарги не погодився.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції позивач працював на посаді начальника відділу охорони праці СП ТОВ «Світловодськпобут».

Звільнений ОСОБА_2 23.11.2016 року і в цей день він працював, що підтверджують сторони. Але в цей день відповідач так і не розрахувався з відповідачем. Останній розрахунок було здійснено 16.12.2016 року. Це підтверджено довідкою відповідача від 25.01.2016 року та випискою з карткового рахунку позивача (а.с. 25, 40).

Відповідно до статей 116, 117 КЗпП за затримку розрахунку при звільненні позивача з вини відповідача судом за період з 23.11.2016 року по 16.12.2016 року нараховано та стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток у сумі 4079,20 грн. Ця сума за вказаний період позивачем та відповідачем не оспорюється. Але суд не звернув уваги на те, що в довідці від 25.01.2017 року (а.с. 25) зазначено, що заборгованість по лікарняним 473,82 грн. не була виплачена і після 16.12.2016 року.

Відповідач не надав доказів того, що ця сума (473,82 грн.) виплачена коли-небуть позивачу і те, що вина відповідача в невиплаті цих 473,82 грн. відсутня.

За таких обставин з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку також і з 16.12.2016 року по день ухвалення апеляційним судом рішення.

Враховуючи, що рішення суду повинне бути не тільки законним, але і справедливим, колегія суддів при визначенні суми середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача додатково (з 16.12.2016р.) бере до уваги те, що сума заборгованості (473,82 грн.), яка не виплачена позивачу є незначною і вважає, що за період з 16.12.2016 року по 23.06.2017 року середній заробіток у сумі 2000 грн. (який підлягає стягненню з відповідача) буде пропорційним сумі заборгованості.

Оскільки висновки суду не повністю відповідають обставинам справи, то рішення суду в частині розміру середнього заробітку, що підлягає стягненню на користь позивача слід змінити та визначити загальний розмір середнього заробітку у сумі 6079,20 грн. (4079,20 грн.+2000 грн.).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 березня 2017 року в частині визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку змінити.

Стягнути з СП ТОВ «Світловодськпобут» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 6079,20 грн.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: