АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/1888/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Квятковська Л.Й.
Провадження № 22-ц/789/331/17 Доповідач - Дикун С.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Прислопського В.Я.; відповідача ОСОБА_3 та його представника адвоката Іжука Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чортківського районного суду від 09 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права власності на 1/2 частину автомобіля та стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про припинення права власності на 1/2 частину автомобіля та стягнення грошової компенсації. В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що він з відповідачем є співвласниками легкового автомобіля марки "МІТSUBISHI L 200" 2008 року випуску, ДНЗ НОМЕР_2, який у 2009 року було придбано ними у спільну власність. Однак, починаючи із 2014 року, даним автомобілем марки одноособово користується лише відповідач ОСОБА_3 На неодноразові звернення ОСОБА_1 надати йому в користування цей автомобіль ОСОБА_3 було відмовлено.

Рішенням Чортківського районного суду від 09 лютого 2017 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права власності на 1/2 частину автомобіля та стягнення грошової компенсації відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким припинити за ним ? права власності на легковий автомобіль марки "МІТSUBISHI L 200" , пікап-В, номер кузова НОМЕР_1, 2008 року випуску, ДНЗ НОМЕР_2; стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, грошові кошти у розмірі 120150 грн. як компенсацію за належну позивачу ? частини автомобіля. Посилається на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права. Вказує, що судом першої інстанції не дано оцінки Свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу, де у графі "Особливі відмітки" зазначено, що реєстрація легкового автомобіля проведена на підставі довідки-рахунку ЦРБ070722 від 24.02.2009 року та вантажно-митної декларації 100000027/8/722330 від 22.12.2018 року, що є неможливим у розумінні ст.19 Конституції України. Відтак, особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що твердження відповідача про те, що його дружина просила дати доручення на користування автомобілем, а ОСОБА_1 був зареєстрований співвласником, не відповідає дійсності. Наголошує, що на один транспортний засіб видається тільки одна довідка-розрахунок, яка здається в органи ДАІ при реєстрації транспортного засобу, що не було взято до уваги судом першої інстанції. Крім того, позивач вважає, що судом не надано належної оцінки відповіді Територіального сервісного центру МВС у Тернопільській області № 6145 від 01.02.2017 року, з якої випливає, що твердження відповідача про придбання автомобіля лише ним та його реєстрації на підставі договору купівлі-продажу є таким, що ввело суд першої інстанції в оману.

Під час розгляду справи в апеляційному суді позивач та його представник підтримали вимоги апеляційної скарги, зіславшись на мотиви, викладені в ній; Відповідач та його представник апеляційної скарги не визнали.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено його право спільної часткової власності на спірний автомобіль, а документи, які містяться у матеріалах справи, засвідчують, що право власності на спірний автомобіль належить відповідачу.

Колегія суддів не може погодитись із даним висновком, як таким, що не відповідає обставинам справи.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 27.05.2009 року - легкового автомобіля марки пікап B MITSUBISHI L 200, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1 від 27.05.2009 року даний автомобіль зареєстровано на відповідача ОСОБА_3, власником 1/2 частини автомобіля є ОСОБА_5

В обліковій картці приватного транспортного засобу НОМЕР_2 від 27.05.2009 року зазначено, що його власником є ОСОБА_3, ? власності на даний автомобіль належить позивачу ОСОБА_1,

24 лютого 2009 року в м. Тернополі був укладений Договір №Мі 240209/1 між товариством з обмеженою відповідальністю «ТерКо Авто» - Продавцем з однієї сторони та Покупцем ОСОБА_3 з іншої сторони, відповідно до якого Продавець зобов'язувався поставити та передати у власність Покупця новий автомобіль марки МІТSUBISHI, а Покупець, в свою чергу, зобов'язувався прийняти Товар та оплатити за нього на умовах цього Договору.

Відповідно до акту прийому-передачі автомобіля клієнтові від 24.02.2009 року ТзОВ «ТерКо Авто» передало автомобіль, комплектуючі і документацію ОСОБА_3

Як вбачається з відповіді за вих. №31/19/5/П-01 а/з від 01.02.2017 року Територіального сервісного центру №6145 Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області надати копії документів на автомобіль не є можливим, так як вони знищені за терміном діяльності. Запис внесений в свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 27.05.2009 року в графі особливі відмітки ? власності ОСОБА_1 вноситься у випадку, якщо при договорі купівлі-продажу транспортного засобу, довідці-рахунок внесено два співвласники або був наданий нотаріальний документ, засвідчений у встановленому порядку. Зазначеним спростовуються доводи відповідача, що при реєстрації 1/2 власності автомобіля на позивача малося на увазі його користування даним автомобілем.

Із часу проведення в установленому законом порядку державної реєстрації спірного транспортного засобу відповідач не звертався із скаргами щодо неправильної реєстрації 1/2 власності на спірний автомобіль за позивачем.

Таким чином, при набутті права власності на спірний автомобіль сторони узгодили право спільної часткової власності на нього, про що свідчить проведена у відповідності до вимог законодавства державна реєстрація автомобіля, котра не була оспорена в установленому порядку.

Виходячи з положень статей 21,24,41 Конституції України, статей 319,358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Відповідно до ст.ст. 316-321 Цивільного кодексу України (ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності складають права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на розсуд власника, якщо такі дії не суперечать закону. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власність зобов'язує. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні інакше як у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Статтею 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Виходячи з аналізу зазначеної норми у взаємозв'язку з положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 316, 317, 319, 358, 361 ЦК України слід дійти висновку, що передбачене частиною другою цієї норми право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки у майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому його праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи.

При цьому, зазначеною нормою передбачено, що обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки і не передбачається обов'язковість згоди інших співвласників на такий виділ та не ставиться право співвласника на виділ у залежність від згоди інших співвласників і мотивів, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ.

Відповідно до п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів" транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС. Транспортні засоби, що належать декільком фізичним або юридичним особам (співвласникам), за їх письмовою заявою реєструються за однією з таких осіб. У разі відсутності одного із співвласників державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі його письмової заяви. Справжність підпису такого співвласника засвідчується нотаріально. У графі "Особливі відмітки" свідоцтва про реєстрацію або тимчасового реєстраційного талону транспортних засобів щодо іншого співвласника може бути зроблено запис про нього із зазначенням прізвища, імені та по батькові.

Згідно з п.3 вищенаведеної постанови Державний облік зареєстрованих транспортних засобів передбачає реєстрацію, накопичення, узагальнення, зберігання і передачу інформації про такі засоби та відомостей про їх власників, які вносяться до Єдиного державного реєстру МВС.

Таким чином, системно аналізуючи положення даної постанови, можна дійти висновку, що облікова картка приватного ТЗ - це первинний правовстановлюючий документ, на підставі якого здійснюється державна реєстрація транспортних засобів, наслідком якої є видача свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім'я осіб, зазначених в первинній обліковій картці.

Той факт, що ОСОБА_3 і ОСОБА_1 були зареєстровані як співвласники автомобіля, посвідчується свідоцтвом від 27.05.2009 року про реєстрацію транспортного засобу марки пікап B MITSUBISHI L 200, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 та даними облікової картки приватного ТЗ, виданого Чортківським МРЕВ від 27.05.2009 року, а тому факт власності позивача на ? спірного автомобіля повторному доказуванню не підлягає.

Спірний автомобіль є неподільною річчю, оскільки виділити в натурі будь-яку його частку неможливо, позивач згідний на отримання компенсації за його частку та автомобіль перебуває у володінні відповідача, тому посилання суду першої інстанції безпосередньо на норму ст.183 ЦК України про неподільність речі через втрату нею цільового призначення після такого поділу, всупереч вимог ст.ст. 358,364 ЦК України, є необґрунтованими.

Зважаючи на зміст указаних норм матеріального права, неможливості спільного використання спірного автомобіля, презумпції знаходження спірного автомобіля у володінні відповідача ОСОБА_3, вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь грошової компенсації та припинення його права власності на частку у майні є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведеної судової автотоварознавчої експертизи від 01.06.2017 року №324/17-22 ринкова вартість спірного автомобіля становить 200350 грн.

При стягненні грошової компенсації колегія суддів враховує також загальні засади цивільного законодавства (ст. 3 ЦК) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав та інтересів усіх співвласників, а також те, що реалізація норми ч. 2 ст. 364 ЦК України не порушить прав відповідача та не завдасть йому шкоди.

Оскільки в матеріалах справи міститься облікова картка приватного ТЗ НОМЕР_2 марки «МІТSUBISHI L1200" від 27.05.2009 року, яка видана після оформлення договору купівлі-продажу від 24.02.2009 року і підтверджує реєстрацію та відсутність арештів на даний автомобіль, у графі "Особливі відмітки" якої прописаний співвласник ОСОБА_1, якому належить ? автомобіля, то у колегії суддів не виникає сумнівів про виникнення у сторін спільної часткової власності на даний автомобіль.

Таким чином, факти, встановлені судом та перевірені доказами, приводять до висновку, що ОСОБА_1, як власник 1/2 частини спірного автомобіля, не має можливості у повній мірі володіти та користуватись цим майном, тому його вимоги про стягнення вартості грошової компенсації його частки відповідають способу захисту, передбаченому ст.16 ЦК України та підлягають задоволенню. Із відповідача на користь позивача слід стягнути 1/2 від вартості автомобіля 200350 грн, що становить суму 100175 грн, припинивши право власності позивача на 1/2 автомобіля.

Відповідно до ч.5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням наведеного, до стягнення із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем по справі у вигляді 2523,15 грн судового збору, 3168 грн витрат за проведення автотоварознавчої експертизи та 800 грн витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Чортківського районного суду від 09 лютого 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права власності на 1/2 частину автомобіля та стягнення грошової компенсації задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації АДРЕСА_1, податковий номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації АДРЕСА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частки легкового автомобіля пікап B MITSUBISHI L 200, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1, що становить 100175 грн (сто тисяч сто сімдесят п'ять ) грн.

Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку легкового автомобіля пікап B MITSUBISHI L 200, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації АДРЕСА_1, податковий номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації АДРЕСА_2 2523,15 грн судового збору, 3168 грн витрат за проведення автотоварознавчої експертизи та 800 грн витрат на правову допомогу.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області С.І. Дикун