АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 687/1105/16-ц
Провадження № 22-ц/792/547/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Грох Л.М.,

суддів Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар Гриньова А.М.,

з участю сторін, представника апелянта,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 01 лютого 2017 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, вказувала, що рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 22.07.2016 року встановлено факт її проживання однією сім'єю як подружжя без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 в АДРЕСА_6 Чемеровецького району у період з 1997 року по 28.11.2002 року та у АДРЕСА_1 у період з 22.11.2002 року по 23.08.2011 року. 23.08.2011 року сторони зареєстровували шлюб. У шлюбі з відповідачем вони спільно придбали квартиру АДРЕСА_2, автомобіль ВАЗ 2108, а також меблі та побутову техніку. Сторони не досягли згоди щодо поділу спільного майна.

Тому, з врахуванням уточнень, позивачка остаточно просила стягнути з відповідача на її користь частину всього майна, придбаного під час шлюбу, у грошовому еквіваленті: кошти в сумі 63 389 грн., з яких 20250 грн. ( 750 дол. США) - половина коштів, які позивач передала відповідачу при свідках на купівлю квартири; 10800 грн. (400 дол. США) - частина вартості проданого відповідачем автомобіля; 13500 грн. - власні кошти позивача, які були витрачені нею на ремонт та переобладнання квартири та 18839 грн. - половину вартості майна згідно акта від 12.08.2016 року про опис майна, яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_2.

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 01.02.2017 року позов задоволено частково. Виділено ОСОБА_1:

Холодильник «Індезіт» вартістю 3300 грн.;

Газову плиту «Гефест» вартістю 1600 грн.;

Газову колонку «Юнкерс» вартістю 1100 грн;

Газовий котел «Проскурів» вартістю 1100 грн;

Насос до котла вартістю 500 грн;

Грошовий еквівалент вартості двох євро батарей по 300 грн. кожна, на загальну суму 600 грн.;

Грошовий еквівалент вартості ламінату в сумі 300 грн.;

Ліжко вартістю 2300 грн.;

Тумбочки дві штуки вартістю по 80 грн кожна, на загальну суму 160 грн.;

Грошовий еквівалент вартості ковроліну, яка становить 800 грн.;

Комплект штори вартістю 240 грн.;

Супутникову антену з тюнером вартістю 600 грн.;

Світильник вартістю 170 грн.;

Половину вартості стінки, яка становить 550 грн.;

Соковижималку вартістю 500 грн.;

Міксер вартістю 360 грн.;

Шафу вартістю 200 грн.;

Праску вартістю 70 грн.;

Овочесушку «Сатурн» вартістю 450 грн.;

Ковдру вартістю 160 грн.;

Дві подушки вартістю по 50 грн. кожна на загальну суму 100 грн;

Постільний комплект вартістю 600 грн.;

Три рушники вартістю по 80 грн. кожний на загальну суму 240 грн.:

Гардину вартістю 50 грн.;

Стінку в прихожій вартістю 1100 грн.;

Пральну машину вартістю 3600 грн.;

Грошовий еквівалент вартості вхідних дверей, що становить 1100 грн.;

Грошовий еквівалент вартості двох змішувачів, що становить 680 грн.;

Водяний насос, що становить 380 грн.;

Електрогенератор вартістю 1700 грн.;

Грошовий еквівалент вартості шпалер, що становить 600 грн.;

Комплект каструль, вартістю 400 ірн.;

Витяжку вартістю 700 грн.;

Світильник вартістю 30 грн.;

Пуф вартістю 35 грн.;

Дві коврових доріжки вартістю 170 грн.;

Грошовий еквівалент ванної, що становить 160 грн.;

Дзеркало вартістю 80 грн.;

Грошовий еквівалент пластикових вікон, що становить 2600 грн.

Виділено ОСОБА_2 наступне майно:

Стінку кухонну вартістю 800 грн.;

Стіл кухонний вартістю 450 грн.;

Табуретки кухонні вартістю 160 грн.;

Чотири євро батареї вартістю по 300 грн. кожна, загального вартістю 1200 грн.;

Три вікна пластикові вартістю 2600 грн.;

Тумбочку під телевізор вартістю 100 грн.;

Телевізор «ОLQ» вартістю 600 грн.;

Ковролін 11 м2, вартістю 800 гри.;

Карнизи (дві штуки), вартістю 24 грн. за кожний;

Комплект штор вартістю 240 грн.;

Супутникову антену з тюнером вартістю 600 грн.;

Світильник вартістю 170 грн.;

Половину вартості стінки, що становить 550 грн.;

Стіл розкладний вартістю 450 грн.;

Ліжко-диван вартістю 2700 грн.;

Електром'ясорубку вартістю 500 грн.;

Вентилятор вартістю 110 грн.;

Шафу вартістю 100 грн.;

Дошку для прасування вартістю 110 грн.;

Тюль вартістю 80 грн.;

Карниз вартістю 24 грн.;

Одну ковдру вартістю 160 грн.;

Три подушки вартістю по 50 грн. кожна на загальну суму 150 грн.;

Постільний комплект вартістю 600 грн.;

Три рушники вартістю по 80 грн. кожний, на загальну суму 240 грн.;

Вагонку вартістю 40 грн.;

Вхідні двері, вартістю 1100 грн.;

Мийку кухонну вартістю 90 грн.;

Два змішувачі вартістю 680 грн.;

Електродрель вартістю 200 гри.;

Болгарку вартістю 300 грн.;

Годинник настінний вартістю 90 грн.;

Світильник вартістю 90 грн.;

Шпалери вартістю 600 грн.;

Навісну тумбу вартістю 80 грн.;

Світильник вартістю ЗО грн.;

Пуф вартістю 35 грн.;

Ванну вартістю, якої 160 грн.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та необґрунтоване, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, однобічність та неповноту в дослідженні доказів, неправильне застосування норм матеріального права. На думку апелянта, суд помилково не прийняв до уваги свідчення відповідача, що автомобіль сторонами було придбано в 2014 році під час шлюбу, а в травні 2016 року відповідач автомобіль продав без згоди позивачки. Судом не враховано показання свідка ОСОБА_3, яка засвідчила факт передачі позивачкою відповідачу коштів на купівлю квартири 23.09.2002 року. Задовольнивши клопотання позивача про допит свідка ОСОБА_4, суд не забезпечив його явку в судове засідання.

В засіданні апеляційного суду апелянт та її представник підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Відповідач просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 309 ч.1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення у справі, які суд вважав встановленими, а також порушення або неправильне застосування норм матеріального права та процесуального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з'ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим оспорюване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Так, згідно рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 22.07.2016 року встановлено, що сторони проживали однією сім'єю як подружжя без реєстрації шлюбу в АДРЕСА_6 у період з 1997 року по 28.11.2002 рік та у АДРЕСА_2 у період з 22.11.2002 року до 23.08.2011 року.

У період з 23.08.2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 30.08.2016 року.

Наведене підтверджується матеріалами справи і фактично не оспорюється сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюється положення глави 8 цього Кодексу (ч. 2 ст. 74 СК України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку.

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що до кола спільно нажитого майна не входить автомобіль ВАЗ 2108, 1990 року випуску, д/н НОМЕР_2.

Доводи апеляційної скарги щодо помилковості цього висновку є безпідставними.

Так, автомобіль ВАЗ 2108, 1990 року випуску, р/н НОМЕР_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 04.11.1995 року зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5.

Сторони підтвердили, що вказаний автомобіль тривалий час перебував у їх володінні на підставі довіреності на право володіння, користування та розпорядження цим автомобілем на ім'я ОСОБА_2

За змістом ст.655 ЦК України договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

За змістом цих нормативно-правових актів продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

В свою чергу сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Відтак видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Тому факт відчуження вказаного автомобіля відповідачем на підставі наданої йому довіреності, що визнано останнім, не свідчить, що виручені кошти від його реалізації є спільним майном подружжя і підлягають поділу, оскільки ОСОБА_2 в силу довіреності діяв як представник власника автомобіля.

Отже, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки 10800 грн. - половини вартості проданого автомобіля.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги щодо квартири як спільного майна подружжя, колегія суддів приймає до уваги таке.

Встановлено, що згідно з договором дарування серії ВАВ № 035830 від 23.09.2002 року, посвідченим приватним нотаріусом Чемеровецького районного нотаріального округу Хмельницької області Кахній Л.І., реєстраційний номер 2221, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 подарували ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_3. На підставі цього договору за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на цю квартиру.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 212 ЦПК України дав належну оцінку доказам і правильно виходив з того, що показання свідків щодо сплати коштів за спірну квартиру позивачкою не є достатніми та допустимими доказами на спростування факту набуття цього майна в дар відповідачем, що підтверджується договором дарування.

В свою чергу позивач не оспорювала в судовому порядку вказаний договір дарування внаслідок його удаваності чи з інших підстав.

За змістом ч.1 ст. 24 КпШС України, чинного на час придбання відповідачем спірної квартири, майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку спадкування, є власністю кожного з них.

Аналогічну норму містить і пункт 2 ч.1 ст. 57 СК України.

Отже, відсутні правові підстави для визнання спірної квартири спільним майном подружжя та стягнення коштів, витрачених на її придбання.

Разом з тим, відмовляючи у позові в частині стягнення коштів, витрачених позивачкою на ремонт та поліпшення вказаної квартири з підстав недоведеності, суд першої інстанції не виконав свого обов'язку щодо сприяння сторонам у реалізації їхніх прав та повному з'ясуванню обставин справи, встановленого ч.4 ст.10 ЦПК України.

Так, відповідач ОСОБА_2 підтвердив, що в 2006-2007 роках він з позивачкою за спільні кошти здійснили ремонт та часткове перепланування квартири АДРЕСА_4. Зокрема, було проведено роботи з газифікації квартири, встановлено водонасосну станцію, замінено ванну та унітаз, змішувачі, систему опалення, замінено вікна. вхідні двері. Окрім цього, на підлозі влаштовано ламінат та ковролін по старому дерев'яному покриттю, поклеєно нові шпалери в кімнатах, а в кухні та ванній кімнаті замінено керамічну плитку, стіни оздоблено вагонкою. Також, здійснено часткове перепланування зі зміщенням дверних отворів та влаштуванням відкритих отворів (арок).

Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 479/017 від 12.07.2017 року, призначеної за клопотанням позивача апеляційним судом, підтверджено факт здійснення вказаних ремонтних робіт та поліпшень квартири АДРЕСА_5.

За даними висновку експертизи загальна вартість будівельних, опоряджувальних матеріалів і обладнання, використаних і встановлених в ході ремонту квартири станом та 12.07.2017 року складає 48974 грн.; вартість виконаних робіт по газифікації квартири складає 1543 грн.

Отже, підлягає задоволенню позов в частині стягнення 13500 грн. компенсації понесених позивачкою витрат на ремонт квартири - в межах заявлених нею позовних вимог.

При цьому не приймається до уваги заява позивача в засіданні апеляційного суду про збільшення розміру зазначеної вимоги, оскільки за змістом ч.1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розподіляючи в натурі предмети домашнього вжитку, наявність яких зафіксовано комісійним актом від 12.08.2016 року, суд першої інстанції помилково включив до переліку майна вікна, опалювальні батареї, підлогове покриття, вхідні двері, шпалери та інше покриття для стін, унітаз, ванну, мийку, змішувачі. Ці речі фактично використані в ході проведеного ремонту і служать приналежністю до головної речі (квартири), виходячи з можливості її функціонування за призначенням.

За виключенням цих речей загальна вартість майна сторін - предметів домашнього вжитку становить 32097 грн.

Згідно із ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, частки сторін в цьому майні складають по ?, тобто, вартість частки позивача та відповідача у майні становить 16048,50 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відтак наявне майно підлягає поділу між сторонами в натурі з якомога меншим відступленням від ідеальних часток сторін у майні.

Тому, з врахуванням наведеного, в порядку розподілу спільного майна подружжя слід виділити у власність позивачці:

- холодильник «Індезіт» вартістю 3300 грн.;

- ліжко вартістю 2300 грн.;

- плиту газову «Gefest» вартістю 1600 грн.;

- дві тумбочки по 80 грн. кожна, на загальну суму 160 грн.;

- комплект штор вартістю 240 грн.;

- супутникову антену з тюнером вартістю 600 грн.;

- міксер вартістю 360 грн.;

- електром'ясорубку вартістю 500 грн.;

- шафу вартістю 100 грн.;

- праску вартістю 70 грн.;

- дошку для прасування вартістю 110 грн.;

- овочесушку «Сатурн» вартістю 450 грн.;

- ковдру вартістю 160 грн.;

- карниз вартістю 24 грн.;

- пуф вартістю 35 грн.;

- дві подушки вартістю по 50 грн. кожна на загальну суму 100 грн.;

- постільний комплект вартістю 600 грн.;

- три рушники по 80 грн. кожний на загальну суму 240 грн.;

- стінку в прихожій вартістю 1100 грн.;

- пральну машину вартістю 3600 грн.;

- комплект каструль, вартістю 400 грн.; всього майна на загальну суму 16049 грн.

ОСОБА_2 слід виділити у власність:

- витяжку вартістю 700 грн.;

- водяний насос вартістю 380 грн.;

- електрогенератор вартістю 1700 грн.;

- соковижималку вартістю 500 грн.;

- стінку кухонну вартістю 800 грн.;

- стінку вартістю 1100 грн.;

- стіл кухонний вартістю 450 грн.;

- табуретки кухонні вартістю 160 грн.;

- тумбочку під телевізор вартістю 100 грн.;

- телевізор «OLQ» вартістю 600 грн.;

- карнизи (дві одиниці) загальною вартістю 48 грн.;

- комплект штор вартістю 240 грн.;

- супутникову антену з тюнером вартістю 600 грн.;

- світильник вартістю 170 грн.;

- стіл розкладний вартістю 450 грн.;

- газовий котел «Проскурів» вартістю 1100 грн.;

- газову колонку «Юнкерс» вартістю 1100 грн.;

- насос до котла вартістю 500 грн.;

- ліжко-диван вартістю 2700 грн.;

- вентилятор вартістю 110 грн.;

- шафу вартістю 100 грн.;

- тюль вартістю 170 грн.;

- ковдру вартістю 160 грн.;

- три подушки вартістю по 50 грн. кожна на загальну суму 150 грн.;

- постільний комплект вартістю 600 грн.;

- три рушники вартістю по 80 грн. кожний, на загальну суму 240 грн.;

- електродриль вартістю 200 грн.;

- болгарку вартістю 300 грн.;

- годинник настінний вартістю 90 грн.;

- світильник вартістю 90 грн.;

- навісну тумбу вартістю 80 грн.;

- два світильники по 30 грн. кожний, загальною вартістю 60 грн.;

- доріжки килимові (дві одиниці) загальною вартістю 170 грн.;

- дзеркало вартістю 80 грн.;

- гардину вартістю 50 грн.; всього майна на загальну суму 16048 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_2 пропорційно задоволеним вимогам - на 43,24 % (555 грн. + 697,28 грн. + 5600 грн.) х 43,24 % - в сумі 3194,53 грн.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 01 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В порядку розподілу спільного майна подружжя виділити у власність ОСОБА_1:

- холодильник «Індезіт» вартістю 3300 грн.;

- ліжко вартістю 2300 грн.;

- плиту газову «Gefest» вартістю 1600 грн.;

- дві тумбочки по 80 грн. кожна, на загальну суму 160 грн.;

- комплект штор вартістю 240 грн.;

- супутникову антену з тюнером вартістю 600 грн.;

- міксер вартістю 360 грн.;

- електром'ясорубку вартістю 500 грн.;

- шафу вартістю 100 грн.;

- праску вартістю 70 грн.;

- дошку для прасування вартістю 110 грн.;

- овочесушку «Сатурн» вартістю 450 грн.;

- ковдру вартістю 160 грн.;

- карниз вартістю 24 грн.;

- пуф вартістю 35 грн.;

- дві подушки вартістю по 50 грн. кожна на загальну суму 100 грн.;

- постільний комплект вартістю 600 грн.;

- три рушники по 80 грн. кожний на загальну суму 240 грн.;

- стінку в прихожій вартістю 1100 грн.;

- пральну машину вартістю 3600 грн.;

- комплект каструль, вартістю 400 грн.

Всього майна на загальну суму 16049 грн.

Виділити у власність ОСОБА_2:

- витяжку вартістю 700 грн.;

- водяний насос вартістю 380 грн.;

- електрогенератор вартістю 1700 грн.;

- соковижималку вартістю 500 грн.;

- стінку кухонну вартістю 800 грн.;

- стінку вартістю 1100 грн.;

- стіл кухонний вартістю 450 грн.;

- табуретки кухонні вартістю 160 грн.;

- тумбочку під телевізор вартістю 100 грн.;

- телевізор «OLQ» вартістю 600 грн.;

- карнизи (дві одиниці) загальною вартістю 48 грн.;

- комплект штор вартістю 240 грн.;

- супутникову антену з тюнером вартістю 600 грн.;

- світильник вартістю 170 грн.;

- стіл розкладний вартістю 450 грн.;

- газовий котел «Проскурів» вартістю 1100 грн.;

- газову колонку «Юнкерс» вартістю 1100 грн.;

- насос до котла вартістю 500 грн.;

- ліжко-диван вартістю 2700 грн.;

- вентилятор вартістю 110 грн.;

- шафу вартістю 100 грн.;

- тюль вартістю 170 грн.;

- ковдру вартістю 160 грн.;

- три подушки вартістю по 50 грн. кожна на загальну суму 150 грн.;

- постільний комплект вартістю 600 грн.;

- три рушники вартістю по 80 грн. кожний, на загальну суму 240 грн.;

- електродриль вартістю 200 грн.;

- болгарку вартістю 300 грн.;

- годинник настінний вартістю 90 грн.;

- світильник вартістю 90 грн.;

- навісну тумбу вартістю 80 грн.;

- два світильники по 30 грн. кожний, загальною вартістю 60 грн.;

- доріжки коврові (дві одиниці) загальною вартістю 170 грн.;

- дзеркало вартістю 80 грн.;

- гардину вартістю 50 грн.

Всього майна на загальну суму 16048 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13500 грн. компенсації понесених витрат на ремонт квартири, та 3194,53 грн. понесених судових витрат.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Борсук В.О. Провадження № 22-ц/792/547/16

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 48