Справа № АЕ-93/2000
Провадження № 6/316/89/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2017 р. м. Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого-судді Вільямовській Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Рябуха О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Енергодар подання головного державного виконавця Енергодарського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Запорізької області ОСОБА_1, заінтересована особа- ОСОБА_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ Запорізької області ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним поданням.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Енергодарському МВ ДВС ГТУЮ Запорізької області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/316/63/16, виданого 07.07.2000 року Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки (а.с. 10). Постановою від 16.09.2011 року відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа (а.с. 9). Постановою державного виконавця від 30.03.2017 року накладений арешт на майно боржника (а.с. 12). Станом на 01.06.2017р. за ОСОБА_3 рахується заборгованість у розмірі 19220,88грн. (а.с. 13). Боржником жодних заходів для виконання вищезазначеного виконавчого листа вжито не було.

У судовому засіданні старший державний виконавець Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ Запорізької області подання підтримала та просила його задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судом України і є обов`язковими до виконання на усій території України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Положенням ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов`язань.

Таким чином, підставою для обмеження особи у праві виїзду за кордон є сукупність двох умов: наявність у особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї рішенням суду або органу (посадової особи), а також факт її ухилення від виконання таких зобов'язань.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків у виконавчому провадженні, може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Проте, в матеріалах подання відсутні будь-які дані, які б підтверджували факт ухилення боржника від виконання зазначених зобов'язань, наявність заборгованості ще не свідчить про свідоме ухилення боржника від сплати боргу, не надані підтвердження про обізнаність боржника про відкриття виконавчого провадження. Крім того, матеріали подання не містять даних про інші вжиті державним виконавцем заходи спрямовані на виконання судового рішення, а тому суд вважає, що подання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Енергодарського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Запорізької області ОСОБА_1, заінтересована особа- ОСОБА_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Для осіб, які не були присутні у судовому засіданні в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Н. О. Вільямовська