Справа № 307/2007/17
Провадження № 2/307/1217/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М., при секретарі Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання доньки до закінчення нею навчання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання доньки до закінчення нею навчання. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем розірвано 16 січня 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на її утриманні та вихованні.

Рішенням Тячівського районного суду від 22 червня 2011 року ухвалено стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти в розмірі по 500 гривень щомісячно і до її повноліття. Однак, присуджених аліментів не вистачає на продукти харчування та придбання одягу, а коли дитина хворіє - на придбання ліків. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини та останнім часом не сплачує присуджені з нього аліменти. В порівнянні з 2011 роком ціни зросли і їй не під силу самій утримувати дитину. Вона вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в більшому розмірі, оскільки він працює на сезонних роботах та добре заробляє. Крім того, донька в цьому році поступила в Медичний коледж «Монада» на платне навчання.За перший навчальний рік вона повинна сплатити 18 759 гривень, а за другий 20 750 гривень, за третій 22 750 гривень, за четвертий - 24 750 гривень. За перше півріччя вона вже сплатила половину суми в розмірі 9 900 гривень.

Просить збільшити розмір аліментів і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1700 гривень щомісячно до її повноліття та до закінчення навчання в Хустській філії ТзОВ Медичний коледж «Монада» по 2021 рік.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві і просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на утриманні і вихованні у позивачки (а.с. 2,3,8,10).

Згідно рішення Тячівського районного суду від 22 червня 2011 року ухвалено стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 500 гривень щомісячно на утримання доньки починаючи з 19 травня 2011 року і до її повноліття ( а.с. 6 ).

За змістом ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

При визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує майновий стан сторін та ту обставину, що з моменту постановлення рішення Тячівського районного суду від 22 червня 2011 року, за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ст. 182 ч.1 СК України, істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до цього та з урахуванням вікових особливостей дитини, зросли витрати на її утримання, що вплинуло на матеріальний стан позивачки у сторону його погіршення.

А тому, з урахуванням наведеного та беручи до уваги розмір середньомісячної заробітної плати по Тячівському району та розмір прожиткового мінімуму на дитину, суд вважає , що вимоги позивачки слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 1300 гривень щомісячно на утримання дитини і до її повноліття.

Що стосується вимог позивачки про стягнення аліментів до закінчення донькою навчання, то вимоги в цій частині до задоволення не підлягають, оскільки питання про стягнення аліментів на утримання повнолітніх , які продовжують навчання урегульовано ст. 199 СК України,яка в даному випадку не підлягає застосуванню до правовідносин сторін.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4 , 10 , 11 , 60 , 169, 209 , 213-215 ЦПК України , ст.ст. 180 , 184 , 192 СК України , суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір стягнення аліментів і стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 , України на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1300 гривень щомісячно і до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 640 гривень судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий : М.М.Розман