АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Чебуришкіної Н.Ю.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2009 року,

встановила:

ОСОБА_2 у листопаді 2009 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Зазначала, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був зареєстрований виконавчим комітетом Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області актовим записом №4 від 4 квітня 2005 року.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Рукшин Хотинського району Чернівецької області та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с.Рукшин Хотинського району Чернівецької області.

Вказувала, що ОСОБА_3 протягом року проживає окремо та не надає утримання дітям.

Справа №2-954/2009 Головуючий у 1 інстанції Гергележиу Р.Ф.

Провадження №22-ц/794/1010/17 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Категорія 48/50

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 є працездатним, ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_3 на іі користь аліменти на утримання

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Рукшин Хотинського району Чернівецької області та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с.Рукшин Хотинського району Чернівецької області в сумі 300 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення повноліття.

Заочним рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2009 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Рукшин Хотинського району Чернівецької області та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с.Рукшин Хотинського району Чернівецької області в сумі 300 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення повноліття, починаючи з 3 листопада 2009 року.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежів за один місяць.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 серпня 2017 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2009 року залишено без задоволення.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить заочне рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не надає утримання дітям.

При цьому суд першої інстанції керувався положеннями ч.4 ст.181 СК України.

Визначаючи розміру аліментів, суд першої інстанції врахував матеріальне становище ОСОБА_3, а також матеріальне становище, стан здоров»я та потреби кожної дитини та вважав присудити утримання в сумі 300 грн. щомісячно на кожну дитину, яке підлягає стягненню від дня подання позовної заяви.

На підставі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Рукшин Хотинського району Чернівецької області та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с.Рукшин Хотинського району Чернівецької області,

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно із ч.4 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ч.1 ст.184 цього Кодексу суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі за умови, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

За вимогами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно наведеного розмір заробітку (доходу) платника аліментів є предметом доказування.

На підставі ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 не працює.

Отже, визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність постійного доходу ОСОБА_3

Разом з тим у матеріалах справи відсутні докази щодо неспроможності ОСОБА_3 сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом першої інстанції.

Обставини не працевлаштування ОСОБА_3 самі по собі не свідчать про відсутність у відповідача іншого доходу.

Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що стан здоров»я ОСОБА_3 впливає на розмір витрат на утримання себе.

Водночас відповідач є працездатною особою і у зв»язку з цим не позбавлений можливості працевлаштування.

Разом з тим судом першої інстанції враховано матеріальне становище та потреби кожної дитини з урахуванням її віку та стану здоров»я.

До матеріалів справи приєднано акт обстеження житлово-побутових умов, затверджений Рукшинецькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області від 24 вересня 2009 року, відповідно якого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Рукшин Хотинського району Чернівецької області та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с.Рукшин Хотинського району Чернівецької області проживають з матір»ю ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 (а.с.8).

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_3, на які є посилання в апеляційній скарзі, щодо скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення у зв'язку з неповідомленням судом першої інстанції про час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку.

На підставі ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За змістом п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» судам необхідно виходити з того, що порушення або неправильне застосування норм процесуального права можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення, якщо таке порушення призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, порушення вимог статті 59 ЦПК щодо допустимості засобів доказування, необґрунтована відмова суду в

задоволенні клопотання осіб, які беруть участь у справі, у дослідженні доказів (стаття 60 ЦПК), порушення вимог статті 215 ЦПК щодо змісту рішення суду тощо.

У разі скасування рішення суду у зв'язку з порушенням норм

процесуального права (частина третя статті 309 ЦПК) апеляційний суд повинен зазначити причинний зв'язок між порушенням норми процесуального права та прийняттям неправильного рішення.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 не містить посилання на неправильне вирішення справи.

Таким чином, таке порушення (неповідомлення про дату судового засідання) не призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на наведене підстав для скасування заочного рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2009 року немає.

Керуючись п.1 ст.1 ст.307, ч.1 ст.308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис /Половінкіна Н.Ю./

Судді - підписи /Кулянда М.І.,Одинак О.О./

З оригіналом згідно: