Справа № 581/388/17
Провадження № 2/581/166/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2017 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Кузьмінського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мазур О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Сумської області,

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

30 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить визначити йому, як спадкоємцю за заповітом, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Мотивує свої вимоги тим, що 1 лютого 2016 року в с. Синівка Липоводолинського району Сумської області померла громадянка ОСОБА_3. На день її смерті відкрилася спадщина на території ОСОБА_2 селищної ради. За життя ОСОБА_3 склала заповіт на його користь. Про існування заповіту нічого не знав, оскільки заповідач за життя про це нічого не говорила та останній час проживала в будинку-інтернаті для людей похилого віку в с. Синівка Липоводолинського району Сумської області. Про наявність заповіту від імені спадкодавця він дізнався нещодавно, коли перебираючи документи, випадково знайшов заповіт та державні акти на земельні паї видані на імя ОСОБА_3

Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Від відповідача ОСОБА_2 селищної ради надійшла заява, в якій висловлено прохання справу розглянути без участі представника ради, проти задоволення позову заперечення відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 народився 1 вересня 1956 року, його батьками, згідно свідоцтва про народження зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 4).

За життя ОСОБА_3 отримала державний акт серія І-СМ № 043713 на право приватної власності на землю площею 3,421 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території ОСОБА_2 селищної ради Сумської області та державний акт серія І-СМ № 043873 на право приватної власності на землю площею 0,253 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території ОСОБА_2 селищної ради Сумської області (а.с. 5-6).

21 жовтня 1994 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстровим № 1108, яким цілий житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Побиванка, заповіла своєму сину ОСОБА_1 (а.с. 7).

1 лютого 2016 року в с. Синівка Липоводолинського району Сумської області померла ОСОБА_3 (а.с. 8).

Згідно довідки № 365 від 26 травня 2017 року, виданої Синівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 1 лютого 2016 року, до дня смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 в Синівському будинку-інтернаті для людей похилого віку та інвалідів (а.с. 9).

З наданих ОСОБА_2 райдержнотконторою за № 865/01-16 від 20 червня 2017 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, спадкоємці з заявами не звертались, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіт від імені ОСОБА_3, відповідно до Спадкового реєстру посвідчувався ОСОБА_2 ДНК Сумської області Сумської області 21 жовтня 1994 року за реєстровим № 1108 (а.с. 20).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця.

Ч. 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Зважаючи на те, що позивач є спадкоємцем після смерті матері за заповітом на належний їй житловий будинок та спадкоємцем за законом першої черги на належні їй земельні ділянки, позивач не звернувся протягом встановленого для подання заяви про прийняття спадщини строку із причин, які суд вважає поважними і такими, що дають підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, встановивши відсутність можливих спадкоємців після смерті ОСОБА_3, дотримуючись вимог законності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з визначенням позивачу двомісячного додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері.

Керуючись ст. 10, 212- 215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 1 лютого 2016 року, тривалістю два місяці, перебіг якого починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Кузьмінський