АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 628/650/17 Головуючий суддя І інстанції Коваленко О. А.
Провадження № 22-ц/790/4234/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин про стягнення аліментів
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді Яцини В.Б.

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 23 травня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дружину,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, вказавши наступне.

Вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2016 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Купянськ-Вузловської селищної ради м. Купянська Харківської області за актовим записом № 24.

Відповідач є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вона з сином проживає окремо від відповідача. Матеріальної допомоги відповідач практично не надає ні на її утримання, ні на утримання дитини, що становить їх в скрутне матеріальне становище. Відповідач навчається в Купянському медичному коледжі, не сплачує будь-які кошти на користь третіх осіб. У зв'язку з чим вона звернулась до суду з даною позовною заявою та просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів до досягнення дитиною трьох років, тобто до 20 вересня 2019 року.

Рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 23 травня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, студента ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання по 1/6 частці з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 14 березня 2017 р. і до досягнення дитиною сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, трьох років до 20 вересня 2019 р. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 640,0 грн. Рішення суду про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування скарги зазначив, що з рішенням суду першої інстанції він не погоджується, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення не відповідає нормам матеріального права. Вказав, що судом не взято до уваги, що він не працює, не має щомісячного заробітку, являється студентом коледжу за контрактною формою навчання, ніякого доходу не отримує, знаходиться на утриманні батьків та з ними проживає, а отже не має змоги платити аліменти на утримання дружини. Зауважив, що позовні вимоги є недоведеними та не ґрунтуються на нормах сімейного права. Зазначив, що суд не врахував залежність стягнення аліментів на утримання дружини від умов, щодо можливості чоловіка надавати допомогу.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, за відсутності учасників судового засідання, що передбачено ст. 305 ЦПК України, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги відповідно до ст. 303 ЦПК України, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2016 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Купянськ-Вузловської селищної ради м. Купянська Харківської області за актовим записом № 24 .

Відповідач ОСОБА_3 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Із довідки № 138, виданої 10 квітня 2017 р. виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Купянського району Харківської області вбачається, що разом з позивачкою без реєстрації проживає та знаходиться на її утриманні син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: Харківська область, Купянський район, с. Берестове, вул. Польова, буд. 15.

Відповідач є студентом 4 курсу КЗОЗ «Купянський медичний коледж ім. Марії Шкарлетової» , спеціальність - фельдшер, фінансування контракт.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач є працездатним, на користь 3-х осіб будь-яких стягнень з нього не проводиться та визначив розмір аліментів з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Положеннями ч.ч. 1, 2, 4 ст. 75 СК України передбачає обовязок дружини, чоловіка матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Зокрема, ч. 2, 4 ст. 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Посилання ОСОБА_3А, на те, що вимоги позивача не ґрунтуються на нормах сімейного права є безпідставними і матеріалами справи не підтверджуються. Відповідач не надав до суду доказів на підвердження того, що він з поважних причин не взмозі надавати матеріальну допомогу матері своєї дитини, яка вимушено знаходиться у відпустці по її догляду. Сама по собі поточна відсутність доходів у відповідача та знаходження на утриманні батьків не обумовлена важливим та непереборними об'єктивними чинниками. Суду не було надано доказів про існування непереборних обставин, які заважають відповідачу працевлаштувати на роботу та отримувати дохід, необхідний для виконання передбачених вказаними нормами СК України обов`язків.

З огляду на те, що судом першої інстанції ухвалено рішення відповідно до вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів на підставі викладеного, та керуючись ч. 1 ст. 308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу, та залишає без змін оскаржуване рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 23 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -