АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/4927/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/1640/К/17 суддя Мельник Ю.П.
Категорія - 27 (ІІ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

10 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря: Борщ А.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 травня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

відповідач - ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі - ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 травня 2017 року позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду з підстави, передбаченої п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, у зв'язку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача у судове засідання.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду, у зв'язку з тим, що судом було порушено норми процесуального права та не враховано заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних в справі доказів та матеріалів. Крім того, вказує, що в ухвалі не зазначено в які саме два останніх призначених судових засідання не з'явився представник позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_3, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та наполягала на її відхиленні, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції керувався п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК України й виходив з того, що повідомлений завчасно та належним чином позивач повторно не з'явився в призначені судові засідання у цій справі, тоді як його явка до суду була визнана обов'язковою.

Однак, на думку колегії суддів, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв'язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Неявка у судове засідання - це відсутність особи в залі судового засідання під час розгляду справи, незалежно від причин, або залишення зали судового засідання.

Законодавець передбачив право осіб, які беруть участь у справі, брати участь у судових засіданнях, а також гарантії реалізації цього права. Це право витікає з вимог таких принципів цивільного судочинства, як змагальність, диспозитивність, процесуальна рівноправність сторін, демократизм, законність тощо.

Статтею 169 ЦПК України передбачено, що суд зобов'язаний відкласти розгляд справи у таких випадках: у разі неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки; у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними; у разі першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до положень п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд залишає заяву без розгляду у випадку, коли належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Отже, системний аналіз п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та положень ст. 169 ЦПК України свідчить про те, що у разі повторної неявки у судове засідання позивача, повідомленого належним чином, без поважної причини або неповідомлення ним про причину повторної неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду, при чому повторною вважається друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 06.10.2015 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 30.10.2015 року (а.с. 17).

Розгляд справи неодноразово відкладався у зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у її розгляді, а саме: 01.12.2015 року, 21.01.2016 року, 29.03.2016 року, 26.05.2016 року, 21.06.2016 року, 07.09.2016 року, 21.11.2016 року (а.с. 91, 118, 161-162, 163-164, 165-166, 167).

29 травня 2017 року, у зв'язку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання, судом, у порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вирішено питання про залишення позовної заяви без розгляду (а.с. 168).

Відповідно до ч.1 ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Також ч.6 ст. 74 ЦПК України передбачає можливість повідомлення про час та місце розгляду справи осіб, які беруть участь у справі, телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 76 ЦПК України, судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ПАТ «Дельта Банк» повідомлений про час та місце розгляду справи на 29 травня 2017 року, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 39).

Проте, матеріали справи не містять доказів належного повідомлення позивача ПАТ «Дельта Банк» про розгляд справи, призначений на 29 березня 2017 року, який передував судовому засіданню, призначеному на 29 травня 2017 року.

Крім того, призначений на 29.03.2017 року розгляд справи не відбувся у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному, що підтверджується довідкою (а.с. 155).

Отже, в порушення вимог ч.1, ч.2 ст. 76 ЦПК України, позивач ПАТ «Дельта Банк» не був належним чином повідомлений про розгляд справи, призначений на 29 березня 2017 року, тобто без поважних причин мала місце неявка позивача, належним чином повідомленого про розгляд справи, тільки 29 травня 2017 року, а не два рази поспіль.

Крім того, у відповідності до ст. 27 ЦПК України участь у судовому засіданні позивача є його правом, а не обов'язком, розпорядитися яким він має право на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З матеріалів справи вбачається, що під час судового розгляду представником позивача ПАТ «Дельта Банк» подані до суду заяви про розгляд справи без його участі, який призначався на 01.12.2015 року, 21.01.2016 року, 29.02.2016 року, 29.03.2016 року, 26.05.2016 року, 21.06.2016 року, 07.09.2016 року, 15.02.2017 року, на підставі наявних доказів та матеріалів(а.с. 77, 88, 96, 101, 110, 115, 123, 150).

Також 15 березня 2017 року представником позивача ПАТ «Дельта Банк» на адресу суду подано заяву про подальший розгляд цивільної справи без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами (а.с. 153).

Однак, суд не звернув уваги на подані представником позивача вищевказані заяви та залишив позовну заяву без розгляду, чим порушив право позивача на доступ до правосуддя, закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Направлення судом листів-повідомлень на адресу позивача ПАТ «Дельта Банк» про обов'язкову явку його представника у судові засідання, призначені на 14.10.2016 року та 06.01.2017 року, для надання особистих пояснень, які отримані позивачем (а.с. 127, 128, 141, 143) не може бути підставою для залишення позову без розгляду, оскільки нормою п.4 ч.1 ст. 169 ЦПК України суд наділений повноваженнями лише щодо визнання обов'язковою явки сторони у судове засідання та не наділений жодними повноваженнями щодо застосування засобів впливу у вигляді залишення позову без розгляду у зв'язку з неявкою у судове засідання.

При цьому, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що особа, яка бере участь у розгляді справи, розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ст.ст. 27, 158 ЦПК України) та зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), суд же розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

Тобто, ПАТ «Дельта Банк» на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами та не виявив бажання надати додаткові докази чи пояснення до поданої раніше позовної заяви, що є підставою для ухвалення рішення в межах заявлених вимог і на підставі наявних у справі доказів, та у жодному разі не може бути підставою для залишення позову без розгляду.

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що 14.10.2016 року розгляд справи не відбувся з підстави її призначення на святковий день, а 06.01.2017 року - зайнятості судді в іншій кримінальній справі, а не у зв'язку з неявкою належним чином повідомленого позивача у судове засідання (а.с. 130, 145).

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо повторної неявки повідомленого належним чином позивача у судове засідання, матеріалами справи не підтверджений. Натомість матеріали справи свідчать про неналежну організацію розгляду справи місцевим судом.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено процесуальний порядок вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв'язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням цивільної справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 травня 2017 року скасувати та направити цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором для продовження розгляду до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: