Справа № 212/4051/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м ОСОБА_1 Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Козлова Ю.В.

за участю секретаря Мариненко І.О.

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила відповідно зі змінами до ст.182 ч.2 СК України змінити мінімальний розмір аліментів з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На обґрунтування позову вказала, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 2005 року по грудень 2011 року. Від сумісного життя мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу дитини надає в добровільному порядку, однак нерегулярно та в недостатньому розмірі. Донька змалечку хворіє, перебуває на диспансерному обліку у дитячого нефролога з діагнозом хронічний пієлонефрит та має ще ряд захворювань - трахіобронхіт, міопія, короткозорість, реактивний артрит, кіфоз на постава, плоскостопість, дисбактеріоз, холецистит, дискінезія жовчовивідних шляхів. Вона потребує періодичного медикаментозного лікування регулярного оздоровлення. Крім того, дитина потребує в забезпеченні духовного та фізичного розвитку (відвідування гуртків, виставок, театрів). В звязку з зазначеним, вона постійно витрачає кошти та додаткові витрати по утримання доньки. Відповідач працює, має постійний дохід, а тому має можливість, виплачувати аліменти на утримання дитини, в звязку з чим, вона вимушена звернутись до суду.

В суді позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що відповідач працює, має постійний дохід, однак матеріальну допомогу на утримання доньки надає нерегулярно, хоча йому відомо, що дитина постійно хворіє, знаходиться на диспансерному обліку у лікарів, потребує постійного лікування та оздоровлення. На все це вона, щомісяця витрачає кошти, регулярно купує путівки в оздоровчі санаторії доньці. Для підтвердження своїх вимог, вона надала суду, медичні документи, товарні чеки на придбання ліків, копії путівок для оздоровлення. Вважає, що розмір аліментів 1/3 частині заробітку відповідача, це необхідність, для спільного утримання хворої дитини та вказаний розмір буде мінімально необхідним для їх сумісного утримання, з боку обох батьків.

Представник відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача. Вказавши, що на утриманні ОСОБА_5 перебувають батьки похилого віку, які потребують постійного лікування, та вказані витрати несе насамперед відповідач. Відповідач в добровільному порядку надає допомогу доньці, а розмір аліментів, який просить стягнути позивач завищений.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 2005 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 грудня 2011 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано.

Сторони мають спільну дитину доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття урегульованого спосіб виконання батьками обов'язку утримувати дитину, а саме за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ст.181 СК України, роз'яснень, викладених в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матірю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дитини аліменти. Суд бере до уваги той факт, що головний повсякденний тягар утримання дитини несе той з батьків, з ким вона проживає.

Стаття 8 закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 працює на ПАТ «ОСОБА_7 ОСОБА_1 Ріг» старшим теплотехніком, має постійний дохід, щомісяця отримує заробітну плату, вказаний факт не оспорюється сторонами.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно ст.182 СК України враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Приймаючи до уваги обставини, зазначені ст.182 СК України, суд визнає, що вимога позивача, щодо стягнення аліментів є обґрунтованими та доведеними, однак підлягають задоволенню частково, в меншому розмірі ніж просить позивач, а саме в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та вказаний розмір відповідатиме інтересам дитини та нормам чинного законодавства.

Згідно з вимогами ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Враховуючи вищевикладене, суд розяснює позивачу (оскільки дана вимога в даному провадженні не заявлялась), про її право звернення до суду з окремою вимогою про стягнення додаткових витрат на утримання дитини з обґрунтуванням та наведенням доказів відповідно до вимог чинного сімейного та процесуального законодавства.

На підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір 640 гривень 00 копійок.

Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 367 ч.1 п.1 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 180 183,185 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 07 липня 2017 року до повноліття дитини.

Рішення суду допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір на користь держави у сумі 640 гривень 00 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю. В. Козлов