Провадження № 22-ц/783/3058/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 22-ц/783/2783/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю: представника ПрАТ «Страхова компанія «АХА

Страхування» - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2017 року та додаткове рішенням Франківського районного суду м. Львова від 06 березня 2017 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про повернення безпідставно отриманого страхового відшкодування та зустрічним позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення коштів,

встановила:

У жовтні 2013 року ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (а.с. 2-7,121 т.1) звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 228159 грн. 78 коп. безпідставно виплаченого страхового відшкодування.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20.06.2012 року між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_3 було укладено договір №79251 Га/12лвАС добровільного страхування наземного транспорту - транспортного засобу марки «BMW X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у відповідності до умов якого страховик взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку - пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування у розмірі завданого матеріального збитку.

Зазначає, що 27.04.2013 року близько 21 год. 30 хв. на автодорозі Ковель-Червоноград-Жовква 156км.+900м. мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням ОСОБА_4, внаслідок якої застрахований автомобіль зазнав механічних ушкоджень, а власник - матеріального збитку, а тому на підставі поданої ОСОБА_3 заяви та відповідно до рахунку-фактури №СФ-0000345 від 20.05.2013 року про вартість відновлюваного ремонту застрахованого транспортного засобу у розмірі 285199 грн. 73 коп., страховик на виконання умов договору здійснив виплату 80% страхового відшкодування в сумі 228159 грн. 78 коп. на рахунок ПФ «ОСОБА_7», що підтверджується платіжним дорученням №43601 від 09.07.2013 року, після виплати якого, страховик, реалізуючи своє право на перевірку обставин страхової події, замовив проведення експертних досліджень обставин та механізму отримання/утворення пошкоджень застрахованого транспортного засобу, за результатами яких встановлено, що механізм утворення комплексу наявних в автомобіля пошкоджень не відповідає обставинам ДТП, які наведені у поясненні водія ОСОБА_4, та місцю, зафіксованому на схемі та представленій на фотознімках обстановці і не міг утворитись при заявлених обставинах виїзду автомобіля на вказаній ділянці і при наїзді на вказану перешкоду (бетонний стовпчик із виступаючою арматурою) напрямком утворення пошкодження, при заявлених обставинах наїзду на перешкоду в представленій обстановці, що з технічної точки зору виключає можливість отримання заявлених пошкоджень автомобіля на ділянці автотодороги Ковель-Червоноград-Жовква у вказаному місці, а вихід з ладу двигуна автомобіля стався внаслідок пошкодження елементів циліндро-поршневої групи 7-го циліндру від гідроудару, що відповідно до п.29.2.20 договору не є страховим випадком для відшкодування збитків, а інші деталі двигуна були пошкоджені внаслідок мастильного голодування і перегріву двигуна, тобто носять експлуатаційний характер.

Позивач вважає, що страхувальник надав неправдиву інформацію про факт та обставини настання заявленого страхового випадку, що відповідно до умов договору є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

У вересні 2014 року (а.с.17-19 т.2) ОСОБА_3 звернувся з зустрічним позовом до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», в якому просив стягнути недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 57039 грн. 95 коп. та відшкодувати понесені ним під час розгляду даної справи судові витрати, оскільки ремонт транспортного засобу завершений 20.09.2014 року, а страховик, виплативши лише 80% від завданого збитку, відмовляється виплачувати решту коштів з підстав, наведених у первісному позові.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 28.02.2017 року в задоволенні первісного позову ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_3 - задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» в користь ОСОБА_3 57039 грн. 95 коп. недоплаченого страхового відшкодування та 570 грн. 39 коп. судового збору.

Додатковим рішенням Франківського районного суду м. Львова від 06.03.2017 року стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» в користь ОСОБА_3 судові витрати за проведення судової автотехнічної (металознавчої) експертизи у розмірі 1536 грн. та за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи у розмірі 1920 грн.

Рішення та додаткове рішення суду оскаржило ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», просить їх скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким задовольнити первісний позов, а у задоволенні зустрічного позову відмовити, у зв'язку з чим, відмовити й у стягненні понесених ОСОБА_3 судових витрат.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд не дав належної правової оцінки доказам, які ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» подала на підтвердження обставин, зазначених у своїй позовній заяві, та безпідставно не врахував висновків експертних досліджень, надавши перевагу висновкам експертиз.

Вважає, що судом також не досліджено умов укладеного між сторонами договору добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до якого страховик здійснює доплату остаточної суми відшкодування виключно на підставі надання страхувальником документів, які підтверджують фактичну вартість відновлювального ремонту транспортного засобу та факт його оплати. Зазначає, що ОСОБА_3 не звертався до страховика із такою завою та не надав документів, які б підтверджували факт оплати відновлювального ремонту автомобіля та його вартість.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому процесуальним законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст. 305 ЦПК України у її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» в підтримання апеляційної скарги, заперечення протилежної сторони, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.06.2012 року між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_3 було укладено договір №79251 Га/12лвАС добровільного страхування наземного транспорту - транспортного засобу марки «BMW X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у відповідності до умов якого страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку - пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування у розмірі завданого матеріального збитку (а.с.54-63 т.1).

Під час дії цього договору, 27.04.2013 року, близько 21 год. 30 хв., на автодорозі Ковель-Червоноград-Жовква 156км.+900м. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_4, внаслідок якої застрахований автомобіль зазнав механічних ушкоджень.

За обставинами вказаної ДТП, керуючи автомобілем НОМЕР_2 в темну пору доби, водій ОСОБА_4 не вибрала безпечної швидкості руху і під час виникнення небезпеки для руху не справилась із керуванням та з'їхала в лісову смугу, пошкодивши при цьому свій транспортний засіб, чим порушила п.12.1, 12.2, 12.3 ПДР України.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 08.05.2013 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.78-79 т.1).

Відповідно до рахунку-фактури №СФ-0000345 від 20.05.2013 року, складеного СТО ПФ «ОСОБА_7» - офіційного ділера «BMW» у м.Львові (а.с.52-53 т.1), вартість відновлюваного ремонту застрахованого транспортного засобу з ПДВ становить 285199 грн. 73 коп.

На підставі страхового акту №1.002.13.05614/VESKO23657 від 08.07.2013 року, згідно з платіжним дорученням №43601 від 09.07.2013 року, ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 228159 грн. 78 грн., що становить 80% від загальної вартості відновлювального ремонту, перерахувавши кошти на рахунок ПФ «ОСОБА_7» (а.с.46-49).

За ремонт автомобіля ОСОБА_3 було сплачено 30.09.2013 року на рахунок СТО 61770 грн. 97 коп. (а.с.20 т.2).

Відповідно до висновку №082-13 експертного дослідження обставин та механізму отримання пошкоджень автомобіля НОМЕР_3, складеного 09.08.2013 року експертом ОСОБА_5 на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (а.с.20-31 т.1), механізм утворення комплексу наявних в автомобіля пошкоджень з технічної точки зору не відповідає обставинам ДТП, які наведені у поясненні водія ОСОБА_4 та місцю, зафіксованому на схемі та представленій на фотознімках обстановці, і не міг утворитись при заявлених обставинах виїзду автомобіля на вказаній ділянці і при наїзді на вказану перешкоду (бетонний стовпчик із виступаючою арматурою), оскільки наявні пошкодження на нижній частині автомобіля не узгоджуються навіть з напрямком утворення пошкодження, при заявлених обставинах наїзду на перешкоду в представленій обстановці, що з технічної точки зору виключає можливість отримання заявлених пошкоджень автомобіля на ділянці автотодороги Ковель-Червоноград-Жовква у вказаному місці.

Відповідно до висновку №6044/13-52 експертного дослідження за результатами автотехнічного дослідження, складеного 07.08.2013 року Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (а.с.32-45 т.1), вихід з ладу двигуна автомобіля стався внаслідок пошкодження елементів циліндро-поршневої групи 7-го циліндру від гідроудару, а саме потрапляння значної кількості моторного мастила до камери згоряння цього циліндру через систему подачі повітря (впускний колектор) з турбіни через ущільнювачі її підшипника. Інші деталі двигуна були пошкоджені внаслідок мастильного голодування і перегріву двигуна. Зазначені пошкодження носять експлуатаційний характер. Пошкодження піддона картера двигуна утворилися в результаті чисельних ударних навантажень предметом, який має в поперечному розрізі округлу форму (наприклад металевий прут або арматура).

За клопотанням ОСОБА_3, яке підтримав представник ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 22.04.2015 року призначено комплексну трасологічну та автотехнічну експертизу (а.с.86-87 т.2).

Згідно з висновком №1787 судової автотехнічної (металознавчої) експертиз від 19.10.2015 року (а.с.92-102 т.2): причиною виходу із ладу двигуна автомобіля стало «масляне голодування», умовою виникнення якого стала втрата системою маслоподачі двигуна своєї функції; причиною пошкодження шатуна поршня сьомого циліндра двигуна автомобіля став прояв гідроудару в сьомому циліндрі, який привів його до деформації. Це пошкодження шатуна поршня сьомого циліндра двигуна автомобіля мало характер часткової несправності, із якою двигун експлуатувався значний час і його деформація не стала причиною повної відмови двигуна, тобто виходу його з ладу. Встановити, чи могло бути причиною гідроудару в двигуні в даному випадку попадання моторного мастила до камери згоряння циліндра через систему подачі повітря (впускний колектор) з турбіни через ущільнювачі її підшипників не представляється можливим, оскільки турбіна експлуатується на відремонтованому автомобілі.

Згідно з висновком №1788 судової транспортно-трасологічної експертиз від 19.05.2015 року (а.с.104-109 т.2), пошкодження піддону двигуна автомобіля за механізмом утворення є розламом, утвореним внаслідок проникнення твердого предмету з обмеженою поверхнею, яким міг бути край арматури бетонного стовпчика, що був виявлений на місці події. Пошкодження прилеглих ділянок є поверхневими і могли утворитись, як під час виїзду автомобіля за межі проїзної частини дороги, так і в процесі його виїзду, або евакуації з місця події. Із врахуванням наявності на місці ДТП (з'їзду автомобіля за межі проїзної частини дороги праворуч в правий кювет та в лісову смугу) двох бетонних стовпчиків з оголеною арматурою, з технічної точки зору, виключити можливість утворення комплексу пошкоджень на частинах і деталях передньої частини автомобіля не видається можливим. З технічної точки зору, пояснення ОСОБА_4 в частині розвитку механізму ДТП та механізму утворення комплексу пошкоджень частин і деталей передньої частини автомобіля можуть бути технічно спроможними і такими, що відповідають встановленому механізму розвитку ДТП, механізму виникнення пошкоджень та особливостями контактної взаємодії з перешкодами - двома бетонними стовпчиками з оголеною арматурою.

Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експерта.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК).

Враховуючи наведені вище обставини справи та норми ЦПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно взяв до уваги саме висновки судових експертиз, а не надані ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» висновки експертних досліджень, і у сукупності з дослідженими в судовому засіданні іншими письмовими доказами щодо місця та обставин вчинення ДТП дійшов правильного висновку про те, що застрахований автомобіль зазнав пошкоджень внаслідок ДТП, витрати для відновлення яких підлягають відшкодуванню страховиком, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Безпідставними колегія суддів вважає також доводи апелянта щодо відсутності підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_3, виходячи з наступного.

Відповідно до п.28.24 укладеного між сторонами договору добровільного страхування, у випадку, коли за згодою страховика та страхувальника (вигодонабувача) страхове відшкодування сплачується іншим способом, ніж перерахування на розрахунковий рахунок СТО, що буде здійснювати відновлювальний ремонт транспортного засобу, відповідно до умов п.28.11 та 28.15 договору, страховик має право сплатити авансовий платіж в розмірі 80% від розрахункової суми страхового відшкодування. Страховик здійснює доплату остаточної суми відшкодування виключно на підставі надання страхувальником документів, які підтверджують фактичну вартість та факт оплати за відновлювальний ремонт транспортного засобу (надання послуг та/або товарів).

Враховуючи вказану умову договору й те, що виплата страхового відшкодування здійснена шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок СТО, тому страховик неправомірно виплатив страхове відшкодування лише в розмірі 80% вартості відновлювального ремонту.

Окрім того, оплата решти коштів на рахунок СТО після завершення ремонту автомобіля підтверджена ОСОБА_3 документально.

У зв'язку із правильним висновком районного суду про задоволення зустрічного позову ОСОБА_3, суд правильно стягнув на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору та оплаті призначених судом експертиз, оскільки такі витрати підтверджені документально.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну оцінку доказам, на які сторони посилались в обгрунтування своїх вимог та заперечень, не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваних рішень, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, а тому апеляційні скарги необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2017 року та додаткове рішенням Франківського районного суду м. Львова від 06 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.