АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3154/17 Головуючий 1 інст. Єрмоленко В.Б.
Справа № 639/8735/16-ц Доповідач - Пономаренко Ю.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді : Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії : ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря: Єрьоменко О.В.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.07.2016 р. на користь відповідачки на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 було стягнуто з нього аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначає також, що на теперішній час його матеріальний стан погіршився, він дотепер не працевлаштований, вимушений повернутися до Полтавської області, знімати кімнату, свою діяльність, як фізична особа-підприємець, припинив, доходів у 2016 р. не отримував, забезпечує також дочку від першого шлюбу, а стягнення аліментів у процентному відношенні, при відсутності роботи, суперечить, на його думку інтересам дитини і вимогам Сімейного кодексу України.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 березня 2017 року в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину відмовлено за необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги та стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що рішення є незаконним та необгрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, без повного та всебічного дослідження матеріалів справи, судом першої інстанції не враховано те, що він сплачує аліменти на утримання дочки, є безробітним та не має постійного заробітку.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши обставини справи та, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду 1 інстанції скасуванню з постановленням нового про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно зі ст.ст.11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що доказів на підтвердження того факту, що майновий або сімейний стан позивача змінився позивачем не надано, тому підстав для застосування ч. 1 ст. 192 СК України та зменшення розміру аліментів немає.

Проте погодитися з таким висновком суду судова колегія не може, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу сторони мають сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.07.2016 р. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнені аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.04.2016 р. до досягнення дитиною повноліття, а саме до 01.06.2032 р.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_3 має на утриманні дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судовим розглядом встановлено, що позивач є безробітним та не має постійного заробітку та як вбачається з відомостей з центральної бази даних державного реєстру фізичних осіб ДПА України, виданих центральною обєднаною державною податковою інспекцією м.Харкова від 11.07.2016 р., ОСОБА_3 в період з 01.10.2015 р. по 31.03.2016 р. доходу від підприємницької діяльності не мав.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Погіршення матеріального становища батька, зміна його сімейного стану може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст.7 Закону «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму в Україні дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривень.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи, що позивачем доведено підстави для зменшення аліментів, а саме, що на його утриманні знаходиться дочка та він є безробітним та немає постійного заробітку, звертаючи увагу на те, що 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку складає 427,80 грн. та беручи до уваги згоду позивача сплачувати 1000 грн. на утримання дитини, частково задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення суду першої інстанції та постановляє нове рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., а ні в частині заробітку на підставі п.п.3,4 ст.309 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст.309 п.3,4 ч.1, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі 1000 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскарженого до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Ю.А. Пономаренко

Судді - В.Б. Яцина

ОСОБА_1