Справа № 456/3940/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Янко Б.Я.
Провадження № 22-ц/783/3921/17 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

секретар Іванова О.О.,

з участю ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження ідеальною часткою, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 24 жовтня 2016 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_2 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_4 звільнити у будинку АДРЕСА_1 кімнати зазначені у технічному паспорті під літерами 1-8 та 1-9, площею 10,3 кв.м. та 11,3 кв.м. відповідно; підвальні приміщення, зазначені в технічному паспорті цифрами І, ІІ і ІІІ; сходи, які розміщені у кімнаті, яка зазначена у технічному паспорті під літерою 1-5, та виселити її з кімнати, яка зазначена в технічному паспорті під літерою 1-9 і знаходиться на другому поверсі згаданого будинку.Зобов'язано ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_2 перешкод у користуванні кімнатами зазначеними у технічному паспорті під літерами 1-8 та 1-9, площею 10,3 кв.м. та 11,3 кв.м. відповідно, підвальними приміщеннями, зазначеними в технічному паспорті цифрами І, ІІ, ІІІ, сходами, які розміщені у кімнаті, яка зазначена у технічному паспорті 1-5, у будинку АДРЕСА_1 шляхом демонтажу самовільно влаштованої перегородки між приміщеннями, які зазначені у технічному паспорті від 31.01.2014 року під літерами 1-7 (площею 3,9 кв.м.) та 1 (площею 2,1 кв.м.).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 квітня 2017 року рішення Апеляційного суду Львівської області від 24 жовтня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляду до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі зазначає помилковим висновок суду про відсутність реального розподілу будинку між сторонами так як в свідоцтві про право на спадщину від 06.07.1998 року, договорі дарування від 17.02.2006 року не зазначено якими саме відведеними кімнатами та частинами господарських будівель має право користуватись кожна із сторін. Вважає, що ухвала судового засідання Народного суду м. Стрия Львівської області від 03.11.1970 року якою затверджено мирову угоду між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, є обов'язковою і для осіб, які придбали згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Звертає увагу, що ухвалюючи рішення у справі суд не врахував правову позицію Верховного Суду України у справі № 6-12цс13. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Судом встановлено такі обставини.

Відповідно до рішення Народного суду м. Стрия, Львівської області від 23.06.1970 року ОСОБА_6, тітці позивачки по даній справі, виділено 1/2 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1, а іншу 1/2 частину цього ж будинку залишено її колишньому чоловіку - ОСОБА_7.

Ухвалою судового засідання Народного суду м. Стрия, Львівської області від 03.11.1970 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Згідно цієї угоди ОСОБА_6 з будинку АДРЕСА_1 залишено кімнати по схематичному плану 1-1, 1-2, приміщення в светьолці, частину 1-8 корисливою площею 5 кв.м., частину приміщення 1-10 корисливою площею 1,1 кв.м., приміщення 1-9, частину приміщення веранди 1-7, підвальні приміщення І, ІІ, ІІІ, сходи, 1/2, частину сараю «Б», частину прибудови, 1/2 частину вбиральні, 1/2 частину паркану. ОСОБА_7 відповідно до цієї ж ухвали Народного суду м. Стрия, Львівської області залишено 1/2 частину приміщення 1-5 корисливою площею 3, 68 кв.м., приміщення 1-4, 1-3, приміщення у светьолці 1-8 корисливою площею 4,5 кв.м., частину приміщення І-10 корисливою площею 1,1 кв.м., приміщення І-ІІ, частину веранди І-7 корисливою площею 1, 7 кв.м., приміщення І-6 та по 1/2 частині сараю, прибудови, вбиральні, паркану та погреб «Б».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, тітка позивачки, померла.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.07.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна громадянки ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2, яка проживає в АДРЕСА_1 Спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з: 1/2 частини дерев'яного жилого будинку «А-1» та відповідної частини господарських будівель , який в цілому складається з однієї кухні, трьох жилих кімнат площею 62, 4 кв.м. до якого належать сарай «Д», вбиральня «Ж», огорожа І, ворота 2, огорожа 3, водоколонка «К», розташованого на земельній ділянці розміром 1 891 кв.м. і знаходиться в АДРЕСА_1.

Згідно з договором дарування частини будинку від 17.02.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1-806, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 добровільно, попередньо ознайомлені з вимогами чинного законодавства щодо недійсності угод, розуміючи значення своїх дій уклали цей договір, згідно якого ОСОБА_4 прийняла в дар від ОСОБА_7 1/2 частину житлового будинку разом з відповідною частиною належних до нього господарських споруд, який знаходиться в АДРЕСА_1 та розміщений на земельний ділянці, площею 1 891, 00 кв.м.

Відповідачка ОСОБА_4 оформила належні документи, які б підтверджували її право власності на вищенаведений житловий будинок, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане комунальним підприємством Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 21.03.2006 року.

Позивачка по справі ОСОБА_2 також належним чином прийняла спадщину та оформила відповідні документи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з недоведеності позовних вимог. Висновки суду достатньо мотивовані та відповідають положенням закону.

Так, судом встановлено факт, що сторонам по справі належить по 1/2 частині житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 однак з свідоцтва про право на спадщину вбачається, що ОСОБА_2 успадкувала 1/2 частину дерев'яного жилого будинку «А-1» та відповідну частини господарських будівель, однак не зазначено якими саме відведеними кімнатами та частинами господарських будівель має право користуватись кожна із сторін, і, крім того, в договорі дарування частини житлового будинку, відповідно до кого відповідачка ОСОБА_4 стала власницею іншої частини даного житлового будинку, також не зазначено з чого саме складається належна їй частина.

Колегією суддів приймається до уваги і те, що позивачкою не подано доказів на підтвердження того, що приміщення 1-8 є кімнатою, оскільки таке в мировій угоді зазначено як коридор, доказів на підтвердження зміни площі вказаного приміщення з 5 кв.м до 10,3 кв. м, доказів на підтвердження наявності приміщення 1-10, оскільки таке на план-схемі від 31.01.2014 року відсутнє.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до посилання на мирову угоду від 03.11.1970 року, однак сам лише факт наявності такої мирової угоди за відсутності доказів набуття у власність саме вказаних позивачкою приміщень та їх наявності не може бути підставною для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 червня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.