Ухвала

Іменем України

16 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Умнової О.В.,

ФаловськоїІ.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Карпати-Сервіс» про стягнення пені у зв'язку з порушенням договірних зобов'язань за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Карпати-Сервіс» на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 13 жовтня 2009 року між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Карпати-Сервіс» (далі - ТОВ «Карпати-Сервіс») було укладено договір про пайову участь у будівництві двохкімнатної квартири, загальною площею 62,3 кв.м. по АДРЕСА_1, відповідно до умов якого вона сплатила повну вартість об'єкта інвестування у розмірі 267 890 грн. до І кварталу 2010 року. Проте товариство порушило взяті на себе договірні зобов'язання і до 01 січня 2013 року не закінчило будівництво об'єкта нерухомості.

Враховуючи викладене та посилаючись на те, що п. 5.2 договору передбачено відповідальність відповідача за прострочення терміну закінчення будівництва більш ніж на 6 місяців у вигляді нарахування пені в розмірі 0,01 % від вартості об'єкта, ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача пеню за період з 26 вересня 2015 року по 26 вересня 2016 року у розмірі 9 778 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, й ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ТОВ «Карпати-Сервіс» на користь ОСОБА_2 пеню у зв'язку з порушенням договірних зобов'язань за період з 26 вересня 2015 року по 26 вересня 2016 року у розмірі 9 778 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Карпати-Сервіс» просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст. 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року № 6-100цс14 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Скасовуючи рішення районного суду та задовольняючи позов, апеляційний суд на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що порушення відповідача носить триваючий характер, тому позивач не пропустив спеціального строку позовної давності, встановленого для вимог про стягнення неустойки за період з 26 вересня 2015 року по 26 вересня 2016 року.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Карпати-Сервіс» відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: О.В. Умнова

І.М.Фаловська