Провадження № 2-о/537/65/2017
Справа № 537/2368/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2017 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Сьоря С.І., при секретарі Яворській А.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за заявою фізичної особи ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи приватного нотаріусу Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім»єю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій просить суд винести рішення, яким встановити той факт, що вона проживала однією сім»єю із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 25 липня 1990 року по день смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 15 травня 2006 року.

Заяву обґрунтовує тим, що 15 травня 2006 року помер її дідусь (нерідний) ОСОБА_3. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді 1/4 частини квартири АДРЕСА_1. В травні 2017 року вона звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_2 для подання заяви про прийняття спадщини, але в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3 їй було відмовлено на тій підставі, що вона не являється спадкоємцем за законом, а заповіту спадкодавець не складав. Їй було вказано, що факт проживання зі спадкодавцем однією сім»єю повинен встановити суд. Сімейні стосунки між нею та спадкодавцем виникли з 1990 року, коли його бабуся ОСОБА_4 уклала шлюб зі спадкодавцем. З 1989 року до самої смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав однією сім"єю в квартирі АДРЕСА_2 разом з її бабусею ОСОБА_4, її матірю ОСОБА_5, та з 1990 року із нею. 07 квітня 2000 року її бабуся ОСОБА_4 померла. Спадкодавець ОСОБА_3 на день смерті був самотнім чоловіком, за яким вона разом з матір»ю здійснювала постійний догляд, як за членом їх сім"ї, допомагала йому в побуті, купувала ліки, та після його смерті здійснила поховання. Факт родинних відносин також підтверджується її свідоцтвом про народження, в якому ОСОБА_6 (після укладення шлюбу ОСОБА_5) записана її матірю, довідкою ТОВ "Місто для людей Кременчук", з якою вбачається, що вони з бабусею ОСОБА_4 та матір"ю ОСОБА_5 мешкали однією сім"єю разом з ОСОБА_3, свідоцтвом про право власності на дану квартиру, в якому вказано, що ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 являються співвласниками даного майна та іншими документами, доданими до справи. 12 грудня 2010 року її мати ОСОБА_5 померла . Вона одна залишилась мешкати в даній квартирі. На даний час вона оформляє свідоцтво про право на спадщину після померлих бабусі ОСОБА_4, матері ОСОБА_5 та дідуся ОСОБА_3. Інших спадкоємців, крім неї, у ОСОБА_3 немає.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала з підстав, що в ній зазначені.

Заінтересована особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_2 до судового засідання не з»явилася з невідомих суду причин.

Вислухавши пояснення заявника та її представника, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Свідок ОСОБА_8 суд пояснила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також ОСОБА_5 жили разом ще до народження заявниці ОСОБА_1. Після народження ОСОБА_1, вони всі разом жили в квартирі АДРЕСА_3. ОСОБА_1 називала ОСОБА_3 дідусем та проживала разом з ним з народження та по день його смерті. До ОСОБА_3 із родичів ніхто не приходив та у розмовах він про наявність у нього родичів ніколи не повідомляв.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона протягом тривалого часу товаришувала із ОСОБА_3 та ОСОБА_4. ОСОБА_1 її хрещениця. Вона цю сім»ю знає дуже давно, постійно з ними спілкувалася. ОСОБА_1 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом зі своєю матір»ю, бабусею ОСОБА_4 та чоловіком бабусі ОСОБА_3. з народження. ОСОБА_3 вона називала дідусем та з ним проживала разом до його смерті.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-КЕ №269941, яке видане Крюківським районним відділом ЗАГС м.Кременчука 03.11.1989 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, 03.11.1989 року зареєстрували шлюб.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-КЕ №257612, яке видане Камено - Потоцькою сільською радою Кременчуцького району Полтавської області 29 жовтня 1988 року, ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_10 та взяла прізвище чоловіка «Охінько».

Згідно свідоцтва про народження серії І-КЕ №018707, що видане повторно 28 лютого 2006 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, заявник ОСОБА_1 народилася 25.07.1990 року та в графі мати зазначено: «Охінько Зоя Володимирівна».

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-КЕ №306944, яке видане 20.04.1993 року Крюківським районним відділом ЗАГС м.Кременчука, 20.04.1993 року ОСОБА_6 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб та ОСОБА_6 взяла прізвище «Соколова».

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КЕ №124640, що видане 08.04.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області, ОСОБА_4 померла 07 квітня 2000 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1 ОЛ №029008, що видане 16 травня 2006 року Павлиською селищною радою Онуфрївського району Кіровоградської області, ОСОБА_3 помер 15 травня 2006 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №178131, яке видане 14.12.2010 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавській області, ОСОБА_5 померла 12 грудня 2010 року.

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого 15 травня 2006 року ОСОБА_3.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.05.2017 року, ОСОБА_1 відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого 15 травня 2006 року ОСОБА_3, оскільки спадкоємцем не надано підтверджуючих документів про наявність підстав для закликання її до спадкування, як спадкоємця четвертої черги спадкування.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 14 листопада 1996 року, виданого Управлінням житлово комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження від 14.11.1996 року №10958/1 та технічного паспорту на квартиру №125 в житловому будинку №140 по вул. Республіканській в м.Кременчуці, виготовленого КП «МБТІ» 06.11.1996 року, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та заявниці ОСОБА_1 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_4.

Згідно довідки (витяг з особового рахунку №41520), виданої ТОВ «Місто для людей» 25.04.2017 року за вих..№828/36 в квартирі №125 житлового будинку №140 по вул. Республіканській в м. Кременчуці, була зареєстровані, як власники квартири: ОСОБА_4, яка померла 07.04.2000 року, зареєстрований ОСОБА_3, який помер 15.05.2006 року, зареєстрована ОСОБА_5, яка померла 12.12.2010 року та з 05.05.1993 року по теперішній час зареєстрована співвласник ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 21 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Зазначений п"ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім"єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім"єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов»язані спільним побутом, мали взаємні права та обов"язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім»ї, тощо.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживала однією сім»єю із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 25 липня 1990 року по день смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 15 травня 2006 року і підстави для встановлення такого факту є, а тому заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 234, 235, 256 - 259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім»єю - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживала однією сім»єю із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 25 липня 1990 року по день смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 15 травня 2006 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: