АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/939/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Пироженко (С.А.) С. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 3 вересня 2012 року у справі за поданням Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_5 за межі України, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року головний державний виконавець Соснівського відділу ДВС Черкаського МУЮ звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_5 за кордон без вилучення паспорту громадянина України, посилаючись на те, що на виконанні Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ перебуває виконавчий лист № 2-2314/2139 від 18 червня 2012 року, виданий Придніпровським районним судом м.Черкаси про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору №SAMDN5374 від 8 червня 2006 року станом на 14 серпня 2012 року в сумі 41 198 грн. 66 коп.

5 липня 2012 року у відповідності до ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження по виконанню даного рішення.

Станом на 14 серпня 2012 року ОСОБА_5 не вчинено дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Державним виконавцем попереджено про необхідність виконання рішення суду, проте боржник не вживає ніяких заходів щодо повного або часткового виконання рішення суду.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 3 вересня 2012 року подання Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ задоволено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання, посилаючись на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5М, ухиляється від зобовязання по сплаті боргу за рішенням суду.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 цього Закону передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 травня 2012 року з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто 40790 грн. 75 коп. боргу за договором кредиту та 407 грн. 91 коп. судового збору.

Діючим законодавством передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В ухвалі судом першої інстанції не зазначено фактів та конкретних доказів, які б підтверджували про те, що боржник дійсно ухилявся від зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням. Зазначені доводи також відсутні в матеріалах справи. Матеріали виконавчого провадження не досліджувались.

Згідно з ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за участю державного виконавця.

Отже, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за відсутності державного виконавця не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду, надавши відповідні матеріали виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні та ухилення боржника від виконання судового рішення. Однак подання розглянуто за відсутності, як державного виконавця так і самого боржника ОСОБА_5, оскільки з оскаржуваної ухвали вбачається, що учасники судового розгляду в судове засідання не викликались.

За таких обставин не можна визнати, що суд дотримався порядку розгляду даного питання, який встановлений для його вирішення.

Відповідно до положень ч.3 ст.312 ЦПК апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення, розглянувши подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_5 без участі державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 3 вересня 2012 року - скасувати.

Матеріали за поданням Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_5 за межі України передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :