Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» - Сокуренко Наталії Вікторівни на рішення апеляційного суду Донецької області від 10 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 05 січня 2012 року міжПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_4 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором, утворилась заборгованість, яка станом на 26 березня 2015 року становила 21 838 грн 95 коп., та яку ПАТ «КБ «ПриватБанк», з урахуванням поданих уточнень, просило стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від

21 березня 2016 року позовні вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 05 січня 2012 року у розмірі 21 838 грн 95 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 19 квітня 2016 року заочне рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 21 березня 2016 року скасовано, справу призначено до розгляду.

У травні 2016 року ПАТ «КБ «ПриватБанк» уточнило позовні вимоги та просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором від 05 січня 2012 року, яка станом на 15 травня 2016 року становила 53 023 грн 45 коп.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від

21 червня 2016 року позовні вимоги ПАТ «КБ ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у розмірі 12 289 грн 35 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 35 739 грн 55 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 10 жовтня

2016 року рішення Дзержинського міського суду Донецької області від

21 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ «КБ «ПриватБанк» -

Сокуренко Н.В., посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, ознайомившись із поданими запереченнями, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК Українисуд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 неналежним чином виконує свої зобов'язання за кредитним договором від 05 січня 2012 року, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню наявна кредитна заборгованість. Вимоги про стягнення пені, комісії та штрафів суд вважав такими, що не підлягають задоволенню з огляду на положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження укладення з відповідачем кредитного договору, надання відповідачу кредитних коштів та наявності в останньої перед банком кредитних зобов'язань.

Висновок суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження факту укладення з відповідачем кредитного договору, ПАТ «КБ «ПриватБанк» було надано анкету-заяву ОСОБА_4 на отримання пенсійної карти від 05 січня

2012 року, що не свідчить про укладення між сторонами 05 січня 2012 року кредитного договору. При цьому надана роздруківка з програмного комплексу банку на якій, на думку позивача, зафіксовано момент отримання відповідачкою 09 грудня 2013 року кредитної картки, також не є доказом укладення між сторонами кредитного договору від 05 січня 2012 року.

Суд апеляційної інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, вірно застосував норм права, яка підлягає застосуванню, надав вмотивовану оцінку наявним в матеріалах справи доказам щодо наявності у ОСОБА_4 обов'язку з погашення кредитної заборгованості за договором від 05 січня 2012 року.

Докази та обставини, на які посилається представник ПАТ «КБ «ПриватБанк» - Сокуренко Н.В. у касаційній скарзі, були предметом розгляду у суді апеляційної інстанції та при їх дослідженні і встановленні судом було дотримано норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками судів щодо їх оцінки.

При цьому доводи скарги про недоведеність відповідачем відсутності заборгованості є безпідставними та суперечать положеннями ст. ст. 11, 60 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» - Сокуренко Наталії Вікторівни відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 10 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

І.М.Завгородня

Т.О. Писана