АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2737/17 Справа № 199/9931/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Скрипник О. Г. Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання спадкоємцем за правом представлення,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_4, про визнання спадкоємцем за правом представлення.

В обґрунтування позову зазначив, що він є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

В свою чергу, батько позивача, ОСОБА_6 є сином ОСОБА_7 та в свій час проживав разом з нею,своєю дружиною та позивачем у домоволодінні по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 помер, після смерті якого позивач та його матір змушені були переїхати в інше житло. На час смерті ОСОБА_6 позивач був неповнолітнім, а отже спадщину після нього прийняв. Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом була дружина померлого, ОСОБА_2, яка спадщину також прийняла.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла рідна баба позивача та матір його батька - ОСОБА_7, після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння по АДРЕСА_1.

За свого життя, 26.09.2013 року ОСОБА_7 склала на свого другого сина, ОСОБА_4 заповіт, яким заповідала вказане вище домоволодіння.

В 2015 році позивач звернувся до державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за правом представлення після померлої ОСОБА_7 на ту обов'язкову частку у спадщині, яка б належала за життя його батьку, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, оскільки той був за життя інвалідом 1групи, проте державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за правом представлення з посиланням, що позивач не є особою, на користь якої складено заповіт.

Позивач повторно звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за правом представлення після смерті ОСОБА_7, проте державний нотаріус Писарева Н.С. також відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину.

З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить визнати його спадкоємцем за правом представлення після померлої ОСОБА_7

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 проси рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначене рішення ухвалено з додержанням вказаних вимог закону.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_6 Спадкоємцем першої черги до майна померлого ОСОБА_6 є його син, ОСОБА_2 та дружина померлого, ОСОБА_2, яка спадщину прийняла.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла баба позивача та мати ОСОБА_6, - ОСОБА_7, після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння по АДРЕСА_1.

За свого життя, 26.09.2013 року ОСОБА_7 склала на свого другого сина, ОСОБА_4 заповіт, яким заповідала вказане вище домоволодіння.

Позивач є спадкоємцем за правом представлення, оскільки на час смерті свого батька був неповнолітнім, спадщину прийняв. В свою чергу батько позивача, ОСОБА_6 був інвалідом 1 групи загальної групи захворювання, та якби був живим на час смерті своєї матері, ОСОБА_9, то мав би право на обов'язкову частку у спадщині.

Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за правом представлення позивач звернувся до державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_7 за правом представлення йому було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що оскільки між позивачем та відповідачем фактично виник спір щодо спадкового майна та ЦК України не передбачає такий вид захисту, як визнання спадкоємцем за право представлення, суд вважає, що позові слід залишити без задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні. повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка у спадщині).

Згідно з ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини ( за правом представлення).

В правовому висновку ВСУ в постанові від 07 червня 2017 року у справі № 6/161цс17 зазначено, що право на спадкування за правом представлення виникає лише при спадкуванні за законом.

Так як позивач був неповнолітнім на час смерті свого батька, то відповідно він успадковує ту частку, яка б належала його батьку, ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_7

Проте, за життя ОСОБА_7 склала заповіт, яким все своє майно заповідала відповідачу по справі ОСОБА_4

Оскільки спадкування за правом представлення застосовується лише до майна померлого, а яке майно підлягає спадкуванню позивач не зазначив, та не зазначив частку яка підлягає спадкуванню за законом, в зв'язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що ним обраний невірний спосіб захисту.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 висновків суду першої інстанції не спростовують та ці доводи фактично зводяться до незгоди з висновками суд та особистого тлумачення норм права на свою користь.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що при розгляді справи, судом першої інстанції були виконані всі вимоги процесуального закону, всебічно перевірено обставини, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального права. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними. Отже апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

М.Ю. Петешенкова