АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1282/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів Пєнти І.В., Талалай О.І.

секретар Філіпчук О.С.

за участю апелянтки ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, представника Хмельницької міської ради ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 06 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Хмельницької міської ради, третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмету спору Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк» про визнання права власності в порядку спадкування.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_2 обґрунтовував свої вимоги тим, що 02.11.2012 року помер його батько ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина, яку прийняли він та дружина батька ОСОБА_1, як спадкоємці першої черги. 20.03.2014 року він отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину спадкового майна у вигляді грошових внесків, що знаходилися в АТ «Укрсиббанк». Також, згідно договору купівлі-продажу від 08.11.2006 року ОСОБА_1 в період шлюбу з ОСОБА_5 набула у власність квартиру АДРЕСА_1. Позивач вказує, що спірна квартира була придбана відповідачкою в період шлюбу за спільні кошти подружжя, тому це майно є спільною сумісною власністю подружжя і до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 входить 1/2 частина спірної квартири. ОСОБА_2 вказує, що нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? спірної квартири, оскільки частка померлого у праві спільної сумісної власності подружжя не була визначена. Тому позивач просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після померлого 02.11.2012 року ОСОБА_5 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2/3 у м. Хмельницькому загальною площею 48,7 кв.м, житловою площею 28,1 кв.м.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 07 листопада 2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено ПАТ «Укрсиббанк».

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06 квітня 2017 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після померлого 02.11. 2012 року ОСОБА_5 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_3 загальною площею 48,7 кв.м, житловою 28,1 кв.м., а іншу 3/4 частки квартири залишено у власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_3, поклавши на нього обовязок сплати 1/4 частини боргу за кредитним договором №0 від 10.11.2006 року, що укладений між нею та АТ «Укрсиббанк». Апелянтка посилається на неповне зясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права, зокрема положень ст. 65 СК України та п.24 Постанови Пленуму №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». ОСОБА_1 зазначає, що суд встановивши під час розгляду справи факт укладення між нею та АТ «Укрсиббанк» договору про надання споживчого кредиту в сумі 25 тис. доларів США на придбання спірної квартири не врахував, що на час розгляду справи кредит є непогашеним і сума заборгованості складає 11 тис. доларів США. З огляду на це, судом безпідставно не застосовано до спірних правовідносин положення ст. 1282 ЦК України, яка в даному випадку підлягала застосуванню. Адже кредитний договір укладався нею в інтересах сімї і зобовязання щодо повернення кредитних коштів стосувались і її чоловіка ОСОБА_5, тому апелянт вважає, що позивач, як спадкоємець померлого зобовязаний задовольнити вимоги кредитора повністю, в межах вартості одержаного у спадщину майна.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу, з підстав у ній наведених.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнали і просять її відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Представник Хмельницької міської ради при вирішенні апеляційної скарги покладається на думку суду.

Представник третьої особи ПАТ «Укрсиббанк» до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день і час слухання справи повідомлений належним чином.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, ч. 1 та ч. 2 ст. 307 і ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 08.11.2006 року було придбано квартиру АДРЕСА_4.

В цей же день, 08.11.2006 року ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 продали за 191 900 грн. належну їм на праві спільної власності квартиру АДРЕСА_5.

10.11.2006 року між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 25 000 доларів США на споживчі цілі: придбання квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6.

Суд першої інстанції вірно виходив з того, що спірна квартира була придбана в інтересах сімї, під час зареєстрованого шлюбу із ОСОБА_5, який помер 02.11.2012 року, а тому спірне майно є обєктом спільної сумісної власності подружжя. І, виходячи із рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, частка спадкодавця становила ? . А тому це майно входить до складу спадщини, яка відкрилася після смерті останнього. Так як ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5, прийняли спадщину у встановленому законом порядку, кожний із них має право на спадкування по ? частці квартири АДРЕСА_7. А тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав за позивачем право власності в порядку спадкування на ? спірної квартири.

Дійшовши такого висновку, суд вірно посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Так, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1216-1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними ( ч.2 ст. 370 ЦК України, ч. 2 ст. 372 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. (ч.1, 3 ст.61 СК України).

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.1258, ст.1261, ч.1 ст.1267 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-БВ №278498 від 18.03.1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 18.03.1995 року зареєстровано шлюб.

02.11.2012 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №189710, виданим 03.11.2012 року відділом РАЦС по місту Хмельницькому ХМРУЮ у Хмельницькій області.

Згідно матеріалів спадкової справи №12-2014 спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли син померлого - ОСОБА_2 та дружина померлого ОСОБА_1, які були зареєстровані та проживали разом з спадкодавцем на час його смерті.

20.03.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно: грошові внески з усіма процентами і компенсаціями, які знаходяться в АТ «Укрсиббанк» (вкладний рахунок № 7304) по 64 257,90 грн. (що становить 1/2 частину вартості вказаного спадкового майна) відповідно.

08.11.2006 року між ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_8. І право власності на цю квартиру було зареєстровано за ОСОБА_1 (частка 1/1), що підтверджено витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №12446620, виданим Хмельницьким БТІ 09.11.2006 року.

Згідно умов вказаного договору купівлі-продажу, покупцем до підписання договору була сплачена сума 186 850 грн., що еквівалентно 37 тис. доларів США, решту суми 55 550,00 грн., що еквівалентно 11 тис. доларів США ОСОБА_1 повинна була сплатити до 10.11.2006 року.

10.11.2006 року між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 25 000 доларів США на споживчі цілі: придбання квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не вірно застосовано положення ст. 65 СК України та ст. 1282 ЦК України є такими, що не заслуговують на увагу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї.

В силу положень ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, отриманого у спадщину. Кожний із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Колегією суддів встановлено, що предметом позову було визнання права власності на спадкове майно, а інші позовні вимоги, що стосуються задоволення вимог кредитора в суді першої інстанції заявлені не були, а тому і не можуть бути предметом апеляційного перегляду.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 06 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_8

Судді /підпис/ ОСОБА_9

/підпис/ ОСОБА_10

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Справа № 22ц/792/1282/17

Доповідач Корніюк А.П. Категорія №2,5