Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/642/17
Провадження № 2/670/343/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Волкової О.М.

за участю секретаря Сікорської В.О.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, у якому просила збільшити розмір стягуваних із ОСОБА_3 на її користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти з 280 гривень до 1600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказувала, що з 25.08.2005 року по 18.01.2010 року проживала із відповідачем ОСОБА_3 у фактичних шлюбних відносинах, та ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився спільний син ОСОБА_4, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки батько сина не провідує й участі у його вихованні не бере. За рішенням Віньковецького районного суду із відповідача з 04.12.2009 року присуджено стягнення аліментів на утримання дитини у сумі 280 гривень. Однак на теперішній час ця сума є надто малою, тому позивач, зазначаючи, що відповідач працює постійно за кордоном на заробітках, та на підставі ст. 181, ст. 183, ст. 192 СК України просила збільшити розмір аліментів до 1600 гривень щомісячно.

У судовому засіданні 12.09.2017 року позивач ОСОБА_2 свої вимоги підтримала повністю та просила задовольнити.

Пояснила, що працює у м. Хмельницькому продавцем-консультантом, де отримує 3500 гривень заробітної плати, та виховує сина ОСОБА_4, який навчається у 6 класі. Син хворіє, перебуває на обліку у лікаря-ортопеда, та у зв'язку з цим йому необхідно періодично купувати ліки. Крім того, вона несе транспортні витрати на маршрутку, приблизно 300 гривень в місяць на поїздки сина до школи, сплачує за відвідування ним спортивного гуртка, харчування у школі, купує одяг, продукти, навчальне приладдя. Тому 280 гривень аліментів є дуже мізерною сумою.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав. Вказував на те, що позивач неправильно обрала спосіб захисту своїх прав, оскільки за наведених обставин їй необхідно було звертатись до суду із позовом не про збільшення розміру аліментів, а про їх індексацію. Крім того, пояснив, що на теперішній час ОСОБА_3 постійної роботи не має, тому підробляє у м. Хмельницькому, утриманців, крім сина, також не має. З метою матеріального забезпечення сина ОСОБА_4 відповідач відкрив на його ім'я у банку депозитний рахунок із вкладом 1000 гривень строком на 12 місяців.

Заслухавши позивача, представника відповідача, представника позивача - ОСОБА_6, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на теперішній час проживає разом із матір'ю, тобто позивачем, оскільки сторони з 2009 року проживають окремо.

Згідно з рішенням Віньковецького районного суду від 04.12.2009 року із відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 стягуються аліменти у твердій грошовій сумі 280 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, та за станом на 31.08.2017 року заборгованості по аліментах немає.

Наведені обставини підтверджуються поясненнями позивача, представника відповідача, письмовими доказами, і ніким не оспорені.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 27 Конвенції батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків.

За положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня 2017 року становить 1777 гривень.

Отже, розмір аліментів на утримання дитини в сумі 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, не відповідає вимогам, встановленим статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік, і він не буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Предметом розглядуваного судом спору є збільшення стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина, а спосіб стягнення має визначати суд з врахуванням обставин справи щодо наявності у позивача регулярного заробітку (доходу) чи нерегулярного, а також позиції позивача.

Таким чином, враховуючи зміни у законодавстві, суд вважає за необхідне збільшити розмір стягуваних із ОСОБА_3 аліментів.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягає надалі стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина, суд враховує, що за станом на день розгляду справи прожитковий мінімум для дитини старше шести років становить 1777 грн., тому розмір аліментів не може бути меншим ніж 889 грн. (1777 грн. х 50 %).

При цьому суд бере до уваги, що з часу присудження у 2009 році аліментів у розмірі 280 гривень на ОСОБА_4, коли йому було всього три роки, істотно змінились обставини його життя та потреби, і у зв'язку з цим на теперішній час він потребує значно більших витрат для належного забезпечення його усестороннього розвитку.

Водночас судом встановлено, що відповідач не працює, сталого, регулярного доходу не має, однак не має також інших утриманців, тому суд вважає посильним для нього аліменти у розмірі 900 гривень щомісячно.

Що стосується твердження представника відповідача про те,що підстав для задоволення позову немає, бо позивачем ОСОБА_2 обрано неправильний спосіб захисту своїх порушених прав, то суд зазначає, що відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що позов обґрунтований та доведений належними доказами.

Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674- VІ із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Керуючись ст. 180, ст. 181, ст. 182, ст. 184, ст. 192, Сімейного Кодексу України, ст. 8, ст. 10, ст. 11, ст. 60, ст. 88, ст. ст. 212-215, ст. 367 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2009 року, та стягувати із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 900 (дев'ятсот) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Держави судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення через Віньковецький районний суд до Апеляційного суду Хмельницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М.Волкова