Справа № 128/815/17
11 травня 2017 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: Бондаренко О.І.
при секретарі: Нагірняк Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.11.2012 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Згідно рішення Вінницького районного суду від 28.05.2013 року було присуджено до стягнення з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно на час вагітності та після народження дитини до досягнення нею трьохрічного віку. Згідно рішення Вінницького районного суду від 18.12.2013 року з відповідача присуджено до стягнення на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Заочним рішенням Вінницького районного суду від 17.12.2014 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано.
Відповідач не надає в добровільному порядку кошти для додаткових витрат, а саме на лікування їх малолітнього сина, хоча має таку змогу. Син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 дуже часто хворіє, потребує лікування, обстеження. Усе це вимагає значних коштів. Враховуючи стан здоровя дитини і що він потребує постійного догляду матері (згідно рішення ЛКК), вона не може влаштуватися на роботу та отримувати заробітну плату, щоб заробляти кошти на утримання дитини та на його лікування. Витрати на лікування нашого сина є вкрай великими, аліментів, що сплачує відповідач на ці витрати не вистачає. Так для дитини необхідно купувати дитяче харчування, одяг, взуття та інші речі, які на сьогоднішній день є дуже дорого стоячими, і тому коштів на медичне обстеження та медикаментозне лікування сина не вистачає. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати допомогу на лікування дитини, але він відмовляється і останнім часом навіть зовсім не відповідає на дзвінки. У дитини затримка психомоторного розвитку, і крім того він часто і довготривало хворіє простудними захворюваннями.
Оскільки дитина потребує постійного домашнього догляду матері, і крім того додаткових витрат на належне лікування, позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на лікування неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разово в сумі 5119 грн., а також судові витрати на правову допомогу в розмірі 300,00 грн.
Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, згідно наданої заяви просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задоволити. В разі неявки відповідача просить провести заочний розгляд справи, згідно наявних доказів в справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином і в установлений Законом строк повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляду справи в його відсутність суду не надав.
Зі згоди позивача, згідно наданої заяви, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23.11.2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2851, який розірвано згідно заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 17.12.2014 року (а.с.6).
Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком якого є відповідач ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-АМ №268289 від 10.10.2013 року (а.с.5).
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28.05.2013 року стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, непрацюючого аліменти на користь ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно на час вагітності та після народження дитини до досягнення нею трьохрічного віку, починаючи з 11.04.2013 року (а.с.9).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18.12.2013 року стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 (яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 21.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7).

Дитина ОСОБА_3 проживає разом із позивачем і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21.02.2017 року за №83 (а. с.10).

Згідно рішення районної лікарсько-консультативної комісії Вінницької ЦКЛ від 14.09.2016 року дитина ОСОБА_3 часто і довготривало хворіє простудними захворюваннями. Затримка психомоторного розвитку. Згідно даного рішення дитина потребує домашнього догляду матері протягом 1 року (а.с.12).

Згідно рішення районної лікарсько-консультативної комісії Вінницької ЦКЛ від 20.03.2017 року №1, дитина ОСОБА_3 потребує домашнього режиму терміном на 1 рік, з 20.03.2017 року по 19.03.2018 року, постійного заняття з логопедом (а.с.13).

Зідно консультативного заключення медичного центру «Омеда» від 06.03.2017 року ОСОБА_3 встановлено діагноз: ОРЗ гострий трахеіт (а.с.11).

Відповідно до заключення дитячого лікаря невролога від 30.09.2016 року медичного центру АльтаМедіка, ОСОБА_3 хворіє: синдром гіперзбудливої дитини, з дефіцитом уваги. Затримка психо-мовного розвитку (а.с.15).

Згідно заключення дитячого лікаря педіатра медичного центру АльтаМедіка від 15.02.2017 року, дитині ОСОБА_3 поставлено діагноз: Транзиторні порушення імунітету. Рецидивуючі ГРЗ. Систолічний шум серця. Призначено лікування. Вартість огляду педіатра складає 200 грн., що підтверджується квитанцією від 15.02.2017 року (а.с.14, 26).

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні від 08.02.2017 року, 15.03.2017 року, 15.03.2017 року дитині ОСОБА_3 встановлено діагнози та призначалося відповідне лікування (а.с. 16-18).

Крім того, згідно консультаційних висновків спеціаліста Центру матері та дитини від 23.04.2015 року, 14.06.2016 року, 13.09.2016 року, 20.02.2017 року дитині ОСОБА_3 лікарем встановлювався діагноз та призначалося відповідне лікування (а.с.19-22).

Судом, при дослідженні доказів в обгрунтування суми додаткових витрат на лікування дитини, а саме наданих позивачем чеків, квитанцій, та інших доказів, що підтверджують її витрати на лікування, встановлено, що загальна їх сума складає 5119 грн. (а.с.24-26).

Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України.

Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може братии участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Враховуючи принцип рівності прав й обов'язків батьків, визначенийст. 141 СК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат на лікування дитини , підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 2559 грн. 50 коп. (5119 грн./2=2559 грн. 50 коп.), оскільки позивач також зобовязана брати участь у додаткових витратах на дитину порівну із відповідачем.

Згідно ст. 79 ЦПК України до судових витрат, крім інших, відносяться судовий збір, витрати на правову допомогу, витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно квитанції №2 від 30.03.2017 року позивач сплатила адвокату 300,00 грн. Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог,а саме в сумі 150,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 141, 185 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212 215, 224 226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 Михайлівни- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 (яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9) 2559 грн. 50 коп. додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 150 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: