ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3905/17
Провадження № 2/210/1957/17
У Х В А Л А

іменем України

"04" жовтня 2017 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ДВНЗ «Криворізький державний педагогічний університет» про захист конституційного права на отримання безкоштовної вищої освіти, та на отримання вищої освіти взагалі, про припинення дискримінації, визнання наказу незаконним та неконституційним, його скасування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ДВНЗ «Криворізький державний педагогічний університет» про захист конституційного права на отримання безкоштовної вищої освіти, та на отримання вищої освіти взагалі, про припинення дискримінації, визнання наказу незаконним та неконституційним, його скасування.

Крім того, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій він просить звільнити його від сплати судового збору за подачу заяви про забезпечення позову та за подання позовної заяви.

Так, відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, а саме: позивачем не сплачено судовий збір, відповідно до Закону України «Про судовий збір» зі змінами та доповненнями, який діяв на момент звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,- у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що всупереч вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

У відповідності до ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З цих же підстав суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Також статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не обовязком.

Позивач ОСОБА_2 просить звільнити його від сплати судового збору. Однак, суд не вбачає підстав для звільнення його від сплати судового збору, оскільки вказане прохання не обґрунтоване позивачем та не підтверджене жодними належними доказами.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач заявляє вимоги немайнового характеру.

Згідно п. 2.2. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (Банківські реквізити для зарахування судового збору: рахунок 0020, одержувач УДК у м. Кривий Ріг ЄРДПОУ 38032510, код платежу 22030001, банк ГУДКУ у Дніпропетровській області МФО 805012, призначення платежу судовий збір).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.11.1950), Рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981, та практика Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19.06.2001 «Креуз проти Польщі», не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги визначені ст.ст. 119, 120 ЦПК України, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ДВНЗ «Криворізький державний педагогічний університет» про захист конституційного права на отримання безкоштовної вищої освіти, та на отримання вищої освіти взагалі, про припинення дискримінації, визнання наказу незаконним та неконституційним, його скасування - залишити без руху.

Розяснити позивачу, що зазначені в ухвалі недоліки можуть бути усунуті протягом п'яти днів з дня отримання ним копії цієї ухвали.

У випадку не виправлення недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. А. Літвіненко