справа №2-899/05
провадження №4-с/176/6/17
у х в а л а

25 жовтня 2017 р. Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Волчек Н.Ю., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності начальника відділу Державної виконавчої служби незаконною та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

24 жовтня 2017 року ОСОБА_1 зеврнулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність В.о. начальника Соборного відділу Державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 та просить зобовязати її здійснити виконавчі дії по справі «2-899/05 згідно Закону України №2037-VІІ від 08.07.2017 року щодо сплати заборгованості по аліментам та стягнення пені згідно ч.7 ст. 7 Сімейного кодексу України.

Як зазначено у статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.383 Цивільного процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, зазначені скарги щодо виконання рішень, ухвал місцевих загальних судів, які винесені відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, мають розглядатись в порядку ст.383 Цивільного процесуального кодексу України.

Як роз'яснено у п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014№ 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме : стаття 122 ЦПК- про відкриття провадження у справі; статті 26,27,45 ЦПК- щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків; статті 74 - 77 ЦПК- про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК- про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК- щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Згідно зі статтею 386 ЦПК скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби розглядається в судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи ДВС, проте на практиці скарги розглядаються також за участю заінтересованих осіб - учасників виконавчого провадження (боржників або стягувачів), прав і обов'язків яких стосується подана скарга, а у випадку не зазначення їх у скарзі заінтересовані особи залучаються судом до участі у справі. Така практика судів є правильною і відповідає положенням чинної постанови пленуму Верховного ОСОБА_1 України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження". При цьому забезпечується судовий захист сторін виконавчого провадження, оскільки рішення суду безспірно може вплинути на їх права та обов'язки.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про наявність підстав для залишення скарги ОСОБА_1 без руху, оскільки подана до суду скарга на дії державного виконавця за формою не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства.

У скарзі нечітко викладені обставини, щодо допущених державним виконавцем порушень та недотримання вимог закону України «Про виконавче провадження» та є незрозумілими обрані скаржницею способи захисту її порушених прав.

Так, у описовій частині скарги ОСОБА_1 зазначає про бездіяльність в.о. начальника Соборного відділу ДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 щодо нездійснення виконавчих дій по справі №2-899/05 Згідно Закону "Про виконавче провадження", а саме щодо направлення головному управлінню ПФУ в Дніпропетровській області, у якого на виконанні перебуває виконавчий лист, письмові роз`яснення, щодо застосування норм законодавства стосовно мінімального розміру аліментів та направити вимогу здійснити перерахунок аліментів за період з 08.07.2017 року та здійснити виплату аліментів згідно діючого законодавства, а у прохальній частині вже зазначає вимоги позовного характеру щодо зобовязання в.о. начальника Соборного відділу ДВС міста Дніпра ОСОБА_2 здійснити виконавчі дії по справі №2-899/05 згідно Закону України №2037-VІІІ від 08.07.2017 року щодо сплати заборгованості по аліментам та стягнення пені, згідно ч.7 ст. 7 Сімейного Кодексу України, яка не передбачає стягнення пені взагалі.

Отже, зі змісту прохальної частини скарги які конкретно дії оскаржуються, що є обов'язковою складовою скарги на дії конкретного державного виконавця чи ДВС, яким саме способом необхідно захистити порушені права скаржниці.

На підставі викладеного, заявнику необхідно уточнити зміст скарги, коло осіб, прав і обов'язків якої стосується подана скарга, та вірно зазначити їх статус, способи захисту порушених прав, а також згідно вимог ст. 120 ЦПК України надати суду копії уточненої скарги відповідно до кількості заінтересованих осіб.

Згідно вимог ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 119-121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності начальника відділу Державної виконавчої служби незаконною та зобовязання вчинити певні дії - залишити без руху, надавши заявнику пятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення вказаних недоліків.

Розяснити, що в разі не усунення вказаних недоліків в зазначений термін заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Жовтоводського міського суду: Н.Ю. Волчек