Справа № 345/1444/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1044/2017
Головуючий у 1 інстанції Сухарник І. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Горблянського Я.Д., Малєєва А.Ю.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Завійської сільської ради та ОСОБА_3 про визнання незаконними і скасування рішень Завійської сільської ради та свідоцтва про право приватної власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Калуського міськрайонного суду від 19 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 предявила до Завійської сільської ради та ОСОБА_3 вищезазначений позов, в обґрунтування якого вказувала, що рішеннями Завійської сільської ради від 15.09.2015 року та 27.11.2015 року ОСОБА_3 дано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,3143 га призначеної для ведення особистого селянського господарства в с. Завій Калуського району, та в подальшому надано зазначену земельну ділянку в приватну власність ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності на земельну ділянку №51359027 від 31.12.2015 року. Посилаючись на те, що дана земельна ділянка входить до складу земельної ділянки, яка перебувала у власності її покійного чоловіка ОСОБА_4 та є обєктом спадкування, і згоди на вилучення зазначеної ділянки вона, як спадкоємець, не надавала, ОСОБА_2 просила визнати незаконними та скасувати рішення Завійської сільської ради від 15.09.2015 року і від 27.12.2015 року та Свідоцтво про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,3143 га за №51359027 від 31.12.2015 року, а також скасувати запис про державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та стягнути на її користь 2200 грн витрат на правову допомогу. В процесі розгляду справи ОСОБА_2 доповнила позовні вимоги, просила також поновити їй строк на звернення до суду та визнати незаконними і скасувати рішення Завійської сільської ради від 04.11.1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність жителям сіл Завій та Грабівка» в частині розгляду заяви ОСОБА_5 про надання у приватну власність земельної ділянки площею 0,32 га для ведення сільськогосподарського виробництва та від 04.11.1997 року «Про розгляд заяви ОСОБА_4 про передачу землі у постійне користування дочці ОСОБА_5В.», а саме про надання у постійне користування 0,40 га землі.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 19 травня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. На думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано того, що у документах Завійської сільської ради за 1997 рік відсутнє рішення зазначеної сільської ради про передачу ОСОБА_3 (ОСОБА_5В.) земельної ділянки у приватну власність, а також те, що у додатку до рішення Завійської сільської ради від 04.11.1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність жителям сіл» прізвища ОСОБА_5 немає. А отже, зазначає апелянт, рішення стосовно передачі ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,3143 га у приватну власність сесією Завійської сільської ради не приймалося. При цьому, представник ОСОБА_2 вказує, що відповідачі не надали суду належним чином завіреної копії рішення Завійської сільської ради від 04.11.1997 року «Про передачу у приватну власність жителям сіл Завій та Грабівка», оскільки воно не містить підпису голови та печатки сільської ради. Також судом не було прийнято до уваги, що у рішенні про передачу у постійне користування ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,40 га не зазначено, яку саме земельну ділянку слід передати, її місцезнаходження та цільове призначення. Апелянт вважає, що суд повинен був застосувати до даних правовідносин норми земельного законодавства, яке було чинне станом на 1997 рік, за яким земельна ділянка передавалась у тимчасове, а не постійне користування громадянам. Також представник ОСОБА_2 звертає увагу суду на те, що заяву про передачу в запас земель сільської ради земельної ділянки площею 0,3143 г, яку надано ОСОБА_3, ніхто не підписував і не давав згоди на її вилучення. Посилаючись на вищенаведене, представник ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а також стягнути на користь позивача 4200 грн витрат на правову допомогу.

В засідання апеляційного суду представник Завійської сільської ради та ОСОБА_3 не з'явились з невідомих причин, хоча судові повідомлення було надіслано і вручено у встановленому законом порядку. Отже, є правові підстави для розгляду справи у їх відсутності. Крім того, клопотання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_3 міститься у її запереченні на апеляційну скаргу (а.с.220).

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу з вищенаведених мотивів підтримала. Крім того, пояснила, що на даний час у її користуванні у с. Завій перебуває біля її житлового будинку присадибна земельна ділянка площею 0,15 га та ділянка площею 0,80 га для сінокосіння на відстані 2 км від будинку. Зазначила, що раніше у неї з чоловіком за їх господарством обліковувалась ще одна земельна ділянка площею 0,50 га, призначена для ведення особистого сільського господарства. Ця ділянка розташована на відстані 200 м від її житлового будинку. ОСОБА_2 вказала, що її чоловік за життя погодився на вилучення і надання дочці для спорудження індивідуального будинку частини згаданої ділянки - 0,15га. Однак, вказує ОСОБА_2, письмової згоди на вилучення решти ділянки її чоловік не міг подати у сільську раду, оскільки туди ніколи не ходив. Вважаючи оскаржене рішення незаконним, просила його скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні її позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що ОСОБА_3 спірну ділянку Завійською сільською радою в межах повноважень було надано у встановленому чинним законодавством порядку, не порушивши при цьому права і законні інтереси позивачки. Колегія суддів з цим висновком погоджується з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка відповідачці ОСОБА_3 була надана у постійне користування рішенням Завійської сільської ради від 04.11.1997 року. Зазначеним рішенням фактично було задоволено відповідну заяву батька ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який був землекористувачем тієї ділянки, про передачу його ділянки в користування дочці.

Твердження ОСОБА_2 про те, що в дійсності її чоловік не писав ніколи згаданої заяви, ніякими об'єктивними і безсумнівними доказами не доведено. А тому вони не можуть бути прийняті до уваги.

Посилання позивачки на те, що вилучення сільською радою спірної ділянки і передача дочці могла відбуватись не тільки за заявою чоловіка, а й за її згодою, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України про землю.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3 у встановленому законом порядку набула право постійного користування спірною ділянкою землі, сільська рада в подальшому вправі була приймати рішення стосовно передачі їй цієї ділянки у приватну власність. З цього випливає, що позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції правильно залишив без задоволення.

У зв'язку із вище викладеним колегія суддів вважає, що суд першої інстанції рішення в даній справі ухвалив з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апелянта висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування оскарженого рішення немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 218; 307; 308; 313- 315; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 відхилити, а рішення Калуського міськрайонного суду від 19 травня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: Я.Д. Горблянський

ОСОБА_6