Справа № 355/229/17
Провадження № 2/355/200/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року Баришівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Лисюка О. Д.

при секретарі Ющенко Л. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором із відповідача, мотивуючи тим, що 15.10.2007 року між ними та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/н відповідно якого, позивач зобовязався видати відповідачеві кредит у розмірі 83230,47 грн. на термін до 14.10.2014 року, а відповідач в свою чергу зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, видавши відповідачеві кредит у розмірі 83230,47 грн. Для забезпечення виконання зобовязання між Приватним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, за яким ОСОБА_2 є поручителем перед позивачем.

Рішенням Баришівського районного суду від 19.03.2013 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» була стягнена заборгованість у розмірі 87667,84 грн. за кредитним договором від 15.10.2007 року.

В подальшому, у звязку з продовженням порушенням зобовязання за кредитним договором ОСОБА_1, станом на 29.11.2016 року в останнього нього виникла заборгованість у розмірі 106 000, 00 грн. яка складається із наступного:

-263,28 грн.- заборгованість за кредитом;

-1347,94 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

-3611,64 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом ;

-100777,14 грн.- пеня за своєчасність виконання зобовязань за договором.

Оскільки, відповідач порушив умови Кредитного договору, позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 106000, 00 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» ОСОБА_4 в судовому засіданні подав уточнену позовну заяву в якій зазначав, що ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» та ОСОБА_1 15.10. 2007 року уклали кредитний договір згідно якого, БАНК зобов'язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 83230,47 грн. на термін до 14.10.2014 р., а останній зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 83230,47 грн.

Однак, в порушення умов кредитного Договору, ОСОБА_1 свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки у звязку з чим, станом на 29.11.2016 року має заборгованість - 199251,77 грн., яка складається з наступного:

- 19221,53 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту);

-13542,13 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 18538,23 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

-147949,88 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена рішенням Баришівського районного суду Київської області від 19.03.2013 року відповідно до якого, з Відповідачів на користь ПАТ КБ "ПРИВАТ БАНК", була стягнута сума заборгованості за кредитним договором, яка складала 87667,84 грн., з яких: ( 18958,25 грн. - заборгованість за кредитом; 12194,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 14 926,59 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 41588,81 грн. - заборгованість по пені;), залишок становить: 111583,93 грн.

Оскільки кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, то заборгованість, яка підлягає до стягнення становить 106000,00 грн., яка складається з наступного:

- 263,28 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту);

- 1347,94 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 3611,64 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

- 100777,14 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним Договором між ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки відповідно до п.6 якого, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання.

Вимога, що була пред'явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Просить суд постановити рішення, яким стягнути солідарно з Відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» заборгованість у розмірі 106 000,00 грн. за кредитним договором № БШ1 АК.03110148 від 15.10.2007 року яка складається з наступного:

- 263,28 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту);

- 1347,94 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 3611,64 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

- 100777,14 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Стягнути солідарно з Відповідачів судові витрати.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 заперечуючи проти позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» зазначив, що 15.10.2007 року його довірителем було укладено кредитний договір № DN81AR03110148 відповідно до якого, останній отримав грошові кошти в розмірі 83230,47 грн.

Після укладення кредитного договору відповідач належним чином виконував взяті на себе зобовязання сплачуючи відповідні кошти згідно графіка погашення кредиту. Однак, у звязку із звільненням його довірителя з роботи, майновий стан ОСОБА_1 різко погіршав і він перестав повертати надані кошти внаслідок чого у нього й виникла заборгованість перед банком. Рішенням Баришівського районного суду від 19.03.2013 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» була стягнута заборгованість у розмірі 87667,84 грн. за кредитним договором та банком було забрано у його довірителя автомобіль в рахунок погашення заборгованості.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, просить суд постановити рішення про відмову у задоволенні позову застосувавши до даних правовідносин строк позовної давності.

Дослідивши матеріали справи суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення в повному обємі.

В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору DN81AR03110148 від 15.10.2007 року ПАТ КБ «Приват Банк» зобовязався надати ОСОБА_1 кредитні кошти на строк з 15.10.2007 по 14.10.2014 року включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 52656.00 грн. на купівлю автомобіля (споживчі цілі), а також у розмірі 34,0 грн. для сплати за реєстрацію Предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п. 1.2; на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ №DN81 АR03110148 від 15.10.2007 договором особистого страхування №DN81LK03110148 від 15.10.2007 на строк до 14.10.2008 у сумі 3291.00 грн., а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 4212.48грн.,та у розмірі 23037.00 грн. на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п 2 1.3., 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0.80% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0.50% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.10. даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2. даного Договору.

Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

В забезпечення виконання зобовязання за договором № DN81AR03110148 від 15.10.2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_6 було укладено договір поруки від 15.10.2007 року.

Із змісту ч. 1 ст. 526 ЦК України вбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, заочним рішенням Баришівського районного суду Київської області від 19.03.2013 року в справі за позовом ПАТ КБ « Приват Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, були задоволені позовні вимоги та солідарно стягнуто із відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 87 667 грн. 84 коп.

Більш того, внаслідок невиконання відповідачем зобовязань за кредитним договором № DN81AR03110148 від 15.10.2007 року, у ОСОБА_1 був вилучений транспортний засіб автомобіль НОМЕР_1.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Крім цього, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена спеціальна скорочена позовна давність в один рік.

Законодавець встановив, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України) .

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

При цьому, початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 7.1 кредитного договору від 15.10.2007 року погашення кредиту здійснюється з 15 по 19 число кожного місяця, починаючи з 15.10.2007 року.

З урахуванням цього право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення заборгованості, передбаченого п. абз.2,3 п. 7.1. кредитного договору.

Із матеріалів справи та згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачем зобовязання за договором кредиту не виконуються з дати останнього платежу, тобто з 18.08.2008 року та до цього часу (а. с. 6-9) .

А відтак початок перебігу позовної давності за договором кредиту по сплаті суми кредиту, відсотків та штрафних санкцій починається з моменту порушення строку його погашення, а саме: з 15.08.2008 року.

Частина 1 ст. 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) .

Отже, у відповідності до положень ст. 258, 266 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця) , з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом 20.02.2017 року, загальна заборгованість за договором нарахована станом на 29.11.2016 року, а останнє погашення простроченої заборгованості відповідачем, відповідно до розрахунку позивача, відбулось 15.08.2008 року. Тобто з цього вбачається, що у відповідності до умов договору кредиту від 15.10.2007 року зобовязання по погашенню всієї суми кредиту настало 15.08.2008 року, а тому саме з цього дня починається відлік строку позовної давності для звернення банку до суду.

За таких обставин включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами строку позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону.

Таким чином суд, вважає за можливе застосувати до позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості строк позовної давності.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості слід відмовити повністю у звязку із спливом строку позовної давності.

Дане рішення суду ухвалене з урахуванням судової практики та правових позицій Верховного Суду України, а саме з урахуванням постанови Верховного Суду України від 27.01.2016 року по справі № 6-990цс15 по справі № 6-1707цс15.

Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України у звязку з відмовою в позові понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. позивачу не відшкодовуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 208, 209, 213 215, 218, 222 ЦПК України, ст.256,257,258, 261, 266,526, 530, 1054 ЦК України -

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, відмовити.

На дане рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_7