Номер провадження 2/289/680/17
Справа № 289/1035/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017 м .Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

при секретарі Пергун Р. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верлоцької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, посилаючись на те, що після смерті його матері відкрилась спадщина, до якої входять, з поміж іншого, земельні ділянки, виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі йому відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з неточностями у правовстановлюючих документах, спадщину він прийняв шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріуса, іншим чином ніж шляхом звернення до суду його спадкові права не набути, просить суд визнати за ним право власності на земельні ділянки.

В судове засідання позивач не зявився, про місце та час слухання справи був належним чином повідомлений.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 дійсно доводиться матірю, позивача згідно до свідоцтва про народження серії ІV-УР № 1569984 від 09.03.1964 року, що видане Верлоцькою сільською радою Малинського району Житомирській області, його батьками є: батько, ОСОБА_3, українець, та мати, ОСОБА_2, українка. ОСОБА_2 померла 10 березня 2007 року, у віці 75 років в с. Верлок, Радомишльського району Житомирської області згідно свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 055498, видане виконавчим комітетом Верлоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області 12.03.2007 року.

Спадщину після смерті матері, ОСОБА_2, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, прийняв позивач, як спадкоємець за законом, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де на підставі цього, Радомишльською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу під № 113/2009.

До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті матері входять дві земельні ділянки, а саме:

- земельна ділянка розміром 2,90 га (кадастровий номер :03:000:0022) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верлоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала на праві приватної власності померлій матері, ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 420787 від 22 травня 2006 року,

- та земельна ділянка розміром 0,13 га (кадастровий номер :11:000:0008) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала на праві приватної власності померлій матері, ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 735129 від 22 травня 2006 року.

Також встановлено, що вищезазначені Державні акти мають підтертості та виправлення, крім того не співпадає площа даних земельних ділянок, а відповідно до положень ЗУ «Про нотаріат», такі правовстановлюючі документи не можуть бути прийняті для вчинення нотаріальних дій, тому нотаріусом правомірно було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності за законом.

У звязку з тим, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо суд задовольняє його позовні вимоги.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги»

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалась позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, суд його позовні вимоги задовольняє.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 88, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 327, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_2, яка померла 10.03.2007 року у віці 75 років в с. Верлок, Радомишльського р-ну Житомирської області право власності на спадкове майно, а саме:

- земельну ділянку площею 2,9004 га (кадастровий номер :03:000:0022) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Верлоцька сільська рада, що належала померлій ОСОБА_2, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 420787 від 22.05.2006 року, виданий на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 25 від 21.02.2005 року,

- земельну ділянку площею 0,1349 га (кадастровий номер :11:000:0008) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Радомишльська міська рада, що належала померлій ОСОБА_2, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 735129 від 22.05.2006 року, виданий на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 25 від 21.02.2005 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Свінцицький