Справа № 308/3099/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.07.2017 місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Світлик О.М.,
при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.
Позовну заяву мотивує тим, що 15.01.2004 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 13. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося і 13.06.2014 року вона звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В ході розгляду даної справи вона та відповідач дійшли згоди, що він буде добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання їхньої доньки, тому вона подала до суду заяву про залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів.
Рішенням суду від 07.10.2014 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано.

Також зазначає, що незважаючи на свої обіцянки, грошові кошти на утримання дитини відповідач надавав час від часу і в незначному розмірі, а протягом останніх двох років допомоги від нього не надходило взагалі. Вона неодноразово намагалася вирішити це питання з відповідачем пояснювала, що витрати повязані з утриманням доньки, постійно зростають. Дійсний розмір своїх доходів відповідач приховує та їй відомо, що він працює водієм маршрутного таксі № 7 у м. Ужгороді.

Зважаючи на викладені обставини, вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі.

Вказує, що як їй відомо, аліменти відповідач нікому не сплачує, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, у шлюб після розірвання з нею він не вступав, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає.

З посиланням на викладене, а також враховуючи те, що відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, позивач просить суд стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3-В.В., ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 1300 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення нею повноліття.

У судове засідання позивач не зявилася, однак подала заяву від 03.07.2017 року про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

Частиною 4 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що позивач не заперечувала проти прийняття заочного рішення, суд, керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.03.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 13.

Згідно з даними свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії І-ФМ № 223131, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, її батьком значиться відповідач ОСОБА_2, а мати позивач ОСОБА_1

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.10.2014 року шлюб, укладений між сторонами, розірвано, ухвалено ОСОБА_3-В., ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матірю ОСОБА_1

Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України.

За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII у 2017 році установлено прожитковий мінімум щодо дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року 1355 гривень, з 1 травня 1426 гривень, з 1 грудня 1492 гривні та щодо дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року 1689 гривень, з 1 травня 1777 гривень, з 1 грудня 1860 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається із позовної заяви позивача їхня спільна з відповідачем дитина потребує матеріального забезпечення, яке відповідач не бажає надавати в добровільному порядку, а тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, яка забезпечила б мінімальні потреби для життя дитини.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги рівність обовязку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3-В., ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1300,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

Розмір аліментів визначений судом відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів.

За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»).

Виходячи з наведеного, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн. в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 158, 169, 212-215, 223, 224-226, 233, 294, 296, 367 ЦПК України, ст. ст. 180-182, 184, 191 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1), зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2), мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень 00 коп. щомісячно, починаючи з 28.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.М. Світлик