Провадження №2/756/260/17
РІШЕННЯ

Іменем України

22 вересня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Тітова М.Ю.

при секретарі Лісовенку О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим 04.02.2013 між ним та ОСОБА_1 був укладений договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим утворилась заборгованість. Станом на 31.10.2015 заборгованість відповідача становить 16399,39 грн., з яких: 2200,94 грн. - заборгованість за кредитом; 10191,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2750,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 757,11 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 16399,39 грн., а також судовий збір у сумі 1218,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням розглядати справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи містяться заперечення ОСОБА_1, в яких останній просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем, зокрема, не надано суду належних первинних документів, які б підтвердили факт надання банком кредитних коштів. Крім того, розрахунок позивача не є достатнім доказом, оскільки зроблений зацікавленою особою, документи, на підставі яких він зроблений, відсутні (а.с.47-49).

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

04.02.2013 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 300 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, проценти за користування, по перевищенню кредитного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником своїх обов'язків, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів, позичальник повинен сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. плюс 5% від суми позову.

Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір дійсний протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку одна із сторін не проінформує другу сторону про закінчення дії договору, він автоматично пролонговується на той же строк.

В анкеті-заяві від 04.02.2013 відповідач погодився з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить укладений між відповідачем та позивачем договір про надання банківських послуг (а.с. 6).

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною першою статті 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

У своїх запереченнях відповідач послався на те, що банком не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження виникнення між сторонами договірних правовідносин, зокрема, не надано первинних документів, які підтверджують факт надання позивачем кредитних коштів відповідачу.

Судом витребовувався оригінал анкети-заяви позичальника ОСОБА_1 від 04.02.2013.

У відповідь на запит суду про витребування документів ПАТ КБ «Приватбанк» була надана відповідь від 06.05.2016 з повідомленням про те, що оригінал договору про приєднання до Умов та правил банківських послуг від 04.02.2013, укладеного між банком з ОСОБА_1, загублений в архівах банку. При цьому суду надано витяг з програмного комплексу по ідентифікації клієнта за даним кредитним договором, яким підтверджується факт отримання відповідачем кредитної карти. Також банком долучено виписку за укладеним договором, з якої вбачається, що ОСОБА_1 за час дії договору активно користувався карткою із встановленим кредитним лімітом, постійно знімаючи готівку, розраховувся через термінали в магазинах та вносив кошти на погашення заборгованості (а.с. 72).

Надані позивачем документи суд вважає належним доказом на підтвердження факту виникнення договірних відносин між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1

Як убачається з матеріалів справи, відповідач протягом дії кредитної картки допустив порушення строків повернення кредитних коштів.

Станом на 31.10.2015 заборгованість відповідача становить 16399,39 грн., з яких: 2200,94 грн. - заборгованість за кредитом; 10191,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2750,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 757,11 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 5).

Відповідачем під час розгляду справи, відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, доказів на підтвердження свого твердження, що банк неправомірно нарахував суму боргу суду не надано.

Оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги в суді знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 16399,39 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1218 грн. судових витрат (а.с. 2).

З викладеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 61, 88, 208, 209, 212 -215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбак», , заборгованість за кредитним договором у розмірі 16399,39 грн. та судові витрати у розмірі 1218 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.Ю. Тітов