Справа №484/3454/16-ц 05.10.2017 05.10.2017 05.10.2017
Провадження №22-ц/784/2079/17
Головуючий у першій інстанції-Максютенко О.А.
Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Лівінського І.В.,

із секретарем Шагаєм О.А.,

розглянувши у відсутності сторін у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про поділ майна подружжя та визнання правочину недійсним

У С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя загальною вартістю 1 437 977 грн.

Ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 грудня 2016 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на один із спірних об'єктів нерухомості (а.с. 149 том 1).

Зустрічним позовом з уточненням ОСОБА_1 доповнив перелік спільного майна та визначив його вартість у 4 524 060 грн. (а.с. 38-44, 222-225 том 1).

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 серпня 2017 року провадження у справі зупинено до розгляду цим же судом справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля.

23 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про вжиття заходів забезпечення позову - заборони ОСОБА_2 здійснення будь-яких дій щодо нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, житлового будинку АДРЕСА_2, нежитлової будівлі - магазину та торговельних павільйонів по АДРЕСА_3. Заявник також просив провести опис майна, що знаходиться в приміщенні магазину.

Ухвалою судді Первомайського міскрайонного суду Миколаївської області від 23 серпня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, не погодившись з висновком судді про не зазначення ним підстав для вжиття заходів забезпечення позову, просив ухвалу скасувати та забезпечити позов.

В судове засідання сторони не з'явились. Про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Справу розглянуто у відсутності сторін.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суддя виходив з того, що заявник не зазначив підстави обрання такого виду забезпечення, не обґрунтував необхідність вжиття певних заходів та не надав докази належності спірного майна сторонам.

Проте деякі висновки судді є передчасними.

Так, відповідно до частини 3 статті 151 ЦПК підставою забезпечення позову є можливість утруднення чи неможливість у майбутньому виконання рішення суду. Необхідність вирішення цих питань випливає і з положень статті 10 ЦПК України, за змістом якої цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та рівноправності сторін, а суд зобов'язаний створити умови, за яких дотримувався б необхідний баланс їхніх процесуальних прав та обов'язків та була б гарантована реальна можливість захисту майнових та особистих (немайнових) прав сторін.

Частиною 1 статті 152 ЦПК передбачені способи забезпечення позову, які залежать від характеру спірних правовідносин, позовних вимог та інших обставин конкретного спору, що зумовлюють необхідність забезпечення виконання судового рішення. Перелік таких способів не є вичерпним.

Отже, забезпечення позову є сукупністю процесуальних дій, які гарантують позивачу виконання рішення суду в разі задоволення його позову та обмежують, насамперед, права відповідача на розпорядження спірним майном на час розгляду та виконання такого рішення.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що майно, яким відповідач просив заборонити позивачці розпоряджатись, є предметом спору, має великий обсяг та значну вартість. Між сторонами дійсно існує спір щодо обсягу спільного майна, його вартості та порядку поділу. Дійсна вартість всього спірного майна на час звернення до суду не визначена.

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 подав після зупинення судом провадження у цій справі ухвалою від 22 серпня 2017 року до розгляду іншої цивільної справи (а.с. 53 том 2).

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 посилався на те, що майно, до якого він просив вжити відповідні заходи, зареєстроване за позивачкою та знаходиться у її особистому користуванні та розпорядженні, що в подальшому може вплинути на можливість його поділу в натурі.

Проте, розглянувши заяву ОСОБА_1 одноособово, без проведення судового засідання, суддя не перевірив доводи заявника, не вирішив вимогу щодо опису майна та не звернув належної уваги, що актуальність вжиття забезпечувальних заходів зростає з огляду на тривалість часових меж, на які зупиняється провадження.

При цьому порядок розгляду заяви (одноособово суддею або в судовому засіданні) залежить від стадії розгляду справи (пункт 7 Постанови №9 Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року). Стадія судового розгляду спору передбачає розгляд процесуальних питань судом в судовому засіданні. Участь у судовому засіданні заявника не суперечить правилам частини 1 статті 153 ЦПК.

Не дана суддею оцінка і дотриманню балансу процесуальних прав та обов'язків сторін спору, враховуючи вжиття судом заходів забезпечення позову за заявою позивачки ОСОБА_2 ухвалою від 27 грудня 2016 року (а.с. 147 том 1).

Спірним в теорії цивільного процесу є і питання про можливість вчинення будь-яких процесуальних дій, в тому числі і розгляд заяв про забезпечення позову, при зупиненні провадження у справі за частиною 1 статті 201 ЦПК.

Проте, враховуючи особливість та мету запровадження інституту забезпечення позову, суд мав дати оцінку цим обставинам, а дійшовши висновку про можливість вирішення заяви ОСОБА_1, мав, на думку колегії суддів, вирішити питання про відновлення провадження на час розгляду заяви.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відсутність підстав, передбачених статтею 151 ЦПК України, без встановлення суттєвих обставин та з порушенням порядку, встановленого для його вирішення.

Зазначені порушення є підставою для скасування ухвали судді з передачею заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 серпня 2017 року скасувати та передати питання на повторний розгляд до того ж суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: В.В.Коломієць

І.В.Лівінський