Справа № 683/967/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 право власності на квартиру та хлів, позначений в плані літерою «Б-1», розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 25 березня 2016 року помер її батько ОСОБА_2 І Є. Вона є єдиною спадкоємицею майна померлого за законом й у встановленому законом порядку прийняла спадщину. До складу спадкового майна увійшла квартира №1 та побудований біля неї хлів, позначений в плані літерою «Б-1», що розташовані за адресою: вул. 1 Травня,3 у м. Старокостянтинів Хмельницької області.

Однак, оформити свої спадкові права на зазначене майно вона не в змозі через невідповідності у правовстановлюючих документах.

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити.

Представник відповідача Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області ОСОБА_4 подала письмову заяву, у якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнає.

Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст.1216-1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що 25 березня 2016 року помер ОСОБА_2 І Є. На день своєї смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із дружиною ОСОБА_5 та донькою ОСОБА_1

06 травня 2016 року за заявою ОСОБА_1 Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №312/2016 до майна померлого 25 березня 2016 року ОСОБА_2 Цього ж дня дружина померлого ОСОБА_5 подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини, що залишилась після смерті чоловіка.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №312/2016, заведеної 06 травня 2016 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлого 25 березня 2016 року ОСОБА_2

Отже, позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги по закону після смерті батька ОСОБА_2

Судом також встановлено, що до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 увійшла квартира АДРЕСА_2, що належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 28 травня 1993 року, посвідченого того ж дня державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 Право власності на зазначену квартиру ОСОБА_2 зареєстрував 08 липня 1993 року у Старокостянтинівському БТІ, реєстровий номер 4247.

Зі змісту вищезазначеного договору купівлі-продажу квартири від 08 липня 1993 року вбачається, що спірна квартира має загальну площу 33,3 кв.м, житлову площу 24,8 кв.м та складається з коридору площею 7,8 кв.м, трьох житлових кімнат площами 14,5 кв.м, 13,8 кв.м, 11,0 кв.м, кухні площею 5,7 кв.м, ванної 2,1 кв.м., топочної площею 2,1 кв.м.

Разом з тим, при підрахунку усіх площ приміщень спірної квартири, зазначених у договорі, вбачається, що розмір житлової площі становить не 24,8 кв.м як зазначено у договорі, а 39,3 кв.м, а загальна площа не 33,3 кв.м, а 57,0 кв.м.

Згідно технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_3 вбачається, що станом на 29 березня 2017 року житлова площа квартири становить 39,3 кв.м, загальна площа 57,0 кв.м й складається з: коридору площею 7,8 кв.м, трьох житлових кімнат площами 14,5 кв.м, 13,8 кв.м, 11,0 кв.м, кухні площею 5,7 кв.м, ванної 2,1 кв.м., топочної площею 2,1 кв.м.

Отже, у договорі купівлі-продажу від 28 травня 1993 року допущено описку у зазначенні загальної і житлової площі спірної квартири, через що державний нотаріус ОСОБА_7 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 07 квітня 2017 року.

Однак, згідно довідки про технічний опис об»єкта нерухомого майна №723 від 30 березня 2017 року, складеної Старокостянтинівським БТІ, вбачається, що загальна площа квартири АДРЕСА_3 становить 57,0 кв.м, житлова 39,3 кв.м, самочинно побудованих та реконструйованих будівель і споруд не встановлено.

Зі змісту технічного паспорта на спірну квартиру вбачається, що до квартири відноситься хлів «Б-1» загальною площею 22,5 кв.м.

За повідомленням Старокостянтинівського БТІ №723 від 30 березня 2017 року вищезазначений хлів не є самочинним будівництвом, оскільки побудований на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №50 п.7 від 24 березня 1993 року й відомості про нього внесено у технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3, де він значиться під літерою «Б-1».

Відповідно до положень ст. 105 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, в редакції, чинній на момент будівництва хліва, дозволялось будівництво жилих будинків, господарських і побутових будівель і споруд на праві особистої власності громадянами України з додержанням чинного законодавства: виділення в установленому порядку земельної ділянки під забудову, одержання дозволу компетентних органів на таку забудову, затвердження проекту будівництва, дотримання будівельних норм та правил. Виникнення права власності на будинки та споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Господарські і побутові будівлі та споруди, зведені громадянином без встановленого дозволу або належно затвердженого проекту, чи з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, за рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів зносяться громадянином, який провадив самовільне будівництво, або за його рахунок.

Оскільки ОСОБА_2 здійснив будівництво хліва з додержанням чинного на той час законодавства, на підставі дозволу Старокостянтинівської міської ради на таку забудову, тому він набув право власності на цей хлів, який є приналежністю до квартири.

Відповідно до роз»ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Досліджені судом письмові докази вказують на те, що до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 увійшла квартира №1 з хлівом позначеним на плані літерою «Б-1», що розташована по вул. 1Травня,3 в м. Старокостянтинів, тому суд вважає за можливе визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 право власності на вищезазначене нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 25 березня 2016 року, право власності на квартиру №1 та хлів позначений на плані літерою «Б-1», що розташовані за адресою: вул. 1 Травня,3 в м. Старокостянтинів Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: