Справа № 694/429/17
провадження 2/694/304/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

15.05.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Кравченко Т.М.,

при секретарі Некречій Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання довіреності удаваним правочином та визнання права власності на транспортний засіб,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати довіреність, видану 25.09.2007 року ОСОБА_2 на імя ОСОБА_1, посвідчену приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу ОСОБА_5 удаваним правочином, вчиненим з метою приховання іншого правочину договору купівлі-продажу транспортного засобу RENAULT Safrane 3.0 V6 RXT, випуску 1994 року, кольору синього, двигун V=2963, бензин, шасі (кузов) № VF1B54J, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований РЕГ 5 МВ ДАІ м. Звенигородка Черкаської області 31.10.2006 року, згідно свідоцтва про реєстрацію САС № 005420, виданого РЕГ 5 МВ ДАІ м. Звенигородка Черкаської області 31.10.2006 року та визнати за ОСОБА_1 право власності на вказаний автомобіль. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на початку вересня 2007 року він дізнався з оголошення в газеті, що ОСОБА_2 продає автомобіль RENAULT Safrane по вигідній ціні. Під час зустрічі між ними було досягнуто згоди щодо відчуження транспортного засобу шляхом видання ОСОБА_2 довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом, оскільки відповідачу терміново потрібні були кошти для власних потреб, а часу для зняття автомобіля з обліку в органах державної автомобільної інспекції в останньої не було. Також між ними було досягнуто згоди щодо ціни автомобіля (7 800 доларів США), порядку розрахунку та передачі автомобіля. Половину коштів позивач мав передати одразу, а іншу половину протягом двох місяців з моменту видачі довіреності.

25 вересня 2007 року відповідач ОСОБА_2 видала нотаріально посвідчену довіреність, згідно якої надала позивачу право експлуатувати автомобіль та здійснювати інші повноваження. 10 листопада 2007 року позивачем було передано другу частину коштів за автомобіль, про що свідчить розписка. На теперішній час він не має можливості зареєструвати за собою право власності на даний автомобіль, оскільки постановою державного виконавця на автомобіль накладено арешт, як на майно відповідача, що змусило його звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися. Подали до суду заяву, в якій просять розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися з невідомих причин. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін та третіх осіб на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що 25 вересня 2007 року відповідач ОСОБА_2 видала нотаріально посвідчену довіреність на імя позивача ОСОБА_1, згідно якої він має право розпоряджатися автомобілем RENAULT Safrane 3.0 V6 RXT, випуску 1994 року, кольору синього, двигун V=2963, бензин, шасі (кузов) № VF1B54J, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований РЕГ 5 МВ ДАІ м. Звенигородка Черкаської області 31.10.2006 року на підставі свідоцтва про реєстрацію САС № 005420, виданого РЕГ 5 МВ ДАІ м. Звенигородка Черкаської області 31.10.2006 року. Довіреність була видана з правом продажу, обміну, страхування, здачі в оренду тощо строком на десять років (а.с. 10).

З копії розписки від 10 листопада 2007 року вбачається, що ОСОБА_2 в присутності свідків отримала від ОСОБА_1 за продаж автомобіля RENAULT Safrane, державний номерний знак НОМЕР_1, грошові кошти в сумі 7800 доларів США (а.с. 11).

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником автомобіля RENAULT Safrane 3.0 V6 RXT синього кольору, двигун V= 2963, бензин, шасі (кузов) № VF1B54J, державний номерний знак НОМЕР_1, є ОСОБА_2 (а.с. 12).

Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Пунктом 3 частини 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян належить вчиняти у письмовій формі.

З позовної заяви та копії розписки вбачається, що сторони оцінили спірний транспортний засіб в 7800 доларів США, що у двадцять і більше разів перевищує розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а тому даний договір купівлі-продажу автомобіля слід було вчиняти в письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст.655 ЦК України).

Згідно з вимогами ст.ст. 237, 244, 245 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає право відношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ст. 240 ЦК представник зобовязаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати свою повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

На підставі виданої довіреності у позивача виникли права і обов'язки, що випливали саме зі змісту довіреності, а саме: керування транспортним засобом, експлуатація, продаж, обмін і т.д., а не придбання спірного автомобіля, оскільки за договором на представництво сторона, якій передано майно, права власності на нього не набуває і діє від імені власника цього майна.

Визнання факту укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу за наявності не скасованої довіреності на право керування спірним автомобілем суперечить змісту закону, що регулює спірні правовідносини.

За змістом ст.ст. 208, 210 ЦК України та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ від 7 вересня 1998 року № 1338 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), договір купівлі-продажу автомобіля повинен укладатися в письмовій формі і вважається вчиненим з моменту його державної реєстрації в органах ДАІ МВС.

Цим Порядком встановлена процедура державної реєстрації усіх транспортних засобів та зняття їх з обліку, яка є обов'язковою для усіх фізичних та юридичних осіб, що є власниками транспортних засобів. Правомірність придбання транспортних засобів підтверджуються документами, скріпленими підписами відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами - виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами укладеними на товарних біржах. Перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Якщо транспортний засіб знімається з обліку в зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті), робиться відмітка про зняття з обліку транспортного засобу для реалізації в межах України. Власники транспортних засобів зобов'язані зареєструвати їх протягом десяти діб після придбання.

В матеріалах справи відсутній договір купівлі-продажу автомобіля, вчинений у письмовій формі, підписаний продавцем і покупцем, засвідчений підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, який би містив всі істотні умови, необхідні для чинності такого договору купівлі-продажу, як того вимагають норми ст.ст. 202, 203, 207, п. 3 ст. 208, 328, 626, 638 ЦК України, п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року N 1388.

Натомість встановлено, що спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ МВС відповідно до п.п. 7, 8, 41, 43 вищезазначеного Порядку та залишається зареєстрованим за відповідачем ОСОБА_2, що вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Заява ОСОБА_2 про зняття з обліку спірного автомобіля не подавалась.

Така заява не надходила і від позивача ОСОБА_1, який згідно довіреності має такі повноваження. Сторони не вжили усіх заходів, передбачених актами цивільного законодавства щодо купівлі-продажу спірного автомобіля, а тому позивач не набув на нього права власності.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 серпня 1976 року із змінами «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Підставами на визнання права на звільнення майна з-під арешту можуть бути: право власності на описане майно або право володіння ним.

Оскільки довіреність на право розпорядження автомобілем не свідчить про укладення сторонами договору купівлі-продажу автомобіля і не породжує права власності, у зв'язку з цим права позивача при накладенні арешту на спірний автомобіль порушені не були.

Крім того, визнання права власності на вказаний автомобіль є неприпустимим і в контексті положень ч. 1 ст. 203 ЦК України, оскільки позивач не надав суду доказів того, що при укладенні усного договору купівлі-продажу сторонами правочину були сплачені на користь держави всі належні податки, збори та обов'язкові платежі, несплата яких суперечить інтересам держави.

Таким чином суд приходить до висновку, що визнання довіреності, виданої 25.09.2007 року ОСОБА_2 на імя ОСОБА_1 та посвідчену приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу ОСОБА_5 удаваним правочином, вчиненим з метою приховання договору купівлі-продажу транспортного засобу RENAULT Safrane, випуску 1994 року, шасі (кузов) № VF1B54J, державний номерний знак НОМЕР_1, суперечить закону, а підстав для визнання права власності за позивачем немає.

Висновокпро те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала, викладено також в постанові Верховного Суду України від 16.12.2015 року у справі № 6-688цс15, який є обовязковим для застосування судами України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 202, 203, 206, 207, 208, 235, 328, 626, 638, 655 ЦК України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року N 1388, ст.ст.10, 11, 60, 174, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання довіреності удаваним правочином та визнання права власності на транспортний засіб - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.М. Кравченко