Справа № 750/2142/17 Провадження № 22-ц/795/1109/2017 Головуючий у I інстанції Логвіна Т. В. Доповідач - Губар В. С.
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:
головуючого судді Губар В.С.

суддів Кузюри Л.В., Онищенко О.І.

секретаря судового засідання Бивалькевич Т.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Муніципальна поліція» Чернігівської міської ради про визнання незаконним та скасування розділу 3 Порядку проведення конкурсу на зайняття вакантної посади інспектора-ревізора,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 квітня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процессуального права.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 18 квітня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що суд першої інстанції усупереч положенням ст. 55 Конституції України та ст. 22 Кодексу законів про працю України не захистив право позивача на працю, та не узяв до уваги, що Порядок проведення конкурсу на зайняття вакантної посади інспектора-ревізора КП «Муніципальна поліція» Чернігівської міської ради суперечить чинному законодавсту України.

Як вказує апелянт, суд першої інстанції не з`ясував, відповідно до вимог яких нормативно-правових актів посада інспектора-ревізора КП «Муніципальна поліція» передбачає проведення іспиту з фізичної підготовки для кандидатів, що в свою чергу, вимагає перевірку та оцінку рівня їх фізичної підготовки.

На думку апеллянта, суд не узяв до уваги, що згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року, відповідно до якого суди розглядають позови про укладення трудових договорів не тільки у випадках, коли власник зобовязаний був укласти трудовий договір (наприклад, з молодими фахівцями, направленими у встановленому порядку на дане підприємство; працівниками, запрошеними на роботу в порядку переведення; виборними працівниками після закінчення терміну повноважень; працівниками, якими надане право поворотного прийняття на роботу; інвалідами і неповнолітніми, направленими на підприємство в рахунок броні; особами, які були звільнені у звязку із призовом на строкову військову або альтернативну (невійськову) службу, направленими на роботу за кордон, і повернулись після закінчення служби або роботи та ін.), а й у випадках, коли особа вважає, що їй було відмовлено в укладенні трудового договору всупереч гарантіям, передбаченим ст. 22 КЗпП України.

Апелянт посилається, що при вирішенні спору суд був зобов`язаний дослідити та узяти до уваги ті обставини, що позивач проходив військову службу в батальоні спеціального призначення МВС Чернігівської області «Чернігів» та був звільнений з військової служби у звязку із скороченням штатів.

Представник відповідача КП «Муніципальна поліція» Чернігівської міської ради в судове засідання апеляційного суду не з`явився, відповідач про час і місце судового розгляду справи належним чином сповіщений, що документально підтверджено повідомленнями про вручення судових повісток. Відповідно до ст. 305 ЦПК України апеляційний суд вважає за можливе слухати справу без участі відповідача у судовому засіданні, оскільки його неявка не перешкоджає розглядові справи.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 в апеляційному суді підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні. Зазначив, що позивача, усупереч гарантованому Конституцією України праву на працю, позивача безпідставно позбавлено можливості отримати посаду інспектора-ревізора КП «Муніципальна поліція» Чернігівської міської ради. Наголошував, що розділ 3 Порядку проведення конкурсу на зайняття вакантної посади інспектора-ревізора КП «Муніципальна поліція» Чернігівської міської ради є незаконним, оскільки суперечить Конституції України та приписам КЗпП України.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи згідно до ст. 303 ЦПК УКраїни законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційним судом встановлено наступне.

Рішенням Чернігівської міської ради від 30.11.2016 № 13/VII-11 створено Комунальне підприємство «Муніципальна поліція» Чернігівської міської ради.

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 15.12.2016 № 589 затверджено статут КП «Муніципальна поліція» Чернігівської міської ради.

Відповідно до п.п. 1.1- 1.3, 3.5 Статуту Муніципальна поліція діє на підставі цього Статуту, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про охоронну діяльність", "Про благоустрій населених пунктів" та іншого чинного законодавства України. Муніципальна поліція належить до комунальної власності територіальної громади міста Чернігова. Власником Муніципальної поліції є територіальна громада міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради. КП «Муніципальна поліція» Чернігівської міської ради є юридичною особою.

Згідно з п. 9.1 Статуту КП «Муніципальна поліція» Чернігівської міської ради трудова діяльність працівників Муніципальної поліції здійснюється на основі укладених з ними трудових договорів (контрактів) відповідно до чинного законодавства. Робота окремих працівників може здійснюватись на підставі цивільно-правових договорів.

Як убачається з матеріалів справи, 03 січня 2017 року наказом начальника КП «Муніципальна поліція» був затверджений Порядок проведення конкурсу на зайняття вакантної посади інспектора-ревізора Комунальне підприємство «Муніципальна поліція» Чернігівської міської ради.

Відповідно до п.1 та п. 6 Порядку, метою конкурсу є добір осіб, здатних професійно виконувати посадові обов`язки. Проведення конкурсу здійснюється на основі оцінювання рівня фізичної підготовки, особистих досягнень кандидатів на вакантну посаду, що є пріоритетним критерієм відбору, а також, відповідно до професійної компетентності знань, умінь і навичок, моральних і ділових якостей, необхідних для належного виконання посадових обов`язків.

Конкурс, відповідно до розділу ІІ Порядку проводиться в 6 етапів, які включають у себе :

1) прийняття рішення про оголошення конкурсу;

2) опублікування оголошення про конкурс;

3) прийом документів від кандидатів та їх попередній розгляд на відповідність встановленим вимогам;

4) проведення іспиту з фізичної підготовки, визначення його результатів та відбір кандидатів;

5) проведення письмового іспиту, визначення його результатів та відбір кандидатів;

6) проведення співбесіди та визначення переможця конкурсу.

Перевіряючи доводи скарги, апеляційним судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 приймав участь у конкурсі, подавши необхідні документи, і був допущений до іспиту з фізичної підготовки, що сторонами не заперечувалось.

Згідно з п. 1 розділу III Порядку, проведення іспиту з фізичної підготовки для кандидатів передбачає перевірку та оцінку рівня їх фізичної підготовки. Під час складання іспиту з фізичної підготовки проводиться перевірка рівня фізичної підготовки та його оцінювання всіма членами конкурсної комісії, присутніми на іспиті. Члени конкурсної комісії приймають спільне рішення щодо оцінки. Такі

оцінки виставляються на аркуші з результатами виконання кандидатом кожної вправи.

Відповідно до п. 2 Розділу V Порядку, конкурсна комісія на підставі розгляду поданих документів, результатів іспитів та співбесіди з кожним кандидатом, здійснює визначення переможця конкурсу та рекомендує його начальнику комунального підприємства «Муніципальна поліція» Чернігівської міської ради для призначення на вакантну посаду.

Відповідно до п. З Розділу VI Порядку, рішення про призначення на вакантну посаду приймає начальник комунального підприємства «Муніципальна поліція» Чернігівської міської ради на підставі пропозиції конкурсної комісії протягом місяця з дня прийняття рішення конкурсною комісією.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 просив визнати незаконним та скасувати розділ Ш Порядку проведення конкурсу на зайняття вакантної посади інспектора-ревізора комунального підприємства «Муніціпальна поліція», затвердженого наказом начальника Комунального підприємства «Муніціпальна поліція» Чернігівської міської ради від 03 січня 2017 року № 1.

Посилався, що вказаний розділ Ш Порядку суперечить ст. 43 Конституції України, ст. ст. 22, 30, 31 КЗпП України та вказані у ньому вимоги не можуть бути критеріями при оцінюванні кандидатів на посаду інспектора-ревізора.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено невідповідності розділу 3 Порядку проведення конкурсу на зайняття вакантної посади інспектора-ревізора нормам чинного законодавства, а рішення конкурсної комісії за результатами конкурсу має рекомендаційний характер, а також з того, що позивачем не доведено порушення його трудових прав.

Апеляційний суд погоджується з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції, з огляду на таке.

Частиною другою ст. 22 КЗпП України передбачено, що відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається.

Апеляційний суд враховує, що чинним трудовим законодавством не заборонено розроблення та прийняття локальних нормативних актів керівником підприємств для проведення додаткового тестування чи оцінювання рівня підготовки майбутнього працівника, в тому числі фізичної. Результат конкурсу не є визначальним, оскільки рішення про призначення на вакантну посаду приймає начальник комунального підприємства «Муніципальна поліція» Чернігівської міської ради, як це передбачено п.3 Розділу 6 Порядку. Слід також зауважити, що роботодавець наділений правом добору кадрів та укладення трудових договорів з працівниками в установленому порядку.

Як встановлено апеляційним судом, конкурс проводився на підставі Порядку проведення конкурсу на зайняття вакантної посади інспектора-ревізора Комунального підприємства «Муніципальна поліція» Чернігівської міської ради,

який затверджений наказом відповідача від 03 січня 2017 р. № 1. Сам Порядок є внутрішнім документом відповідача, який діє у відповідності до Статуту КП «Муніципальна поліція», затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 15.12.2016 р. № 589.

Відтак, доводи скарги про те, що суд не з`ясував відповідно до вимог яких нормативно правових актів посада інспектора - ревізора передбачає необхідність проведення відповідачем іспиту з фізичної підготовки не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що оскаржуваний позивачем розділ Ш «Порядок проведення іспиту з фізичної підготовки» містить 14 пунктів, проте позивачем не доведено суду першої інстанції і не представлено доказів апеляційному суду на предмет незаконності усіх 14 пунктів цього розділу.

Перевіряючи доводи скарги, апеляційним судом встановлено, що пунктом 5 розділу другого «Умови та процедури проведення конкурсу» визначено однією з вимог до кандидатів бажано службу в АТО та/або службу в органах МВС України.

Проте, посилання апелянта на проходження військової служби в батальоні спеціального призначення МВС Чернігівської області «Чернігів» та його звільнення з військової служби у зв`язку із скороченням штатів, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції як такі, що не стосуються предмету спору, оскільки, як убачається із змісту позовної заяви, недопущення до участі у конкурсі на посаду інспектора-ревізора позивач не оскаржує.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55,

124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має

право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Власник порушеного права може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні правовідносини.

Апеляційний суд відхиляє як передчасне посилання апелянта на порушення його трудового права, яке, на думку позивача, підлягає у неприйнятті його на роботу, оскільки у цій конкретній справі відсутній такий предмет спору, як відмова у прийнятті на роботу і трудових правовідносин між сторонами не існує.

Зважаючи на обставини справи, недопущення позивача до участі у конкурсі на зайняття вакантної посади інспектора-ревізора КП «Муніціпальна поліція», не є аналогом неприйняття на роботу. Разом з тим, недопущення позивача до участі у конкурсі, зважаючи на зміст позовної заяви, також не є предметом цього спору, а згідно до ст. 11 ЦПК України суд не вправі змінювати предмет позову.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_2 при зверненні до суду з позовом до КП «Муніципальна поліція» Чернігівської міської ради про визнання незаконним та скасування розділу 3 Порядку проведення конкурсу на зайняття вакантної посади інспектора-ревізора, невірно обрав спосіб захисту порушеного права, оскільки сам по собі зазначений розділ законних прав і охоронюваних законом інтересів апелянта не порушує.

Виходячи з існуючих між сторонами правовідносин, апеляційним судом в діях відповідача не встановлено здійснення стосовно ОСОБА_2 протиправних дій, які б могли спричинити порушення його прав і не встановлено порушення права позивача, що підлягало б захисту на підставі приписів ЦК України або положень чинного трудового законодавства України.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно з положеннями ст. ст. 10, 5860, 212 ЦПК України, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване та правильне по суті рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213215 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються обов`язковою підставою для скасування законного і обґрунтованого та правильного по суті судового рішення.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.
Головуючий:Судді: