У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

Справа №338/665/17

27 червня 2017 року смт. Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Круль І.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади с.Бабче в особі Бабченської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області про визнання майнових прав забудівельника на домоволодіння у порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до територіальної громади с.Бабче в особі Бабченської сільської ради Богородчанського району про визнання за ним майнових прав забудівельника на домоволодіння, що по вул. Бандери, 2 в с.Бабче Богородчанського району.

Одночасно ОСОБА_1 подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору, мотивоване тим, що в даний час він перебуває в край скрутному матеріальному становищі, а тому не має змоги сплатити судовий збір.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, приходжу до наступного.

Згідно з ч.5 ст.119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір, що становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених ч. 5 ст.216, ст.1212 ЦК України тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру, що також кореспондується з вимогами ст. 80 ЦПК України.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року з подальшими змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Згідно Постанови КМУ № 358 від 21 серпня 2014 року "Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства", оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є її ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Підтвердженням такої вартості слугує звіт про оцінку, строк дії якого становить не більше шести місяців з дати оцінки.

Проте матеріали позовної заяви не містять доказів щодо дійсної вартості спірного майна на час предявлення позовної заяви до суду.

Наведені недоліки унеможливлюють визначення розміру судового збору, який слід сплати позивачу.

Щодо клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, вважаю, що воно єпередчасним і задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Згідно роз'яснень п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте, ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів свого незадовільного майнового стану, що могло б послужити підставою для звільнення його від сплати судового збору. Подані довідки не висвітлюють в повній мірі майновий стан позивача.

Враховуючи викладене, суд не може відкрити провадження у справі, позовну заяву, відповідно до вимог ч.1 ст. 121 ЦПК України, слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ч.1 ст. 121 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади с.Бабче в особі Бабченської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області про визнання майнових прав забудівельника на домоволодіння у порядку спадкування за законом, залишити без руху.

Для усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків надати позивачу строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Круль