Справа № 683/714/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку із господарськими спорудами,

встановив:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 і просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по вул. Грушевського,5 в с. Григорівка Старокостянтинівського району Хмельницької області.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що з 05 вересня 2001 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. В період шлюбу 02 жовтня 2001 року за спільні кошти вони придбали житловий будинок по вул. Грушевського,5 (колишня вул. Леніна) в с. Григорівка Старокостянтинівського району Хмельницької області, оформивши договір купівлі-продажу на відповідача.

Зазначає, що на даний час ОСОБА_3 не визнає її право на зазначене будинковолодіння, періодично виганяє її з дому. Оскільки спірний будинок був придбаний під час шлюбу, тому просить визнати за нею право власності на його половину.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечив, посилаючись на те, що спірне будинковолодіння було придбане за його особисті кошти, а тому належить лише йому.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 05 вересня 2001 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 05 вересня 2001 року.

02 жовтня 2001 року між ОСОБА_3, як покупцем, та ОСОБА_4, як продавцем, було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_3 придбав камінний житловий будинок позначений в плані літерою «А-1», хлів камінний позначений в плані літерою «Б», льох позначений літерою «В», що розташовані по вул. Леніна,5 (на даний час вул. Грушевського) в с. Григорівка Старокостянтинівського району Хмельницької області. Вказаний договір купівлі-продажу посвідчений 02 жовтня 2001 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №3095. 29 жовтня 2001 року на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу відповідач ОСОБА_3 зареєстрував у Старокостянтинівському БТІ право власності на спірне будинковолодіння, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 29 жовтня 2001 року.

Відповідно до ч.1 ст.22 Кодексу про шлюб та сім"ю України від 20.06.1969 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними (ч.1 ст.28 цього ж Кодексу).

Аналогічні положення закладено і в нормах СК України (ч.1 ст.60, ч.1 ст.70), який діє на час вирішення судом спору щодо поділу майна подружжя.

Виходячи з вищезазначених нормативних положень, а також враховуючи, що будинковолодіння по вул. Грушевського,5 в с. Григорівка Старокостянтинівського району Хмельницької області було придбано сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі, тому воно є спільним майном подружжя і частка кожного із подружжя у цьому майні є рівною.

Разом з тим, враховуючи, що право власності на зазначене будинковолодіння зареєстровано лише за одним із подружжя - за ОСОБА_3, тому суд визнає за іншим із подружжя ОСОБА_1 право власності в спільному майні подружжя на 1/2 частину спірного будинковолодіння.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3 вказував, що спірний житловий будинок було придбано за його особисті кошти. Однак, жодних доказів на підтвердження цих обставин він суду не надав, а тому його заперечення є голослівними та не заслуговують на увагу.

При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст.88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивачки 640 грн. сплаченого нею при подачі позову судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину житлового будинку із господарськими спорудами задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку із господарськими спорудами, що розташований за адресою: вул. Грушевського,5 с. Григорівка Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: