Ухвала

іменем україни

5 липня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., МаляренкаА.В., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6, поданою представником ОСОБА_7, на рішення апеляційного суду м. Києва від 21 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 30 листопада 2013 року між ним та відповідачами було укладено письмовий попередній договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого сторони мають намір укласти у майбутньому договір купівлі продажу квартири в недобудованому будинку по АДРЕСА_1. На виконання попереднього договору купівлі-продажу він передав, а відповідачі отримали аванс у сумі 19 829 доларів США.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 5 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 18 травня 2016 року, зазначений попередній договір купівлі-продажу визнано нікчемним.

За згодою відповідачів він проживав у новозбудованій квартирі, провів там капітальний ремонт, придбав меблі та техніку.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_4 просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь аванс у розмірі 19 829 доларів США, кошти витрачені на проведення ремонту у сумі 19 587 доларів США, та 200 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 21 березня 2017 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення авансу скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 533 201 грн 80 коп. авансу за попереднім договором. Вирішено питання про судові витрати. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявники просять скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Iстотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача 533 201 грн 80 коп. авансу, сплаченого останнім за попереднім договором. При цьому судом було встановлено, що 30 листопада 2013 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було укладено у простій письмовій формі попередній договір, за умовами якого сторони мають намір укласти у майбутньому договір купівлі-продажу квартири в недобудованому будинку по АДРЕСА_1.

На виконання попереднього договору купівлі-продажу ОСОБА_4 передав відповідачам кошти у сумі 19 829 доларів США.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 5 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 18 травня 2016 року, вищезазначений попередній договір купівлі-продажу визнано нікчемним, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 про визнання договору дійсним відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд апеляційної інстанції правильно вважав, що вимоги позивача про стягнення солідарно з відповідачів суми сплачених за нікчемним правочином коштів у розмірі 19 829 доларів США, що еквівалентно 533 201 грн 80 коп., тобто повернення авансового платежу за купівлю квартири є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12.

Разом із цим решта заявлених позивачем вимог щодо стягнення 19 587 доларів США за проведення ремонту, суд правильно вважав такими, що не підлягають задоволенню за відсутністю належних і допустимих доказів у справі.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявників є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, відхилити, рішення апеляційного суду м. Києва від 21 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко
О.М. Ситнік

Колегія суддів: