Номер провадження: 22-ц/785/1326/17
Головуючий у першій інстанції Гудіна Н.І.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П. ,Погорєлової С.О.

з участю секретаря - Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа - Державна реєстраційна служба України про звернення стягнення на предмет іпотеки,виселення, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2014 року, -

встановила:

У червні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки і в обґрунтування позовних вимог посилалося на те,що 27.03.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого ОСОБА_2 отримано кредит у розмірі 62800 дол. США ,із сплатою 13,5 % річних ,строком погашення кредиту до 27.03.2018 року.

У забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань по погашенню кредиту в той же день між сторонами був укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1.

08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

Свої зобов'язання ОСОБА_2 по погашенню кредиту виконував неналежним чином,внаслідок чого станом на 22.11.2013 року виникла заборгованість у розмірі 108320,1 дол. США.

Позивач просив суд :

- в рахунок заборгованості за договором кредиту №0 від 27.03.2008 року у розмірі 108320,1 дол. США ,що еквівалентно 865802,56 грн. ,звернути стягнення на предмет іпотеки , а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1,загальною площею 41,8 кв.м. ,житлова 16,6 кв.м., шляхом передачі іпотекодержателю ПАТ «Дельта Банк» права власності на вказане майно;

-визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на зазначену квартиру ;

- припинити право власності ОСОБА_2 на зазначену квартиру;

- виселити з квартири ОСОБА_2та усіх інших мешканців ,які проживають і зареєстровані в зазначеній квартирі;

- витребувати у ОСОБА_2 та передати ПАТ «Дельта Банк» технічний паспорт,правовстановлюючі документи на зазначену квартиру.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції посилався на те,що хоча Банк і набув право вимоги стягнення заборгованості за договором кредиту ,оскільки відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання по погашенню кредиту виконував неналежним чином проте, посилаючись на положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року вважав ,що у задоволені позову слід відмовити.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна.

Колегія суддів, частково погоджується з доводами апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається , що 27.03.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого ОСОБА_2 отримано кредит у розмірі 62800 дол. США ,із сплатою 13,5 % річних ,строком погашення кредиту до 27.03.2018 року (а.с.12-19).

У забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань по погашенню кредиту в той же день між сторонами був укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26-30).

08.12.2011 року між ПАТ «Украсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (а.с.45-46).

Матеріали справи містять докази передачі ПАТ «Украсиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги за договором кредиту № 0 від 27.03.2008 року (а.с.52-56).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з зазначеним позовом ПАТ «Дельта Банк» посилався на те,що через неналежне виконання умов кредитного договору № 0 від 27.03.2008 року , у відповідача станом на 22.11.2013 року виникла заборгованість у розмірі 108320,1 дол. США .

Порядок та способи звернення стягнення сторони передбачили у розділі четвертому та п'ятому договору іпотеки .

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право ,або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку".

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки,є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

За таких підстав ,чинним законодавством не передбачена можливість набуття права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем на підставі судового рішення в порядку зазначеному у позовній заяві Банком.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду України № 6-1851цс15 від 30.03.2016 року ,№ 6-2457 від 02.11.2016 року ,які відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для застосування.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене ,а тому у задоволенні позову слід відмовити з інших підстав.

ПАТ «Дельта Банк» не позбавлено можливості обрати інший спосіб звернення стягнення на іпотечне майно ,передбачене умовами договору іпотеки від 27.03.2008 року та Законом України «Про іпотеку» або іншим шляхом захистити свої порушені права.

За таких підстав , у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» про звернення стягнення на іпотечне майно слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Позовні вимоги про виселення з спірної квартири ОСОБА_2 та усіх мешканців квартири ,припинення права власності на спірну квартиру та витребування технічної документації на спірну квартиру є похідними від позовних вимог Банку про звернення стягнення на іпотечне майно ,тому також не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того,що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року не є спеціальним законом ,а тому суд першої інстанції мав застосувати Закон України «Про іпотеку» заслуговують на увагу проте, такий довід не є підставою для задоволення позову.

За таких підстав, відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 303, п.4 ч.1 ст.309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення .

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

С.О.Погорєлова

А.П.Заїкін