Справа № 694/249/17
провадження 2/694/210/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

30.06.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд, Черкаської області в складі

головуючої судді Гончаренко Т.В.

при секретарі Блискавці А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Звенигородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивачка просить суд стягнути аліменти з ОСОБА_2 на її корить, оскільки вона навчається на 3 курсі денної форми навчання комунального вищого навчального закладу «Уманський гуманітарно-педагогічний коледж ім.Т.Г.Шевченка» в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі до суду заяви на весь період навчання але не більше як до виповнення їй двадцяти трьох років.

Позивачка мотивує свої позивні вимоги тим, що її мати ОСОБА_3 перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, який було розірвано 22 грудня 2000 року про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис за №173. Від цього шлюбу народилась вона ОСОБА_1, 5 лютого 1999 року. Вона в даний час навчається на 3 курсі денної форми навчання комунального вищого навчального закладу «Уманський гуманітарно-педагогічний коледж ім.Т.Г.Шевченка». Відповідач ухиляється від її утримання, як своєї дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. В додаткових витратах повязаних з її утриманням, навчанням та вихованням участі не приймає. Тих коштів, які надає її мати не вистачає на нормальне проживання та навчання. Позивачка повністю перебуває на утриманні матері - ОСОБА_3. Тому вважає, що відповідач повинен сплачувати їй аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка навчається в розмірі 1000 гривень щомісячно, на весь період навчання, але не більше як до виповнення їй двадцяти трьох років. Також просить відшкодувати понесені нею судові витрати за рахунок відповідача.

Позивачка ОСОБА_1 20.06.2017 року в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задоволити. В судове засідання 30.06.2017 року не зявилася, через канцелярію суду надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 20.06.2017 року в судовому засіданні заперечив проти повного задоволення позову, надав суду заперечення проти позову. Зазначив, що отримує заробітну плату в середньому 5000 грн., тобто має сталий заробіток. Із його заробітної плати вже стягуються аліменти в розмірі ? частини від його заробітку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4. Крім того, в даний час на його утримання перебуває непрацююча дружина та малолітні син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6 в розмірі 1/10 частина його заробітної плати. В задоволені інших позовних вимог відмовити. В судове засідання 30.06.2017 року не зявився, через канцелярію суду надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_7 20.06.2017 року в судовому засіданні також заперечив проти повного задоволення позову, просить суд стягнути із відповідача аліменти в розмірі 1/10 частина його заробітної плати. В судове засідання 30.06.2017 року не зявився по невідомій суду причині.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 197 ЦПК України, не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як вбачається з ксерокопії паспорту серії НЕ 748829 виданого 06.05.2015 року Звенигородським РС УДМС України в Черкаській області, ОСОБА_1 народилася 05 лютого 1999 року, є громадянкою України, уроженкою с. Стецівка Звенигородського району, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3). Її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СР № 048801 виданого 04 березня 1999 року Стецівською сільською радою (а.с.5).

Шлюб між батьками позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано 22.12.2000 року, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СР №025697 виданого 21 серпня 2007 року (а.с.7).

Довідка №183 від 03 лютого 2017 року видана виконкомом Стецівської сільської ради засвідчує, що ОСОБА_1 проживає разом зі своєю матірю ОСОБА_3 (а.с.4).

Згідно довідки №103 від 01.02.2017 року виданої КВНЗ «Уманський гуманітарно-педагогічний коледж ім.Т.Г.Шевченка» ОСОБА_1 є студенткою 3-го курсу КВНЗ «Уманський гуманітарно-педагогічний коледж ім.Т.Г.Шевченка» денної форми навчання з 01.09.2014 року, термін навчання 3 роки 10 місяців, який закінчується 15.06.2018 року (а.с.6).

Відповідач ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги донці не надає.

Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати дітей, якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у звязку із цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 70 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-Х1У (із змінами та доповненнями), максимальний загальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 70 відсотків заробітної плати цієї особи.

Згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату головного державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу ДВС від 11.05.2017 року, з ОСОБА_2 з 01.05.2017 року проводиться стягнення аліментів у розмірі 50 % на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 до виплати загальної суми боргу 9614,16 грн., а далі буде проводитися утримання в розмірі ? частини доходу щомісячно. (а.с.39-40)

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 уклав шлюб із ОСОБА_8, та у них народилася спільна дитина ОСОБА_9, 13 вересня 2016 року. (а.с.36-37)

Згідно довідки про доходи, відповідач працює оператором машинного доїння СТОВ ім. Ватутіна і його середня заробітна плата становить 5552 грн.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Позивачка просить суд стягнути аліменти на її користь у твердій грошові сумі. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. А оскільки у відповідача сталий дохід, тому суд вважає, що слід стягувати аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач має на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатну дружину, із його доходу вже вираховуються аліменти, тому за таких обставин, з відповідача, який є батьком повнолітньої ОСОБА_1 слід стягувати аліменти на користь позивача на її утримання як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку кожного місяця, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 28.02.2017 року, на весь період навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_1 - 23-х річного віку або припинення навчання. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн. 00 коп.

Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача витрати на оплату правової допомоги в сумі 500 грн.

В пункті 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження витрат позивач не надала, акту прийому-передачі виконаних робіт, розрахунку витрат. Крім того, жодного засідання з участю представника позивача не відбулося.

Відтак витрати за надання правової допомоги стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст.10,11,88, ч.4 ст.174, 209,212,214-215,367 ЦПК України, ч.2 ст.166, ст.ст. 180-183,19, 199 Сімейного кодексу України, ч.3 ст. 5 Закону України Про судовий збір, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на її утримання як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку кожного місяця, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 28.02.2017 року, на весь період навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_1 - 23-х річного віку або припинення навчання.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Повний текст рішення виготовлений 03 липня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для поданн апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Звенигородського

районного суду ОСОБА_10