Справа № 386/783/17
Провадження № 2/386/493/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гарбуз О. С.

з участю: секретаря судового засідання Фенюшиної Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Перегонівська сільська рада Голованівського району Кіровоградської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати ОСОБА_3, після чого відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (паю), розміром 3,49 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності АТЗТ агрофірми «Ятрань» та розташована на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, однак ОСОБА_3 за життя оригінал Свідоцтва про право на земельну частку (пай) не отримала. Заповіт ОСОБА_3 за життя не залишала, позивач та відповідач є єдиними спадкоємцями за законом після смерті матері ОСОБА_3 В той час відповідач погодилась, щоб спадщину після смерті матері прийняла позивач. Позивач зазначає, що вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ про право на земельну частку (пай), вона отримала відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій. Позивач вказує, що про існування спадщини після смерті матері дізналася лише у березні 2017 року. У зв'язку з наведеним, позивач просить поновити їй строк звернення до суду за захистом порушеного права; визнати за нею право в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) розміром 3,49 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності АТЗТ агрофірми «Ятрань» та розташована на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області і належало ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заяви про відкладення розгляду справи до суду не подавала.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, подав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, заяви про відкладення розгляду справи до суду не подавала.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність та відсутність відповідача. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить розглядати справу без участі представника третьої особи, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

В порядку ст. 158 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області померла ОСОБА_3, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 року Побузькою селищною радою Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 7).

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №4 від 11.04.2017 року та копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №1 від 11.04.2017 року, батьками позивача значаться: батько ОСОБА_6, мати ОСОБА_3; позивач 11.07.1962 року уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила дошлюбне прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с. 13, 18).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) у розмірі 3,49 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, що підтверджується копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 та довідкою відділу Держгеокадастру в Голованівському районі Кіровоградської області №31-11-0.21-41/109-17 від 30.03.2017 року, згідно якої підтверджується, що Сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_3, останньою не був отриманий до дня смерті, крім того Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_3 не виготовлявся (а.с. 10-11).

Згідно довідки за №665, виданої 29.03.2017 року Перегонівською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, на території сільської ради знаходиться земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай) за №719, площею 3,40 га., на яку мала право померла ОСОБА_3 відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_3 (а.с. 8).

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренка В.В. №345/02-31 від 15 червня 2017 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що залишилась після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не надано правовстановлюючих документів (а.с. 12).

Відповідно копії спадкової справи №89/2017, наданої приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренком В.В., після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, заведено спадкову справу за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини; інші спадкоємці відсутні; Свідоцтва про право на спадщину не видавались; заповіти ОСОБА_3 не складались.

Як вбачається з копії довідки Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області від 12.05.2017 року за №02-19/607, яка міститься в спадковій справі №89/2017, ОСОБА_3 до дня смерті була зареєстрована по АДРЕСА_1.

Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Пленум Верховного Суду України в п. 1 постанови №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив судам, що спадкові відносини регулюються ЦК України, законами України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХП "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року № 2709-ІУ "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР 1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При цьому, згідно з ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані в даній статті дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, в силу ст. 549 ЦК УРСР 1963 року ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3, з якою проживала разом однією сім'єю, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Враховуючи вищенаведене, керуючись положеннями ст.ст. 58-60, 212-213 ЦПК України, суд вважає що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки спірне майно належало спадкодавцю і спадкоємець, який у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса, бажає прийняти спадщину. Інший спадкоємець після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_2 позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо визнання за позивачем права на земельну частку (пай), отже відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача. Будь-які докази на спростування законності заявлених позивачем позовних вимог відсутні.

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює оформити прийняту спадщину та визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

Вимоги позивача про поновлення строку звернення до суду за захистом порушеного права є безпідставними, оскільки невизнане право позивача пов'язане з відмовою нотаріуса у видачі Свідоцтва про право на спадщину, що мало місце 15.06.2017 року, тоді як позивач звернулась до суду 03.08.2017 року, а тому строк звернення до суду позивачем не пропущено, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 261 ЦК України, за якою перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що є усі достатні підстави для визнання за ОСОБА_1 права в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), розміром 3,49 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, що залишилась після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Позивачем не заявлено вимог щодо стягнення судових витрат з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 11, 15, 58-60, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Перегонівська сільська рада Голованівського району Кіровоградської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) розміром 3,49 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, що залишилась після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області, та належала їй на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд Кіровоградської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Гарбуз О. С.