Справа № 755/4762/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

за участю секретаря - Кузьменко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди, заподіяної поширенням завідомо неправдивих відомостей, що ганьблять честь, гідність, ділову репутацію, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що він є пенсіонером МВС України з листопада 2005 року, є самотнім чоловіком, оскільки спільне життя з дружиною не склалося. На сьогоднішній день в його сім'ї склалися непрості, фактично трагічні відносини. Його колишня дружина та її син, відповідач по справі, які ніколи не працювали, вступивши в злочинний зговір з метою відібрати у нього все рухоме та нерухоме майно, продати його, щоб мати кошти і виїхати до Росії, оскільки дружина вважає, що сину і онуку буде краще проживати в Росії, скоїли кримінальні злочини - крадіжку в особливо великих розмірах, погрозу вбивством, шахрайство. З відповідними заявами він (позивач) звернувся до правоохоронних злочинів, триває досудове розслідування. Після цього його колишня дружина та її син (відповідач) стали погрожувати йому вбивством, вимагаючи забрати заяву. Неодноразово вони приїздили до нього в садовий будинок, і висловлювали погрози вбивством. При цьому, відповідач кричав, ображав, висловлював образливі, грубі слова, поширював завідомо неправдиві відомості в присутності свідків про те, що він (позивач) нечесна людина, обзивав нецензурними виразами, що принижують його і ганьблять його честь і гідність. Поводився дуже грубо і агресивно. В черговий раз 11.12.2016 року відповідач разом з матір'ю знову приїхав до дачного будинку, і погрожуючи вбивством продовжував вимагати від нього, щоб він забрав заяву з правоохоронних органів. Колишня дружина погрожувала спалити дачний будинок, а відповідач її підтримував. В той же день відповідач знайшов електриків з будівельної бригади, та вимагав відключити будинок на зимовий період від електропостачання. Йому (позивачу) довелося витрачати сили та час для вирішення цього питання з електриками. Згодом відповідач звернувся із заявою до голови кооперативу «Каскад» щодо відключення будинку від електромережі та газопостачання мотивуючи тим, що «… він кричить та перебуває в неадекватному становищі…Також в будинку знаходиться камін і з вилиці видно що він горить, бо йде дим з димоходу, я побоююся, що він може спалити будинок..». Таким чином, відповідач оббрехавши його (позивача), поширив неправдиві відомості, що порочать його честь, гідність та ділову репутацію, давав непристойну оцінку його поведінці особисто, у формі спілкування між людьми, заподіяв моральну шкоду, принизив його перед мешканцями садового кооперативу «Каскад». В подальшому відповідач продовжив свої дії, які супроводжувалися особливим цинізмом. А саме, відповідач та його мати, під виглядом лікування його (позивача) батька ОСОБА_3, з метою позбавлення життя та заволодіння майном, змусили лягти його у військовий госпіталь Ветеранів та дітей війни (Печерський). При цьому, відповідач вступив в злочинний зговір з завідувачем відділення госпіталю ОСОБА_4, мета - залікувати батька таким чином, щоб він помер, та шахрайським шляхом заволодіти його квартирою. В розмові з ним (позивачем) батько казав, що таке піклування онука визиває у нього тривогу, і що він ніяких документів не підписував і не має бажання підписувати. Потім батько йому повідомив, що 17.02.2017 року до нього приїздив відповідач з матір'ю, та вмовляли його подарувати квартиру онуку. При цьому, користувалися тим, що у батька опухла нога, та казали, що ногу прийдеться відрізати. Завідуючий відділенням був в курсі, та їх підтримував. Від персоналу госпіталю він (позивач) дізнався, що в госпіталі був і нотаріус, і відповідач на питання щодо оформлення договору, відповів, що «пока не дожали батька, але ми його дожмемо». І дійсно «дожали», 01.03.2017 року його (позивача) батько помер від інфаркту міокарда. 02.03.2017 року біля моргу він (позивач) зустрів радісного відповідача, який повідомив про те, що дід заповів йому все своє майно, і що похованням буде займатися лише він, оскільки у нього всі документи. Щодо поховання діда на Байковому цвинтарі відповідач не прислуховувався. 04.03.2017 року на цвинтарі, під час поховання, спілкуючись з головою фермерського господарства ОСОБА_5, та його (позивача) двоюрідною сестрою ОСОБА_6, відповідач його ображав і поширював неправдиві відомості, що принижують його, заявивши цим особам, що «батько у мене трошки дурненький». Вважає дії відповідача такими, що порочать його честь, гідність, ділову репутацію, він дав непристойну оцінку його поведінки і особистості у формі, що суперечить формі спілкування між людьми, чим заподіяв моральної шкоди, яку оцінив в 500 000,00 грн. У зв'язку з викладеними обставинами просив суд зобов'язати відповідача вибачитися на загальних зборах СТ «Каскад» та спростувати відомості зазначені в заяві на ім'я голови правління, а саме - «Він кричить та перебуває в неадекватному становищі… Також в будинку знаходиться камін і з вилиці видно що він горить, бо йде дим з димоходу, я побоююся що він може сплати будинок …»; зобов'язати припинити неправомірні дії щодо приниження його честі, гідності, ділової репутації відносно нього; стягнути моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивач підтримав усі обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити. Зазначив, що в сім'ї відносини трагічні. Батько виховував сина, підтримував його, а син повівся незрозуміло. Порушені кримінальні справи. Позивача вигнали з будинку. Мати на стороні відповідача. Вважав, що дії відповідача вийшли за рамки розумного.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у письмових запереченнях. Вважав позов необґрунтованим. Розповсюдження інформації про позивача не було. В заяві до СТ «Каскад» відповідач виклав свої думки та переконання, що є оціночним судженням, та не мав на меті принизити честь та гідність позивача.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_7 зі сторони позивача, який повідомив, що приїздив до позивача на дачу, де останній показував йому щиток з відключеним відповідачем електропостачанням. Розмовляв і з відповідачем, який казав, що батько п'є якісь депресанти, що він «неадекватний», та може викласти про батька в інтернеті всю «гадість про батька». В кооперативі їм з позивачем показували заяву відповідача. Він (свідок) казав їм обом помиритися. Вважає, що між сторонами немає неприязних стосунків.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не знайшов свого підтвердження в суді, та не підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що відповідач звернувся до голови правління ОСТ «Каскад» із заявою наступного змісту: «Я, ОСОБА_2 1982 р.н. приїхав на свій дачний участок 11.12.2016 року на території воріт знаходиться новий замок. В домі перебуває мій батько який мене не запускає на мою територію. Він кричить та перебуває в неадекватному становищі. Я побоююся за своє майно прошу прийняти міри. Отключити електроенергію та газопостачання. Також в будинку знаходиться комін, бо йде дим з димоходу, я побоююся що він може спалити будинок. Прошу надати допомогу в уникненні цієї трагедії».

Позивач просить суд зобов'язати відповідача вибачитися на загальних зборах СТ «Каскад» та спростувати відомості зазначені в заяві, а саме - «Він кричить та перебуває в неадекватному становищі… Також в будинку знаходиться камін і з вилиці видно що він горить, бо йде дим з димоходу, я побоююся що він може сплати будинок …»; зобов'язати припинити неправомірні дії щодо приниження його честі, гідності, ділової репутації відносно нього; та стягнути моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн.

Відповідно до ст.ст. 3, 32 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Конституція України гарантує кожному судовий захист права спростовувати інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Відповідно до ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації негативна інформація, поширена про особу, вважає недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Інформація є достовірною, якщо вона відображає істинне положення справ. Недостовірна інформація може призвести до неправильного розуміння або прийняття рішень.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

В даному випадку, викладене в заяві на ім'я голови правління ОСТ «Каскад» відповідачем, є його оціночними судженнями, суб'єктивною думкою відповідача на відносини, які склалися між ним та позивачем.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в суді та не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 15, 277, 297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди, заподіяної поширенням завідомо неправдивих відомостей, що ганьблять честь, гідність, ділову репутацію - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Суддя: