АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/4491/16-ц Головуючий суддя І інстанції Ніколаєнко І. В.
Провадження № 22-ц/790/4140/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Київського районного суду міста Харкова від 07 квітня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк», Петровського відділення ХОФ ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк», Петровського відділення ХОФ ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим.

В обґрунтування позову з урахуванням уточнень зазначила, що 22 січня 2008 року між нею, ОСОБА_2 та АКІБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк», Петровського відділення ХОФ ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір поруки № 834/19-27/35/8-17.

Згідно умов договору поруки поручитель зобовязаний перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором № 834/18-27/35/8-17 від 22 січня 2008 року. Підставою договору поруки є дійсна вимога кредитора до боржника, встановлена кредитним договором (п. 1.3.2 договору та п.п. 1.1, 2.1 договору поруки).

Згідно п. 3.3.1 договору у випадку непогашення боржником заборгованості за кредитним договором, протягом одного робочого дня з моменту отримання повідомлення кредитора про невиконання позичальником свого зобовязання за кредитним договором, поручитель зобовязаний погасити заборгованість. Згідно умов договору договір діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань. Кінцевий термін погашення заборгованості по кредиту 10 січня 2020 року.

У березні 2016 року вона дізналася, що її майно знаходиться під арештом, накладеним в рамках виконавчого провадження по стягненню з неї та ОСОБА_2 заборгованості за кредитом. Виконавчий лист видано Дніпровським районним судом м. Києва на підставі рішення Третейського суду від 07 грудня 2011 року.

Про розгляд справи у третейському суді вона не була повідомлена. Копію рішення Третейського суду при Асоціації українських банків від 07 грудня 2011 року вона отримала безпосередньо у Харківській обласній філії АКБ «Уксоцбанк» та при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження у березні 2016 року.

Згідно рішення заборгованість за кредитом виникла в 2011 році, однак жодних повідомлень про виникнення заборгованості та обовязку поручителя виконати свої зобовязання перед позичальником вона не отримувала.

Рішенням Третейського суду при Асоціації українських банків стягнуто заборгованість за кредитним договором достроково у повному обсязі з урахуванням процентів за користування кредитними грошовими коштами. Борг за кредитом виник з 13 квітня 2010 року, а Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості солідарно з боржника та поручителя тільки 16 листопада 2011 року.

Просить визнати припиненим договір поруки, укладений між нею, ОСОБА_2 та АКІБ «Укрсоцбанк» (а на цей час - ПАТ«Укрсоцбанк» (UniCredit Bank™), Харківська обласна філія АКБ «Уксоцбанк», Петровське відділення ХОФ АКБ «Укрсоцбанк» 22 січня 2008 року, разом з договором про внесення змін № 1 від 25 травня 2009 р. до договору поруки з 13 жовтня 2010 року.

Відповідачі в судове засідання не зявилися.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 07 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано договір поруки № 834/19-27/35/8-17 укладений між ОСОБА_1, ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк», Петровського відділення ХОФ ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 від 22 січня 2008 року припиненим з 13 жовтня 2010 року.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що умовами Договору поруки, з урахуванням змін, внесених Договором № 1 від 15 травня 2009 року, встановлено строк припинення поруки 10 січня 2020 року.

Банк предявив вимогу до Боржника та поручителя шляхом направлення вимог про необхідність погашення заборгованості по кредиту, а також шляхом подачі в 2011 році позову до Третейського суду при Асоціації українських Банків про стягнення заборгованості з Позичальника та Поручителя, чим перервав перебіг строку позовної давності для вимог до Поручителя.

Крім того, з 2011 року до 2015 року Комінтернівським районним судом м. Харкова розглядалась справа за позовом Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з тих обставин, що ОСОБА_2 не виконує свої обовязки за кредитним договором з 13 квітня 2010 року, а тому дія договору поруки фактично припинена з 13 жовтня 2010 року.

Повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 22 січня 2008 року в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 за договором кредиту №384/18-27/35/8-17 між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та АКБ СР «Укрсоцбанк» укладено договір поруки № 834/19-27/35/8-17.

Рішенням Третейського суду при Асоціації українських банків від 07 грудня 2011 рокустягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1г. на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 469819 грн. 14 коп. та третейський збір.

Відповідно до вимог ст. 553 ч.1; 554 ч.1,2; 559 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 ЦК України.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, а за п. 7 ч. 2 цієї статті - припинення правовідношення.

За положеннями ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати.

Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1, 4 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки.

У разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого ст.559 ЦК України, таке право підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (статті 3,12-15,20 ЦК України, статті 3-5,11,15,31 ЦПК України).

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55,124 Конституції та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом (висновок міститься у постановах ВСУ: від 21 травня 2012 року у справі №6-18цс11, від 21 травня 2012 року у справі №6-20цс11, від 21 травня 2012 року №6-69цс11, від 21 листопада 2012 року у справі №6-134цс12, від 05 грудня 2012 року у справі №6-147цс12).

Проте, способом судового захисту є не вимога про припинення договору поруки, а вимога про визнання поруки припиненою, оскільки порука припиняється не з моменту ухвалення судом рішення про це, а з моменту настання підстав, з якими законом пов'язане припинення поруки.

Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п.7 ч.2 ст.16 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 21 травня 2012 року у справі №6-69цс11).

З матеріалів справи та рішення суду вбачається, що судом розглядалися позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим, а не про визнання поруки припиненою. Відносно даних вимог ухвалено рішення та визнано договір поруки припиненим, а не поруку припиненою.

За таких обставин, оскільки судом застосовано неналежним спосіб захисту цивільних права, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

В обговорення питання про визнання поруки припиненою, за таких обставин, колегія не входить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 07 квітня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк», Петровського відділення ХОФ ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у сумі 606 грн. 32 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: