Справа № 544/408/17
Номер рядка звіту 38
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря - Ралець О.С.,

у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, який був нею уточнений (а.с.24а), в обґрунтування якого вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина, до якої увійшло право на земельну частку (пай), розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в адміністративних межах Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Вона є спадкоємцем майна, що належало померлій ОСОБА_4, проте нотаріально оформити своє право на спадщину не може, оскільки у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Зазначає, що строк нею пропущений через похилий вік та незадовільний стан здоров'я. Окрім цього сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, що належав померлій, був втрачений. Також спадкоємцями майна померлої є відповідачі по справі - сестра позивача ОСОБА_2 та брат ОСОБА_3. Вважає, що строк був пропущений з поважних причин, тому просить суд продовжити їй строк для прийняття спадщини після смерті матері.

Позивач та її представник на позовних вимогах наполягають, в судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засідання не заперечував проти позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 при вирішенні справи поклалась на розсуд суду та просила вирішити справу по закону.

Судом в порядку ст.ст. 63, 180 ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, у судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які пояснили, що позивач з 1995 року страждає на хронічні захворювання та час від часу перебуває на стаціонарному лікуванні.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідачів, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що на підставі розпорядження Пирятинської районної державної адміністрації № 351 від 04.12.1996 на ім'я ОСОБА_4 видано Сертифікат серії НОМЕР_1 на право на земельну частку (пай), розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах, який зареєстровано у Книзі реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай) по ВАТ «Пирятинська птахофабрика» за № 351 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6).

Оскільки спадкодавець померла й спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до набрання чинності ЦК 2003р., тому дані правовідносини регулюються ЦК 1963р. й застосовуються норми ЦК 1963р.

Згідно зі ст. 524 ЦК Української РСР 1963р. спадкування здійснюється за заповітом чи за законом.

Відповідно до ст. 529 Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину після неї прийняла її донька - ОСОБА_2 шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви (а.с.40), а також чоловік померлої ОСОБА_7 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер (а.с.39). Син ОСОБА_4 - ОСОБА_3 не прийняв спадщину, оскільки не вчинив дій, що свідчать про прийняття ним спадщини.

Позивач ОСОБА_1, як рідна донька спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруженн (а.с.7), звернулася у 2017 році до Пирятинської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, але державним нотаріусом відмовлено їй у вчиненні нотаріальної дії про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, оскільки вона пропустила встановлений строк подання заяви про прийняття спадщини (а.с.4).

Позивач вказує, що пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини через тяжкі хронічні захворювання та похилий вік, на підтвердження чого надала копію медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 (а.с.9-11, 14-15), виписки з медичної карти стаціонарного хворого (а.с.12-13) та довідку комунального закладу «Гребінківський центр ПМСД» № 69 від 01.03.2017 (а.с.16). Крім того, правовстановлюючі документи, що підтверджують право померлої на земельну частку (пай), були втрачені.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Отже, в силу положень ст.10, 60 ЦПК України передбачений ст.549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд дійшов висновку, що позивачем не доведено поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх доводів. Так, спадкодавець померла ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто майже 20 років потому, позивачці та час відкриття спадщини було 46 років, й вона не була особою похилого віку. Крім того не надано доказів того, що протягом встановленого законом шестимісячного строку вона мала тяжкі хронічні захворювання, які перешкоджали їй звернутись до нотаріуса. При цьому суд вважає показання допитаних у судовому засіданні свідків недопустимими доказами, оскільки наявність тяжких хронічних захворювань у позивача не може бути підтверджена показами свідків.

З урахуванням викладеного суд не вбачає підстав для продовження позивачці строку для прийняття спадщини, тому у задоволенні позову слід відмовити з указаних підстав.

Керуючись ст. 5-11, 57-60, 209, 212-214, 223, 292 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про продовження додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Нагорна