Номер провадження № 2/331/1529/2017
28.09.2017 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого - судді Світлицької В.М.
при секретарі Богач А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Департамент реєстраційних послуг ЗМР про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 з 09.08.2017 року на праві приватної власності належить ОСОБА_1 На момент укладання договору купівлі-продажу з ОСОБА_3, місце реєстрації відповідача було зареєстровано у цій квартирі. У строк, визначений пп. 2 п. 8 Договору, ОСОБА_3 з реєстраційного обліку місця проживання з невідомих причин не знялась. Посилаючись на те, що відповідач правом власності не володіє, з часу продажу нерухомості не проживає в ній, добровільно залишила квартиру, не є членом сім'ї позивача, не виконує обов'язків з утриманням, оплатою житла та комунальних послуг, просить суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, заперечень не надала.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує.
Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст. 30, 41 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усік суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вилогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
Крім того, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстраційного обліку міста проживання здійснюється протягом семи діб на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Судом встановлено, що 09.08.2017 року між ОСОБА_4, яка діє за себе особисто та від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2803. Відповідно до абз. 2 п. 8 зазначеного договору, ОСОБА_3 зобов'язується знятись з реєстрації місця проживання з вищезазначеної квартири до 23.08.2017 року.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 94086183 від 09.08.2017 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.
За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області від 18.09.2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.
Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі №6-57цс11, вирішення питання про зняття особи з реєстрації місця проживання залежить, зокрема від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України).
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду.
Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Захист цивільних прав шляхом позбавлення особи права користування квартирою належить судам.
Враховуючи вищевикладене, аналізуючи у сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 не є власником спірної квартири, не несе обов'язків, що випливають з договору найму житлового приміщення, але залишається зареєстрованою у спірній квартирі, що спричиняє позивачу перешкоди у користуванні належної йому квартири та порушує його права власника, тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 88, 208, 209, 212, 214-215, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Світлицька В.М.