УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України, третя особа - Департамент державної виконавчої служби України, про стягнення заборгованості по заробітній платі, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 02 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 19 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, третя особа - Департамент державної виконавчої служби України, у якому просив стягнути з відповідача за рахунок Державного бюджету України на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 5 367 грн 25 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтував тим, що рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2016 року стягнуто на його користь з Відкритого акціонерного товариства «Слов'янський керамічний комбінат» (далі - ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат») заборгованість по заробітній платі в розмірі 5 367 грн 25 коп. Держава є володільцем пакету акцій в розмірі 92,897 % від статутного капіталу ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат». Вказане вище рішення суду про стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі не виконується, оскільки ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» перебуває на стадії ліквідації та не має відповідних активів.

ОСОБА_4 вважає, що відповідальність щодо невиплаченої йому заробітної плати має бути покладена на Державу в особі відповідача у справі, оскільки Держава є основним власником ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» та гарантом щодо виконання рішень судів, а тому просив задовольнити позов у обраний ним спосіб.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 02 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 19 жовтня 2016 року, в позові відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 02 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 19 жовтня 2016 року і ухвалити у справі нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального і матеріального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі судове рішення про відмову в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що між позивачем та відповідачем не існує взаємних зобов'язань, відповідач не є учасником трудових правовідносин між позивачем та ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» і не несе вказаної вище грошової відповідальності товариства перед позивачем у справі.

Посилання позивача на гарантії Держави щодо виконання судових рішень, судами попередніх інстанцій обґрунтовано визнано безпідставними з посиланням на те, що на дані правовідносини не поширюються положення Закону України «Про гарантії Держави щодо виконання судових рішень».

Доводи касаційної скарги та наявні у матеріалах справи документи не спростовують висновків судів попередніх інстанцій про безпідставність позовних вимог, а тому колегія суддів касаційного суду вважає, що ухвалені у справі судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими і касаційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 332, 335, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 02 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 19 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Т.Л. Ізмайлова

В.О.Кузнєцов

Г.І. Мостова