Ухвала

Іменем України

25 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

КафідовоїО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, ліквідаційної комісії комунального підприємства «Джерело» про стягнення заборгованості по заробітній платі, сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 18 жовтня 2005 року розпорядженням № 57 сільського голови с. Княжичі Броварського району Київської області Касьян O.I. він був прийнятий на роботу на посаду начальника комунального підприємства «Джерело» (далі - КП «Джерело»). 15 серпня 2006 року розпорядженням № 51 сільського голови с. Княжичі КасьянO.I. з даної посади його звільнено, однак до цього часу не виплачена заборгованість по заробітній платі за період з лютого по серпень 2006 року в сумі 12 312,62 грн. та грошова компенсація за невикористану відпустку 2 556,33 грн. Вважає, що саме з Княжицької сільської ради має бути стягнута заборгованість по заробітній платі з урахуванням індексації та компенсації, оскільки вона є засновником та розпорядником майна КП «Джерело», ініціатором ліквідації КП «Джерело» та мала борг перед КП «Джерело» за виконані роботи та послуги.

Враховуючи викладене, позивач просив визнати Княжицьку сільську раду боржником перед ним по невиплаченій заробітній платі за період з лютого по серпень 2006 року та стягнути з сільської ради на його користь заборгованість по заробітній платі за вказаний період у сумі 12 312,62 грн., грошову компенсацію за невикористану відпустку 2 556,33 грн., суму індексації заробітної плати 812 925,58 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати 38 983,60 грн., а всього 866 778,13 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексації та компенсації з Княжицької сільської ради, як засновника підприємства та його ліквідатора, а також наявністю боргу перед КП «Джерело» за виконані роботи та послуги не ґрунтуються на вимогах закону, а позивач не пред'являв жодних вимог до ліквідаційної комісії КП «Джерело».

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів на законність рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова