№263/6235/17
№4-с/263/54/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2017 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Кірякова Н.П.,

при секретарі Соколовій О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області; зацікавлені особи: старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1, ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в якій просить: визнати незаконним та скасувати повідомлення старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 12 квітня 2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання за виконавчим листом № 263/7735/15-ц; визнати бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 у виконавчому провадженні, що призвело до порушення прав стягувача та не дотримання державним виконавцем вимог ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» при обчисленні строків на предявлення виконавчого документа до виконання; зобовязати старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 вжити заходів щодо відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 263/7735/15-ц та направити на адресу стягувача копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги заявником зазначено, що на підставі заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 вересня 2015 року по цивільній справі № 263/7735/2015-ц підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 6750 грн. 10 жовтня 2016 року на підставі зазначеного рішення видано відповідний виконавчий лист, який 03.04.2017 року у відповідності до вимог статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» направлено стягувачем до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для виконання, який посадовими особами відділу отримано 07 квітня 2017 року. 12 квітня 2017 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження». З вказаним повідомленням стягувач не погоджується, оскільки вважає, що ним не пропущено строк предявлення виконавчого листа до виконання, оскільки 05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження», в статті 12 якого зазначено, що виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, а в прикінцевих та перехідних положеннях зазначеного Закону вказано, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Враховуючи, що рішення суду набрало законної сили 26 жовтня 2015 року, кінцевим терміном предявлення виконавчого документа, відповідно до положень нового закону, на думку заявника, є 26 жовтня 2018 року, у звязку з чим він звернувся з вказаною скаргою до суду.

Представник заявника в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутністю, наполягав на її задоволенні.

Старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду клопотання, в якому зазначив, що просить справу розглянути без його участі, не заперечує проти задоволення скарги.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день слухання справи був повідомлений належним чином.

З урахуванням ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, з урахуванням встановлених ст. 386 ЦПК України строків розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності не зявившихся учасників судового засідання на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду та вирішення по суті, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках , встановлених міжнародними договорами ,згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України,- і за її межами. Виконання рішення суду завершується процес захисту субєктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 25 вересня 2016 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області видано виконавчий лист № 263/7735/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 6750 грн.

Вказаний виконавчий лист з заявою про примусове виконання рішення суду та накладення арешту від 27 березня 2017 року направлено до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для виконання та отримано представником останнього 07 квітня 2017 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

12 квітня 2017 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу виконавчий лист № 263/7735/15-ц; №2/219/2477/2015, виданий 10 жовтня 2016 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 6750 грн., через те, що пропущено встановлений строк предявлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції видання судом виконавчого листа № 2/381/1524/14) виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною другою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, встановленим законодавством на той час, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути предявлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Саме цими нормам керувався суд, визначаючи у виконавчому листі № 2/263/2477/2015 строк предявлення його до виконання до 26.10.2016 року.

Разом з тим, 05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016, згідно з яким Закон України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999 втратив чинність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Тобто, з дня набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року, встановлюється трирічний строк предявлення виконавчих документів до виконання.

При цьому, п.5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закон України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» встановлює, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо предявлення виконавчого документа до виконання не залежить від часу видачі такого документа, оскільки трирічний строк встановлено імперативною нормою Закону у редакції від 02.06.2016 року № 1404-VIII й не може бути змінено.

Так, заочне рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області набрало законної сили 26.10.2015 року, тобто до набрання чинності Законом від 02.06.2016 року № 1404-VIII, тому строк предявлення цього виконавчого листа до виконання повинен визначатися цим Законом і становити три роки з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили (26.10.2018 року).

З огляду на наведені норми Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження», на момент подачі стягувачем заяви про примусове виконання рішення суду та накладання арешту, строк предявлення до виконання виконавчого листа не пропущено, так як зазначений виконавчий лист, в силу норм вищезазначеного Закону, дійсний для предявлення до виконання у строк до 26.10.2018 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що держаним виконавцем було протиправно, з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», прийнято повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 12.04.2017 року, оскільки стягувачем не був пропущений строк для пред`явлення даного виконавчого листа до виконання.

Стосовно вимоги визнання бездіяльності старшого виконавця, то в даному випадку суд не погоджується із скаржником, оскільки старшим державним виконавцем прийняте рішення, яке підлягає скасуванню як незаконне, тому в цій частині слід відмовити.

Вимога зобовязати вжити заходів щодо відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом також не підлягає до задоволення, оскільки не в компетенції суду вирішувати питання щодо відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, тому що, згідно Закону України «Про виконавче провадження» існує певна процедура перевірки виконавчого документу на відповідність цьому закону, а також інші підготовчі дії для цього.

З огляду на викладене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що викладені в скарзі вимоги є частково обґрунтованими з огляду на наявність порушень законодавства зі сторони старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 383-389 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області; зацікавлені особи: старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати повідомлення старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 12 квітня 2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання за виконавчим листом № 263/7735/15-ц.

У задоволені іншої частини вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області протягом пяти днів з дня отримання її копії через Жовтневий районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі осіб, які її оскаржують, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.П. Кірякова