Справа № 513/960/17
Провадження № 2/513/718/17
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

19 жовтня 2017 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райлянка» про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2017 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, який обґрунтувала тим, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 10 грудня 2003 року серії ІІ-ОД № 076491, на праві приватної власності їй належить земельна ділянка площею 3,17 га, масив 13, ділянка 4, розташована на території Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області.

У поточному році вищевказана земельна ділянка була відповідачем виорана та засіяна зерновими культурами. Жодних договорів, які б надавали відповідачу право користуватися цією ділянкою, немає. Позивачка зазначає, що дії відповідача порушують права позивачки як власника земельної ділянки на самостійне володіння, користування, розпорядження нею. Зважаючи на це, земельна ділянка підлягає звільненню та приведенню її за рахунок відповідача до стану, придатного для використання за цільовим призначенням.

Відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів, на думку позивачки, свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки.

Посилаючись на ці обставини, позивачка просить зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Райлянка» звільнити земельну ділянку площею 3,17 га, яка розташована на території Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 13, ділянка 4.

Зміст позовної заяви не відповідав вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: не зазначені докази, які підтверджують факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки. Крім того, позивачка зазначає, що предметом позовних вимог є звільнення "самостійно зайнятої земельної ділянки". Проте, ЗК України не містить такого поняття як "самостійно зайнята земельна ділянка".

Крім того, до позовної заяви додана копія ідентифікаційного коду позивачки, яка є нечитаємою.

У зв'язку з чим, ухвалою суду від 28 вересня 2017 року позивачці було надано строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

11 та 17 жовтня 2017 року представник позивача ОСОБА_2 надав до суду уточнену позовну заяву у двох примірниках. Однак, недоліки зазначені в ухвалі суду від 28 вересня 2017 року не усунув, копію ідентифікаційного коду позивачки не додано.

Оскільки у встановлений строк відповідно до ухвали суду позивачка не виконала вимоги ст.119 ЦПК України та недоліки не усунула, тому згідно до ч.2 ст.121 ЦПК України позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачці.

Розяснити позивачці, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Керуючись ст.ст.3-8, 10, 11, ч.2 ст.121 ЦПК України, ч.4-5 ст.209, ст.210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райлянка» про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки - вважати неподаною та повернути позивачці.

Ухвалу суду можливо оскаржити до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Бучацька