Справа № 750/1212/17 Провадження № 22-ц/795/1428/2017 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Карапута Л. В.
У Х В А Л А

30 червня 2017 року м. Чернігів

Суддя апеляційного суду Чернігівської області Губар В.С., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недостовірною і спростування інформації та стягнення моральної шкоди,

встановив :

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

20 червня 2017 року згідно відбитку поштового штемпеля на конверті представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 на підставі довіреності звернулась до суду з апеляційною скаргою.

Строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, передбачений ч. 1 ст. 294 ЦПК України, апелянтом не пропущений, враховуючи те, що апелянт не був присутній під час проголошення рішення судом першої інстанції і в матеріалах справи відсутні будь-які докази про отримання повного тексту оскаржуваного рішення.

В апеляційній скарзі апелянт просить на підставі ст. 82 ЦПК України відстрочити сплату судового збору до вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як вимогами ст.82 ЦПК України, так і положеннями ст.8 Закону України „Про судовий збір визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Проте, апелянтом не надано будь-яких належних документальних доказів, які б давали підстави для відстрочення сплати судового збору, тому у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Відтак, апелянт повинен сплатити судовий збір в установленому законом розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_4 зводяться до визнання недостовірною інформацію, продекламовану ОСОБА_2 під час засідання Верховної Ради України 06.02.2015 року, а саме: «..перший заступник прокурора Печерського району міста Києва Кузьменко сьогодні працює прокурором Приморського району міста Одеси. Ця людина так само засуджувала активних учасників Євромайдану в Києві»; зобовязання ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію під час відкритого пленарного засідання Верховної Ради України через мікрофон повідомити наступне: «Перший заступник прокурора Печерського району міста Києва Кузьменко ОСОБА_5 не засуджував активних учасників Євромайдану в Києві», що є двома вимогами немайнового характеру, а також стягнення моральної шкоди у розмірі 40665 грн.

Відповідно до ч.3 ст.2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок оплати та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а з подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди по справі про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення апелянту необхідно сплатити 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року складає 1600 грн.

Загальна сума позовних вимог про стягнення моральної шкоди складає 40665 грн., а 1,5 % ціни позову складає 609 грн. 5098 коп., що є меншим від 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600 грн.).

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Враховуючи наведене, за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апелянту необхідно було сплатити 3168 грн. ((1600 грн. х 0,4)х2-2 вимоги немайнового характеру)+1600 грн. за вимогу про стягнення моральної шкоди) х 110%) .

Відтак, апелянту необхідно сплатити 3168 грн. судового збору на наступний розрахунковий рахунок: 0002, отримувач - УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030101, код ЄДРПОУ - 38054398, банк отримувача - ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО: 853592.

Окрім того, в порушення вимог п.п. 5,6 ч. 2 ст. 295 ЦПК України, в апеляційній скарзі не зазначено, в чому полягає незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність встановлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин), а також не зазначені нові обставини, які підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів у суд першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

В апеляційній скарзі повинні бути наведені доводи та міркування щодо незаконності або необґрунтованості оскаржуваного рішення суду першої інстанції, не визначено, який саме закон суд застосував неправильно, як слід було його застосовувати на думку особи, що подає апеляційну скаргу.

Також відповідно до ч. 5 ст. 295 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості осіб які беруть участь у справі.

Тому, апеляційний суд позбавлений можливості надіслати копію апеляційної скарги для відома всім особам, які беруть участь у справі, як це передбачено ст.298 ЦПК України.

Апелянту необхідно усунути недоліки апеляційної скарги, а саме сплатити судовий збір в сумі 3168 грн. та надати апеляційному суду оригінал платіжного доручення чи квитанції про сплату судового збору, та виправлену апеляційну скаргу.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вище зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, суддя

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недостовірною і спростування інформації та стягнення моральної шкоди залишити без руху.

Запропонувати особі, що подає апеляційну скаргу, протягом п'яти днів з моменту отримання копії ухвали надати апеляційному суду Чернігівської області оригінал квитанції або платіжного доручення про сплату судового збору.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 та його представнику ОСОБА_3

Роз'яснити, що в разі невиконання вказаних вимог апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

СуддяОСОБА_6