Справа № 758/6932/17
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

29 травня 2017 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м.Києва Ларіонова Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі ПАТ «ПУМБ»), Відділення № 8 Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом, в якому, посилаючись на зохист прав споживача, просить зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користування рахунками відкритим в банківській установі відповідача за договорами від 12.12.2016 р. та 15.09.2009 р., шляхом розблокування даних рахунків.

Вказаний позов не оплачений судовим збором.

Розглядаючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказаний позов слід залишити без руху за таких підстав.

Відповідно до ст.3 ч.1 ЦПК України особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р. № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» звернуто увагу судів на те, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов'язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Як вбачається з позовної заяви, позивач обґрунтовує свої вимоги невиконанням умов укладеного договору, а відтак позов не відповідає вимогам ст.119 ч.2 п.3 ЦПК України щодо змісту позовних вимог, оскільки позивачем не обґрунтовані її вимоги з посиланням на ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів»відповідно до законодавства.

Крім того, на порушення вимог ст.30 ч.2 ЦПК України позивачем як відповідач вказане Відділення № 8 ПАТ «ПУМБ», яке не є юридичною особою.

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем послуг, при зверненні до суду у дотримання вимог ст.119 ЦПК України, зобов'язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», у позовній заяві, яка за формою та змістом відповідає вимогам ст.119 ЦПК України з наданням відповідно до ст.120 ЦПК України її копії та копій долучених документів для відповідача. При цьому зазначивши про те, яке його право як споживача порушено (ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів»), про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги про перерахунок, та обов'язково додавши відповідні документи (копію укладеного між сторонами договору про надання послуг), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст.119 ч.5 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Між тим, ст.22 ч.3 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає можливість звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» встановлений вичерпний перелік осіб, що звільнені від сплати судового збору, і споживачі до цієї категорії чинною редакцією Закону не віднесені.

Вказаний Закон є спеціальним, редакція ст.5 вищевказаного Закону змінена Законом від 22.05.2015 р., тому є пізнішою до редакції п.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», на яку посилається позивач при зверненні до суду, в зв'язку з чим, при колізії правових норм, підлягає застосуванню по визначенню пільг щодо сплати судового збору. А відтак, на час звернення до суду позивач не має пільг, як позивач, на подачу позову в порядку захисту прав споживачів без оплати судового збору.

В зв'язку з чим, вищевказаний позов повинен бути оплаченим судовим збором в розмірі, ставки якого передбачені на час подання позову статтею 4 ч.2 п.1 Закону України «Про судовий збір».

Згідно ст.4 ч.2 п.1 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору із позовних заяв немайнового характеру, до яких відносяться вимоги про зобов'язання вчинити дії, поданих фізичною особо, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення до суду дорівнюється 640,0 грн.

В зв'язку з чим, для розгляду Подільським районним судом м.Києва позовних вимог ОСОБА_1 позивачу необхідно також, сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі розміру до державного бюджету в розмірі 640,0 грн. (отримувач коштів - УДКСУ в Подільському районі м.Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37975298, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м.Києві, код банку отримувача (МФО) - 820019, рахунок отримувача - 0008, код класифікації доходів - 22030101), подавши до суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

На підставі ст. 121 ч.1 ЦПК України вищевказана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення вищевказаних недоліків з роз'ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін вищевказана позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі ПАТ «ПУМБ»), Відділення № 8 Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про зобов'язання вчинити дії, надавши позивачеві строк для усунення недоліків в 5 (п'ять) днів з дня отримання копії ухвали, в інакшому випадку позов вважати неподаним та повернути позивачеві.

Ухвала в частині сплати судових витрат може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали.

СуддяН. М. Ларіонова