Справа № 570/5883/16-ц
Номер провадження 2/570/592/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

при секретарі Захарук Г.Л.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача, адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про тлумачення заповіту,

в с т а н о в и в :

У зв'язку з тим, що після смерті своєї тітки, ОСОБА_4, яка померла 14 червня 2016 року, відкрилася спадщина, яка складається із двох житлових будинків з надвірними будівлями та спорудами, перший з яких знаходиться по вулиці Лісовій, № 7 в селі Олишва Рівненського району Рівненської області, другий по вулиці Лесі Українки, № 42 в с.Руда Красна, Рівненського району Рівненської області, а він є спадкоємцем за заповітом від 12 січня 1998 року спадкового майна ОСОБА_4, однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки її інший заповіт, складений 18 липня 2009 року змінює попередній, так як не знаючи, що складаючи другий заповіт, втрачається повністю дія першого заповіту, спадкодавиця в другому заповіті зазначила, що все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла відповідачу, а наявність двох заповітів вносить незрозумілість для державного нотаріуса, щодо розподілу спадкового майна між спадкоємцями, позивач звернувся до суду з позовом про тлумачення заповіту.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, пояснив, що тітка за життя сказала, що йому буде будинок № 7 по вулиці Лісовій в с.Олишва Рівненського району Рівненської області, про що зазначила в заповіті від 12 січня 1998 року, посвідченому приватним нотаріусом ОСОБА_5 і зареєстрованому в реєстрі за № 14. За другим заповітом від 18 липня 2009 року, посвідченим державним нотаріусом Рівненської райдержнотконтори ОСОБА_6 і зареєстрованим в реєстрі за № 2-117 тітка все своє майно заповіла його брату ОСОБА_3, відповідачу у справі. Коли звернулися до нотаріуса оформляти спадщину, то вийшло, що ОСОБА_3 все, а йому нічого, хоча він фактично користується будинком в с.Олишва, а брат будинком в с.Руда Красна. Вони не претендують на спадщину один одного, але оформити спадкові права не можуть, тому він і звернувся з даним позовом до суду і просить його задоволити.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав і зазначив, що тітка склавши заповіт від 12 січня 1998 року, передала й документи на будинок в с.Олишва позивачу ОСОБА_1 Пояснив, що позивач і відповідач по справі є племінниками спадкодавиці ОСОБА_4, яка померла 14 червня 2016 року. За життя вона мала два будинки і розпорядилася так, що один буде ОСОБА_1, а другий - ОСОБА_3, та надала кожному документи на ці будинки. Спадкодавиця не знала, що другий заповіт скасовує перший, але за життя казала що кожному з племінників буде по будинку і саме такою була її воля, на що погодилися сторони у справі і фактично користуються тими будинками, документи на які передала їм тітка і на спадщину один одного не претендують. Однак, через юридичну необізнаність спадкодавиці і наявність двох заповітів, спадкоємці не можуть оформити спадщину в нотконторі. З цих причин позивач вимушений звертатися до суду з даним позовом і він, як його представник, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав і не заперечив проти його задоволення, зазначив, що про заповіти знав, і знав про те, що будинок в с.Олишва тітка заповідала ОСОБА_1, а в с.Руда Красна - йому. Не заперечує, щоб будинок в с.Олишва успадкував брат ОСОБА_1, позивач у справі. Повідомив, що тітка жила сама, так як дітей не мала, а чоловік помер давно. На спадкування всього майна, про що зазначено в заповіті від 18 липня 2009 року не претендує.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ОСОБА_4, яка померла 14 червня 2016 року, була тіткою сторін. За життя, а саме 12 січня 1998 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_5 і зареєстрований в реєстрі за № 14, за яким все належне їй майно, з чого б воно не складалося і де б не знаходилося, у тому числі належний їй житловий будинок та господарські прибудови, що знаходяться по вул.Лісовій, № 7, в с.Олишва Рівненського району, Рівненської області, заповідає своєму племіннику ОСОБА_1, повністю.

18 липня 2009 року ОСОБА_4 склала ще один заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 і зареєстрований у реєстрі за № 2-1176, у якому зазначила що усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає ОСОБА_3

14 червня 2016 року ОСОБА_4 померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ № 191185, виданого виконавчим комітетом Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області 14 червня 2016 року.

Згідно довідки Зорянської сільської ради № 6270 від 06.10.2016 року померла ОСОБА_4 до дня своєї смерті проживала одна в ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 вчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45902214 від 24 листопада 2016 року, копія якого долучена до матеріалів справи, однак йому було повідомлено, що він втратив можливість спадкувати майно за заповітом від 12 січня 1998 року, так як в заповіті від 18 липня 2009 року, зазначено, що все майно спадкодавиці, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті заповідає його брату ОСОБА_3 Виходячи з цього, нотаріус порадила звернутися до суду з позовом про тлумачення заповіту.

Відповідно до ст.1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто.

Згідно зі ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст.213 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

При цьому, ч.2 ст.213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що спадкодавець ОСОБА_4, склавши заповіт від 18 липня 2009 року, змінила заповіт від 12 січня 1998 року, та через свою юридичну необізнаність позбавила ОСОБА_1 права успадкувати житловий будинок у с.Олишва, Рівненського району, на який за життя віддала документи позивачу ОСОБА_1 таким чином виразивши свою волю, що цей будинок залишиться саме йому, про що і зазначила в заповіті від 12 січня 1998 року. Наявність двох заповітів, за якими ОСОБА_4 заповіла своє майно, позбавляють спадкоємців можливості реалізувати свої права на спадщину, а тому необхідно розтлумачити зміст цих заповітів.

За таких обставин суд вважає, що в наявності є порушення права позивача, за захистом якого спрямоване його звернення до суду, а тому позов підлягає до задоволення.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд виходить з того, що спору між сторонами стосовно спадкування майна тітки немає, відповідач погоджується з тим, що його брат має успадкувати будинок в с.Олишва Рівненського району. Тому ОСОБА_3 визнає позов. Оскільки визнання позову не порушує прав відповідача, не суперечить закону, то відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України це є підставою для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.57, 59, 174, 213-215, 223, 294, 295 ЦПК України, ст.ст.213, 1254, 1256 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про тлумачення заповіту - задоволити повністю.

Тлумачити зміст заповітів:

- від 12 січня 1998 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_5 і зареєстрований за реєстраційним № 14,

- та від 18 липня 2009 року, посвідчений Державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 і зареєстрованого в реєстрі за реєстраційним № 2-1176,

котрі складені від імені ОСОБА_4, яка померла 14 червня 2016 року, наступним чином:

- як вираження волі спадкодавиці заповісти все її майно, де б воно не було і з чого не складалося, і взагалі все те що буде належати їй на день смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії СР № 903984, виданий 07 травня 2002 року Рівненським МВ УМВС України у Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, окрім майна, зазначеного в заповіті, складеному 12 січня 1998 року за реєстраційним № 14, згідно якого, частину свого майна спадкодавиця заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії СР № 348865, виданий 09 лютого 1998 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, а саме: житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться по вулиці Лісовій, № 7 в с.Олишва Рівненського району Рівненської області вважати такими, що заповідалися ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.