Справа №333/2502/17
Провадження №4-с/333/39/17
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді: Наумової І.Й., при секретарі: Кунець В.В. розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3», Комунарський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»,

встановив:

Заявник звернувся з даною скаргою, яка обґрунтована наступним.

Заявник зазначає, що 04.05.2017 р. його представник ОСОБА_4 під час особистого прийому, від державного виконавця Комунарського відділу ДВС у м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області ОСОБА_2 отримав копію постанови вищевказаного державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 48016842 від 22.02.2017 р. Дана постанова вмотивована п.9 ч.1 ст. 39, 40 ЗУ „Про виконавче провадження, а саме в ній зазначено, що «22.02.2017 р. надійшла заява стягувача про повне та фактичне виконання рішення». На підставі даної постанови у державного виконавця виникло право прийняти постанову про стягнення із заявника виконавчого збору та витрат на виконавче провадження. Заявник вважає, дана постанова є незаконною та порушує його права.

Заявник також зазначив, що вищевказане виконавче провадження було відкрито 06.07.2015 р. на підставі виконавчого листа № 812/5076/12, виданого 22.11.2012 р. Комунарським районним судом м.Запоріжжя. У даному виконавчому листі закріплено присуджене рішенням суду звернення стягнення на предмет іпотеки на квартиру № 20 в будинку № 49 по проспекту 40-річчя Перемоги, в м. Запоріжжя, яка належить ОСОБА_1. Заявник вказує, що під час здійснення примусового виконання за даним виконавчим листом, посадова особа державної виконавчої служби мала здійснити відчуження предмета іпотеки в рахунок погашення боргу основного боржника. Проте, предмет іпотеки не був реалізований, борг в повному обсязі за рахунок продажу предмету іпотеки не був сплачений. В звязку з чим заявник вважає, що відомості про фактичне повне виконання рішення суду, вказані у постанові про закінчення виконавчого провадження №48016842 від 22.02.2017 р. не відповідають дійсності.

Також заявник зазначив, що первісний кредитор - ПАТ КБ ПУМБ відступив ТОВ Фінансова компанія Довіра та гарантія (договір про відступлення права вимоги №1 від 29.09.2016 р.) право вимоги за кредитним договором №6261189 від 12.05.2008 р., укладеним з ОСОБА_5. Станом на 29.09.2016 р. між основним боржником - ОСОБА_5 та новим кредитором - ТОВ ФК Довіра та гарантія зобовязання за кредитним договором було припинено, оскільки ОСОБА_5 сплатила суму заборгованості. Із припиненням зобовязання за кредитним договором №6261189 від 12.05.2008 р. було автоматично, у відповідності до ст. 17 ЗУ Про іпотеку, припинено договір іпотеки №6272853 від 12.05.2008 р., укладений між заявником та ПАТ КБ ПУМБ. Відповідно, виконавчий лист № 812/5076/12, виданий 22.11.2012 р. Комунарським районним судом м.Запоріжжя став таким, що не підлягає виконанню.

Заявник вказує, що в заяві стягувача про повернення виконавчого документа не має даних про те, що саме ОСОБА_1 виконав рішення суду. В заяві про закінчення виконавчого провадження, поданої від імені стягувача ПАТ КБ „ПУМБ не міститься ніяких даних про те, що було здійсненне «звернення стягнені на предмет іпотеки на квартиру № 20 в будинку № 49 по проспекту 40-річчя Перемоги, м. Запоріжжя, яка належить ОСОБА_1». В цій заяві вказано, що „Боржником в повному обсязі сплачено борг за кредитним договором. Боржником за кредитним договором є ОСОБА_5 і саме вона сплатила борг за кредитним договором.

Заявник зазначає, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено закінчення виконавчого провадження лише в разі подання стягувачем заяви про повернення виконавчого документу, без виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

ОСОБА_1 вважає, що оскільки виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом у виконавчому провадженні №48016842 не було, постанова державного виконавця Комунарського ВДВС м.Запоріжжя ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження № 48016842 від 22.02.2017 р. на підставі п.9 ч.1 ст.ст. 39, 40 ЗУ „Про виконавче провадження є незаконною та необгрунтованою. В звязку з чим просить поновити йому строк на оскарження даної постанови та скасувати її.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 дану скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених в скарзі.

Державний виконавець Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2 в судове засідання 17.10.2017 р. не зявилась, в попередніх судових засіданнях заперечувала відносно задоволення даної скарги, оскільки вважає, що нею під час винесення оскаржуваної постанови були дотримані усі вимоги законодавства.

Представник Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи.

Представники заінтересованих осіб - Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Довіра та гарантія»в судове засідання не зявились, про час, дату та місце слухання справи повідомлялись належним чином.

Вислухав пояснення заявника та його представника, враховуючи позицію державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2, дослідив скаргу, додані до неї документи, а також матеріали виконавчого провадження та інші письмові докази, наявні в матеріалах даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та правовідносини.

Заяник в своїй заяві просить поновити строк для оскарження постанови державного виконавця Комунарського відділу ДВС у м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження № 48016842 від 22.02.2017 р., оскільки його представник отримав копію оскаржуваної постанови лише 04.05.2017 р.

Згідно ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Судом встановлено, що дійсно оскаржувана постанова було отримана представником заявника 04.05.2017 р. під час особистого прийому в Комунарському ВДВС м. Запоріжжя, дана обставина підтверджується також поясненнями, зазначеними представником виконавчої служби у своїх запереченнях, а саме: зазначено, що дана постанова була направлена на адресу заявника простою кореспонденцією, 04.05.2017 р. представнику заявника були надано можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження та зробити фотокопії. Таким чином судом встановлено, що заявник з поважних причин пропустив строк звернення до суду з даною скаргою на вищезазначену постанову.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2012 р. були задоволені позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» повністю та:

- стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «ПУМБ» 60946,19 доларів США - заборгованість за кредитом, 27529,01 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 19.03.2009 року по 17.05.2012 року, 42063,28 грн. - пеня за порушення строків виконання зобов'язань за період з 18.06.2011 року по 17.05.2012 року, 5193,50 грн. - штраф за порушення обов'язків, передбачених п.4.3.2 - 4.3.6 кредитного договору, 97249,30 грн. - штраф за невиконання умов страхування, а разом 88475,20 доларів США та 144506,08 грн. заборгованості за кредитним договором №6261189 від 12.05.2008 року;

- в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед ПАТ «ПУМБ» за кредитним договором №6261189 від 12.05.2008 року в розмірі 88475,20 доларів США та 144506,08 грн., - звернено стягнення на предмет договору іпотеки №6272853 від 12.05.2008 року та зареєстрованого в реєстрі за №1812, а саме: квартиру, загальною площею 71,91 кв.м, житловою площею 47,5 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40-річчя Перемоги, б. 49, кв. 20, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, та зареєстрованого в реєстрі за №2074, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, розмір якої буде визначено на підставі оцінки, проведеної в межах процедури виконавчого провадження, відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність.

З даного рішення вбачається, що ОСОБА_5 є основним боржником за кредитним договором, а ОСОБА_1 майновим поручителем.

На підставі даного рішення суду, 22.11.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя були видані виконавчі листи №812/5076/12.

06.07.2015 р. постановою державного виконавця Комунарського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження № 48016842 з виконання виконавчого листа №812/5076/12, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя 22.11.2012 р. про звернення стягнення на предмет іпотеки.

З матеріалів копії виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем здійснені певні дії щодо примусового виконання даного виконавчого листа: проведено опис та арешт майна вищезазначеної квартири, яке підлягало реалізації, здійснена оцінка даного майна.

Згідно пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р., виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно ч. 7 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р., примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". Дана правова позиція була закріплена і в ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р., на підставі якого було відкрито вищезазначене виконавче провадження і вчинялись певні виконавчі дії з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа, до вступу в дію 05.10.2016 р. Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р.

Згідно ч. 1 ст. 42 Закону України «Про іпотеку», боржник вправі до дня продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах виконати вимогу за основним зобов'язанням чи ту її частину, виконання якої прострочено, разом з відшкодуванням будь-яких витрат та збитків, завданих іпотекодержателю, включаючи судові витрати, витрати на оплату винагороди залученим експертам (оцінювачам, юристам), витрати на підготовку до проведення прилюдних торгів тощо. Таке виконання є підставою для припинення

реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Умови договорів, що обмежують це право боржника, є недійсними. Даною правовою нормою закріплене таке ж право у майнового поручителя погасити основне грошове зобовязання за кредитним договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 р., сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування або місцезнаходження, а боржник фізична особа також про зміну місця роботи.

22.02.2017 р. до Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області надійшла заява стягувача за вищезазначеним виконавчим листом - Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3», в якій зазначено, що «Боржником в повному обсязі сплачено борг за кредитним договором», в звязку з чим стягувач просить закінчити виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження у звязку повним та фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Обставини передбачені ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» (не стягнення виконавчого збору у випадку фактичного виконання рішення до відкриття виконавчого провадження) в даному випадку відсутні.

22.02.2017 р. державним виконавцем Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 48016842, в якій зазначено, що виконавчий збір та витрати на примусове виконання вищезазначеного рішення суду виділяються в окреме виконавче провадження.

Таким чином, оцінивши наведені докази та проаналізував законодавство, що регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження винесена державним виконавцем з дотриманням вимог законодавства, отже підстави для її скасування відсутні.

Скаржник посилається на те, що не він виконав фактичне рішення як зазначений у виконавчому листі боржник, а також те, що фактично не звернуто стягнення на предмет іпотеки, в звязку з чим, на його думку, відсутнє фактичне виконання рішення. Суд не погоджується з даною позицією скаржника, який є майновим поручителем по кредитному договору, за яким позичальником є ОСОБА_5, тобто вона є основним боржником за рішенням суду від 05.10.2012 р., на підставі якого з неї стягнуто кредитну заборгованість та додатково звернуто стягнення на майно, що належить скаржнику, з метою погашення даної кредитної заборгованості, що виникла у позичальника ОСОБА_5. Остання скористалась правом, передбаченим ст. 42 Закону України «Про іпотеку», сплатила заборгованість за кредитом, що є підставою для припинення реалізації іпотечного майна. В звязку зі сплатою суми кредитної заборгованості, для погашення якої рішенням суду присуджено про звернення стягнення на предмет іпотеки, відпала необхідність в реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Тобто, вищезазначене рішення суду фактично виконано в повному обсязі.

Заявник посилається на те, що відбулась заміна стягувача за вищевказаним виконавчим листом, при цьому в наданих матеріалах виконавчого провадження відсутня ухвала суду про заміну стягувача в порядку, передбаченому ст. 358 ЦПК України та ст. 121-4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р.

Таким чином судом встановлено, що дана скарга не обґрунтована, у звязку з чим не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 383, 384, 385 ЦПК України, ст.ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р., суд -

Ухвалив:

Поновити, пропущений ОСОБА_1з поважних причин, строк звернення до суду на оскарження постанови державного виконавця Комунарського відділу ДВС у м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області ОСОБА_2 від 22.02.2017 р. про закінчення виконавчого провадження № 48016842.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження від 22.02.2017 р., заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3», Комунарський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова