1Справа № 335/5696/17 2-з/335/72/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., пре секретарі Огневюк Н.В., розглянувши заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

15.06.2017 року позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом позову.

Суд вважає, що зазначена заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходів забезпечення позову, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України суд може забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно абзацу 2 ч.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року „Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам..

Враховуючи вищевказані норми, вивчивши доводи позивача викладені у заяві про забезпечення позову, оглянувши матеріали цивільної справи, з урахуванням доказів, наданих на підтвердження позовних вимог та дані щодо особи відповідача, суд приходить до висновку, що слід накласти арешт на вищезазначене майно, оскільки між сторонами дійсно вбачається спір про право, а тому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя- задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 - до розгляду справи по суті.

Інформація відповідно до статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Боржник: ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_2).

Копію ухвали для виконання направити до Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

Ухвала на підставі частини девятої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» ухвала може бути предявлена до виконання протягом трьох років, починаючи з наступного дня після її прийняття.

Суддя А.В. Воробйов