Справа № 341/1189/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1007/2017
Головуючий у 1 інстанції Мула О. Д.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Горблянського Я.Д., Малєєва А.Ю.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю: позивача ОСОБА_2 та його

представників: ОСОБА_3, ОСОБА_4;

представника Більшівцівської селищної ради

ОСОБА_5, третьої особи ОСОБА_6

П.С. та його представника ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Більшівцівської селищної ради обєднаної територіальної громади Галицького району, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування рішень Більшівцівської селищної ради від 09.01.2013 року та 06.05.2016 року та відновлення твердих меж земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду від 24 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Більшівцівської селищної ради обєднаної територіальної громади Галицького району з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивував тим, що рішеннями Більшівцівської селищної ради від 09.01.2013 року ОСОБА_6 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку площею 0,30 га для ведення особистого селянського господарства, яка входить до складу належної йому присадибної земельної ділянки площею 0,42 га, незважаючи на те, що комісією Галицької районної ради селищній раді було рекомендовано виділити в користування дану земельну ділянку йому. При цьому, зазначав позивач, 06.05.2016 року Більшівцівською селищною радою було прийнято рішення про затвердження акту комісії від 13.04.2016 року, яким встановлено, що ОСОБА_6 користувався даною ділянкою з 1988 року та не порушив його меж земельної ділянки. Посилаючись на те, що зазначеними вище рішеннями Більшівцівська селищна рада порушила його права на одержання земельної ділянки, просив їх визнати незаконними та скасувати, а також зобовязати відновити на місцевості тверді межі його земельної ділянки площею 0,4161 га по вул. Полуднева, 53 в с. Слобідка-Більшівцівська та стягнути на його користь судові витрати.

Рішенням Галицького районного суду від 24 квітня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального права. Зокрема, судом не було враховано, що при укладенні договору дарування домоволодіння по вул. Полудневій, 53 в с. Слобідка-Більшівцівська Галицького району на його імя, попередні власники обумовили, що спірна земельна ділянка площею 0,42 г, яка обслуговувала дане домоволодіння та належала їм на праві користування, також переходить до нього. ОСОБА_2 зазначає, що судом залишено поза увагою пояснення головного архітектора району, який вказав, що згідно генерального плану села згадана земельна ділянка є єдиною присадибною і належить саме до його домогосподарства, а також пояснення секретаря селищної ради про те, що ОСОБА_6 спірна земельна ділянка селищною радою не виділялась, що підтверджується рішенням Більшівцівської селищної ради від 29.12.1993 року. Окрім того, ОСОБА_2 зауважує, що відповідач самовільно захопив спірну земельну ділянку, про що Державною інспекцією сільського господарства Івано-Франківської області було винесено припис № 001904 про самовільне захоплення та зобовязання її звільнити. На думку апелянта, посилання селищної ради на постанову Галицького районного суду від 09.08.2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2014 року, як на підставу затвердження ОСОБА_6 технічної документації на приватизацію земельної ділянки, є необґрунтованими, оскільки ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.02.2016 року вказані рішення були скасовані. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, ОСОБА_2 просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його представники апеляційну скаргу з вищенаведених мотивів підтримали. Крім того, вони зазначили, що Більшівцівська селищна рада, ухваливши згадане рішення стосовно надання ОСОБА_6, який не був законним землекористувачем спірної ділянки землі, дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, порушила право ОСОБА_2 на отримання цієї ділянки. Зазначену обставину, на їх думку, суд першої інстанції при вирішенні даного цивільно-правового спору не врахував. Вважаючи оскаржене рішення незаконним, просили його скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник Більшівцівської селищної ради обєднаної територіальної громади Галицького району доводи апеляційної скарги заперечив, зауваживши, що після смерті у 1985 році ОСОБА_8, яка була землекористувачем згаданої неприватизованої ділянки, Більшівцівська селищна рада вправі була розпорядитись цією ділянкою, надавши її жителю села Слобідка-Більшівцівська ОСОБА_6 Представник селищної ради також вказав, що на даний час у користуванні ОСОБА_6 перебуває 0,7 га землі, тобто в межах норми, визначеної законодавством України про землю. Рішення місцевого суду в даній справі вважає законним та обґрунтованим, тому просить апеляційну скаргу відхилити.

Третя особа ОСОБА_6 та його представник доводи апеляційної скарги заперечили, зазначивши, що після смерті ОСОБА_8 він, ОСОБА_6, з 1988 року на законній підставі (наказ директора радгоспу) користувався спірною земельною ділянкою, призначеною для ведення особистого селянського господарства. Тому селищна рада вправі була ухвалити рішення про надання йому дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на згадану вище ділянку землі площею 0,30 га. Рішення в даній справі вважають законним, просять залишити його без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в позовних вимогах ОСОБА_2, суд першої інстанції вважав, що оспорювані позивачем рішення Більшівцівської селищної ради були ухвалені на законній підставі та у межах компетенції селищної ради. Колегія суддів з цим висновком погоджується на підставі такого.

З'ясовано, що даний цивільно-правовий спір виник у зв'язку із ненаданням Більшівцівською селищною радою спірної земельної ділянки у користування ОСОБА_2

Вимога ОСОБА_2 до селищної ради про надання землі ґрунтувалась на тому, що згадана ділянка за життя ОСОБА_8 перебувала у її законному користуванні. А тому позивач вважав, що після набуття ним права власності на жилий будинок, який раніше належав ОСОБА_8, названа вище ділянка мала б бути надана саме йому. Адже, на це він розраховував при переході права власності на жилий будинок.

Однак, суд першої інстанції правильно зазначав, що згідно норм чинного Земельного Кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад належить відповідній раді.

Оскільки у користуванні позивача вже перебувала присадибна ділянка, а визначених законом переваг в отриманні спірної земельної ділянки ОСОБА_2 перед іншими громадянами не мав, то селищна рада вправі була відмовити йому у наданні цієї ділянки. Тому колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що прав та законних інтересів ОСОБА_2 Більшівцівською селищною радою не було порушено.

Крім того, колегія суддів зауважує, що суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема, про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо. Про це зазначено у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ".

У зв'язку із наведеним, на думку колегії суддів, у задоволенні вимог позивача про визнання незаконними рішення сесії Більшівцівської селищної ради від 09 січня 2013 року про надання ОСОБА_6 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку площею 0.30 га та інших оспорюваних рішень теж було відмовлено правомірно.

Приймаючи до уваги викладене вище, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в даній справі ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апелянта висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування оскарженого рішення немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 218; 307; 308; 313- 315; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Галицького районного суду від 24 квітня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: Я.Д. Горблянський

ОСОБА_9