У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ ЄвграфоваЄ.П.,

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Сумської області від 17 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Відділ державної виконавчої служби Краснопільського районного управління юстиції Сумської області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

20 квітня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надіслано касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Сумської області від 17 березня 2017 року з пропуском строку на касаційне оскарження. У касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що представник банку не був присутній в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, повний текст рішення отримав 03 квітня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2017 року касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» залишена без руху, оскільки заявником не було надано належних доказів на підтвердження обставин пропуску строку на касаційне оскарження. Крім того, необхідно було уточнити рік оскаржуваного рішення, оскільки до касаційної скарги було додано копію рішення апеляційного суду Сумської області від 17 березня 2016 року, роздрукованого із Єдиного державного реєстру судових рішень.

На виконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2017 року надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій зазначено, що оскаржується саме рішення апеляційного суду Сумської області від 17 березня 2016 року, яке проголошено у відсутності представника банку та про існування якого банк дізнався 03 квітня 2017 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Однак, ПАТ КБ «ПриватБанк» доказів невиконання апеляційним судом положень ст. ст. 222, 321 ЦПК України щодо направлення сторонам рішення апеляційного суду Сумської області від 17 березня 2016 року не надало.

З поданих до заяви про поновлення строку документів не вбачається, що оскаржуване рішення отримано ПАТ КБ «ПриватБанк» саме 03 квітня 2017 року та не могло бути отримане раніше.

Крім того, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень рішення апеляційного суду Сумської області від 17 березня 2016 року оприлюднено на сайті 22 березня 2016 року.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

З моменту проголошення оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції (17 березня 2016 року) до моменту звернення до суду із касаційною скаргою (20 квітня 2017 року) пройшло 1 рік 1 місяць 3 дні, доказів вчинення дій щодо отримання оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції протягом цього часу заявником не подано, поважних причин, які перешкоджали звернутися до суду з даною касаційною скаргою у строки, передбачені ЦПК України, ПАТ КБ «ПриватБанк» не наведено.

Оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а підстав для поновлення строку на касаційне оскарження не вбачається, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Сумської області від 17 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Відділ державної виконавчої служби Краснопільського районного управління юстиції Сумської області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Є.П. Євграфова