Справа № 603/621/17
Провадження №2/603/283/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2017 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: Іванчука В. М.

при секретарі: Швець Н.С.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м.Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вістрянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Вістрянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, просить суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме на: житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, щоІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на вказане спадкове майно. Спадщину прийняв позивач, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем, проте звернувшись до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок, що підлягає спадкуванню.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав.

Відповідач Вістрянська сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечили.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України, в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із такого.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04.07.1981 року батьками позивача ОСОБА_1 вказано: ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Як вбачається зі змісту інформаційної відповіді №355 від 04.10.2007 року комунального підприємства «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації», отриманої на запит суду від 25.09.2017 року, житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1, станом на 01.01.2013 року був зареєстрований на праві власності за головою колгоспного двору ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на будинковолодіння, видане 10.08.1989 року виконкомом Монастириської міської ради згідно рішення виконавчого комітету Монастириської районної ради від 18.04.1989 року за №85.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 10.08.1989 року будинковолодіння, що по АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи - колгоспний двір, що складається з трьох членів, головою якого є спадкодавець ОСОБА_3

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 29.11.2016 року.

Згідно довідки №203, виданої 26.06.2017 року виконавчим комітетом Вістрянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, на час смерті ОСОБА_3 з ним проживав його син (позивач) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (згідно інформаційного листа №359/02-12 від 27.09.2017 року зареєстрований ОСОБА_5, - племінник, 1968 р.н.).

Зі змісту інформаційного листа №676/01-16 Монастириської державної нотаріальної контори вбачається, що згідно даних спадкового реєстру спадкова справа після смерті 28.09.2017 року ОСОБА_3 не заводилась.

Відповідно до довідки комунального підприємства «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» №314 від 08.09.2017 року, виданої ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1 розміщено: одноповерховий житловий будинок загальною площею 73,9 кв.м, житловою - 39,1 кв.м під літерою «А», огорожа №1, криниця «К».

На даний житловий будинок 22.08.2017 року комунальним підприємством «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт (ксерокопія технічного паспорта додана до матеріалів справи).

Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.ст.120-121, ст.123 ЦК УРСР ( в ред.1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою №203, виданою 26.06.2017 року виконавчим комітетом Вістрянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, інших відомих спадкоємців крім позивача немає, заповіти від імені спадкодавця ОСОБА_3 у виконкомі Вістрянської сільської ради не посвідчувалися (інформаційний лист виконавчого комітету Вістрянської сільської ради №359/02-12 від 27.09.2017 року).

У зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинковолодіння, що підлягає спадкуванню позивачу ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що вбачається зі змісту інформаційного листа №652/02-16 від 18.09.2017 року Монастириської державної нотаріальної контори.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позивачем доведено обставини, викладені у позовній заяві, а отже, він, як спадкоємець за законом, який прийняв спадщину, має право на житловий будинок з надвірними будівлями, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказане майно, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, ст. 328, 392, 1222, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.120-121, ст.123 ЦК УРСР (в ред.1963 року), суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задоволити. Визнати за ОСОБА_3 право власності на:

житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, до якого входить: одноповерховий житловий будинок загальною площею 73,9 кв.м, житловою - 39,1 кв.м під літерою «А», огорожа №1, криниця «К».

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючийсуддя: В. М. Іванчук