РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2017 року Провадження №2/425/682/17

Справа №425/2797/17

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Москаленко В.В.

за участю секретаря Окрошко О.О.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, -

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому вказали, що вони є власниками квартири №35 за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Володимирська, будинок №46, на підставі договору купівлі продажу квартири від 18 серпня 2017 року. У зазначеній квартирі зареєстрована за місцем проживання колишній власник квартири - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Реєстрація відповідача в квартирі позивачів порушує їх права як власників, тому позивачі звернулися до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

Просять усунути перешкоди у здійсненні права користування житловим приміщенням - квартирою № 35 у будинку № 46 по вулиці Володимирська у місті Рубіжне Луганської області шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням.

В судове засідання позивачі не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують (а.с. 28, 29).

Відповідач в судове засідання не з'явилася, причин неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, заперечень на позов не надала. Відповідачу були надіслані виклики в судове засідання за адресою, відповідно відомостей загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області, які були повернути на адресу суду з позначкою „за закінченням терміну збереження (а.с. 30-43, 44-46).

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до ч.1 ст.131 УПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без його участі та надання позивачами заяв про розгляд справи за їх відсутності, в яких не вказано заперечення проти ухвалення заочного рішення та які суд розцінює як згоду позивачів на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивачі є власниками квартири №35, розташованої за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Володимирська, будинок №46 (копія договору купівлі-продажу квартири - а.с. 11-12, копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності а.с. 13).

Згідно п. 8 договору купівлі-продажу квартири від 18.08.2017 року, представник продавця, зобовязується зняти ОСОБА_3 з реєстраційного обліку по вказаній у договорі адресі: АДРЕСА_1 у строк до 24 серпня 2017 року (а.с. 11 зворот).

На цей час у вищезазначеній квартирі залишилась зареєстрована відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як колишній власник(копія довідки Центру адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради № 538 від 05.09.2017 - а.с.14; відомості адресно-довідкового підрозділу - а.с. 16).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації.

Суд вважає, що оскільки право власності відповідача на вищезазначену квартиру припинено, то вона втратила право користування нею.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майномє обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 11, 81 280, 281 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майномзадовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення Позивач може оскаржити рішення до Апеляційного суду Луганської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.В. Москаленко