15.06.2017 Справа № 756/398/17
Пр. №2/756/2151/17
Ун. №756/398/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Мушкетик І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в:

У січні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 зазначив, що він разом з своїми батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є співвласниками вказаної квартири.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що вони з відповідачкою у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.10.2013 року, що в подальшому стало підставою реєстрації місця проживання останньої за місцем реєстрації її чоловіка.

У липні 2014 року ОСОБА_2 добровільно залишила квартиру по місцю реєстрації.

На даний час в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не проживає і з 2014 року жодного разу не з'являлась у вказаному помешканні.

Позивач стверджує, що, незважаючи на те, що відповідач не проживає в квартирі, він змушений сплачувати комунальні послуги за неї та нести додаткові витрати на утримання житла.

У зв»язку із цим, просив про задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позов, просила задовольнити його вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду нотаріально завірену заяву у якій визнала позов і обставини зазначені у ньому, просила про задоволення позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подали до суду заяви про задоволення позову та розгляд справи за їх відсутності.

Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши письмову заяву відповідача та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 30.10.2003 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та членам його сім»ї ОСОБА_1 та ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.10.2013 року.

16.06.2016 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Цим же рішенням, встановлено, що сторони не проживають разом з липня 2014 року.

За правилами ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню так само як обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили.

Згідно нотаріально завіреної заяви, ОСОБА_2 підтвердила обставини зазначені у позові та просила про задоволення позовних вимог.

За таких обставин, факт не проживання ОСОБА_2 АДРЕСА_1 з 2014 року, тобто більше одного року є встановленим та не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, "Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним."

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, ОСОБА_1 як співвласник має право на здійснення права власності на належну йому частку квартири АДРЕСА_1 та вимагати усунення порушень цього права.

Ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно довідки Форма №3 КК «Центр комунального сервісу» від 03.12.2016 року ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 з 01.04.2014 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, рішення суду про визнання відповідача такою, що втратила право на користування квартирою є достатньою правовою підставою для зняття її з реєстрації проживання за цією адресою.

Судовий збір із відповідача у розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню на користь позивача в порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шевчук