Справа № 147/619/17 Провадження № 22-ц/772/2677/2017Головуючий в суді першої інстанції Волошин І. А.
Категорія 55Доповідач Медяний В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Медяного В.М.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.,

за участю секретаря Сніжко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Тростянецький спиртовий завод» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 19 вересня 2017 року,

встановила:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом до державного підприємства «Тростянецький спиртовий завод» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 19 вересня 2017 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Тростянецький спиртовий завод» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні - закрито.

Судовий збір компенсовано за рахунок держави. Роз'яснено ОСОБА_2, що з вказаними позовними вимогами слід звертатись в порядку господарського судочинства.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 вказує на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до порушення норм процесуального права, тому просить ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У запереченні на апеляційну скаргу та у судовому засіданні представник відповідача ДП «Тростянецький спиртовий завод» - Гулько О.В.вказує на безпідставність її доводів, правильність висновків суду першої інстанції та просить скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2, вважаючи, що внаслідок невиплати з вини відповідача ДП «Тростянецький спиртовий завод»належних їй при звільненні сум у визначені законодавством строки, відповідач повинен виплатити їй середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені в сумі 14399,00 грн., звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Закриваючи провадження у справі, суд вважав, що для цього є передбачені п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України підстави, оскільки справа в силу положень п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України підвідомча господарському суду через те, що в провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №10/47-08 за заявою боржника - Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" про банкрутство, порушена 21 березня 2008 року. Провадження у справі перебуває на стадії процедури розпорядження майном боржника.

Однак, такий висновок суду першої інстанції є помилковим.

У зв'язку з набранням чинності Законом України від 22 грудня 2011 р. № 4212-VI «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» зазначений Закон викладено в новій редакції. Закон набрав чинності 19 січня 2013 р. (за винятком окремих його положень).

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»статтю 12 ГПК доповнено пунктом 7, відповідно до якого до підвідомчості господарських судів віднесено справи у спорах, зокрема про стягнення заробітної плати з боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство.

Відповідно до Закону України від 2 жовтня 2012 р. № 5405-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання господарських зобов'язань» розділ X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» доповнено пунктом 1-1, яким визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Таким чином, вирішуючи питання про визначення юрисдикції (предметної підсудності) справи за позовом про стягнення заробітної плати з роботодавця, слід враховувати положення пункту 1-1 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», вимоги статті 15 ЦПК, статті 12 ГПК та брати до уваги дату порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо таку ухвалу постановлено після 19 січня 2013 року.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 травня 2013 року № 709/0/4-13 справи про банкрутство боржника, порушені господарськими судами до 19 січня 2013 року, не впливають на визначення юрисдикції справ про стягнення з боржника заробітної плати, і їх слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

За такого визначальним для з'ясування питання юрисдикції спорів про стягнення заробітної плати з боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, є дата постановлення господарським судом ухвали про порушення судом провадження у справі про банкрутство цього боржника.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ухвалою Господарського суду Вінницької області від 21 березня 2008 року порушено провадження у справі №10/47-08 про банкрутство за заявою боржника - Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод".

Таким чином, оскільки така ухвала постановлена господарським судом до 19 січня 2013 р., а тому суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Крім того наймані працівники, як і інші кредитори, можуть для захисту своїх прав (а саме - для задоволення своїх вимог до банкрута) звернутися в порядку, встановленому законом, до судів загальної юрисдикції. Таке право найманих працівників як кредиторів передбачене ст. 124 Конституції України, КЗпП, а також Цивільним процесуальним кодексом України.

При цьому, згідно з цивільним процесуальним законодавством, факт визнання підприємства банкрутом або відкриття ліквідаційної процедури щодо такого підприємства, яку ще не завершено, не є підставою для відмови у розгляді справи судом, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі допущено описку, а саме невірно вказано прізвище позивача у справі «Малюскіна» замість правильного прізвища «Малюска».

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 19 вересня 2017 рокускасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий : /підпис/ В.М. Медяний

Судді : /підпис/ М.В. Матківська

/підпис/ В.В. Сопрун

Згідно з оригіналом: