17.10.2017 227/3145/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області

Головуючий суддя - Притуляк С.А.

при секретарі - Коверченковій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, яку обґрунтував наступними обставинами. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.09.2004 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину. Позивач також зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. Отже, на думку позивача, при таких обставинах подальше перебування у шлюбі та збереження родини є неможливим.

Позивач звернулася до суду із заявою, згідно якої просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач звернувся до суду із заявою, згідно якої визнає позовні вимоги у повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність.

Таким чином, на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у відсутність сторін.

Судом встановлено, що 18.09.2004 року між сторонами було укладено шлюб, про що виконкомом Степанівської с/ради Олександрівського району Донецької області, зроблено відповідний запис № 02 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 242792.

Із долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії 1-НО № 095594, виданого виконкомом Степанівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, судом вбачається, що сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом також встановлено, що подружжя в межах даної цивільної справи, спору про виховання дитини та поділ спільного майна подружжя не має.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України.

Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

На вимогу ст. 111 Сімейного Кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Таким чином, судом встановлено, що сторони вже тривалий час не перебувають у фактичних шлюбних стосунках, будь які взаємини подружжя не підтримує, мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня.

Крім того, відповідач позовну заяву визнав в повному обсязі, при цьому судом вбачається наявність законних підстав для задоволення позову, оскільки визнання його відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, взявши до уваги фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При задоволенні позову на користь позивача з відповідача, відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 1, 8, 10, 11, 60, 61, 88, 158, 174, 208-209, 212-215, 218, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 21, 104, 105, 110, 111, 112, 114, 115 Сімейного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб укладений 18 вересня 2004 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що виконкомом Степанівської с/ради Олександрівського району Донецької області, зроблено відповідний запис № 02 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 242792 розірвати.

Шлюб вважається припиненим у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Притуляк

17.10.2017