Справа № 739/481/17
Провадження № 2/739/218/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"24" травня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Худорби Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі позивач), діючи через свого представника ОСОБА_2, звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 26 грудня 2014 року у розмірі 18 209 грн. 26 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 2 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту. Станом на 28 лютого 2017 року відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 18 209 грн. 26 коп., з яких: 2 300 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 12 325 грн. 96 коп. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 2 240 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. фіксована частина штрафу та 843 грн. 30 коп. процентна складова штрафу за порушення грошового зобовязання.

У судове засідання представник позивача не зявився при цьому подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує повністю, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Водночас ним надано письмові пояснення щодо нарахованих за кредитним договором процентів, пені та комісії з яких вбачається, що до квітня 2014 року діяли єдині умови нарахування процентів як на поточну, так і на прострочену заборгованість, розмір яких визначався виходячи з суми заборгованості, процентної ставки та кількості днів протягом яких існувала заборгованість. З квітня 2014 року банком внесено зміни до Умов та правил надання банківських послуг та тарифів в частині розрахунку процентів, які затверджені наказом СП-2014-6635230 від 02 квітня 2014 року, згідно яких у разі виникнення прострочених зобовязань проценти нараховуються в подвійному розмірі на всю суму заборгованості. Також у поясненнях зазначено, що в розрахунку у колонці «комісія та пеня» відображається нарахування тільки пені і згідно наказу №СП-2013-6500941 від 28 січня 2013 року передбачено нарахування неустойки в розмірі 50 грн. у разі несплати щомісячного платежу на суму від 100 грн., згідно наказу №СП-2013-5776448 від 19 вересня 2013 року передбачено нарахування неустойки в розмірі 100 грн. у разі несплати щомісячного платежу на суму від 100 грн. другий місяць поспіль.

Відповідач у судове засідання не зявився, двічі завчасно викликався в судове засідання шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою його проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, отже, в силу положень частини пятої статті 74 ЦПК України він вважається належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду. За таких обставин, враховуючи позицію представника позивача, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі представника позивача та відповідача, за наявними у матеріалах справи доказами з постановленням заочного рішення.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 26 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом подання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг на відкриття рахунку і встановлення кредитного ліміту у розмірі 2 300 грн. 00 коп. зі сплатою 34,8 процентів на рік за користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості (а.с. 5-30).

При укладенні цього договору сторони керувалися положенням частини першої статті 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), відповідно до якого договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно пункту 2.1.1.2.1. Умов та правил надання банківських послуг (далі Умови), що визначають умови укладеного сторонами договору, Банк видає Клієнту картку, її вид визначається в памятці Клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата отримання картки, вказана в заяві. Зі змісту анкети-заяви, поданої відповідачкою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що відповідачці було видано картку 06 грудня 2011 року.

Подавши відповідну анкету-заяву відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та Тарифами складають укладений між ним та позивачем кредитний договір.

З доданого до позовної заяви розрахунку та виписки по рахунку відповідача вбачається, що після укладення договору останній користувався кредитними коштами, отриманими ним за договором.

Отже, позивач належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором, укладеним з відповідачем.

Згідно з пунктом 1.1.7.11 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

На час розгляду справи суду не надано жодних доказів, які б свідчили про інформування однією зі сторін зазначеного вище договору іншу сторону про його припинення, відповідно цей договір з моменту його укладення автоматично лонгувався на кожні наступні 12 місяців після укладення.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно пункту 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до пункту 2.1.1.5.6 Умов клієнт зобовязаний у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) та оплатити Винагороду Банку.

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредиту.

Згідно частини другої статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З наданого суду представником позивача розрахунку заборгованості за договором, укладеним з відповідачем 26 грудня 2014 року, вбачається, що відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконує, останній платіж на виконання своїх зобовязань був здійснений ним 15 червня 2015 року у сумі 170 грн. 00 коп., в результаті чого станом на 28 лютого 2017 року згідно вказаного розрахунку виникла прострочена заборгованість у розмірі 18 209 грн. 26 коп., з яких: 2 300 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 12 325 грн. 96 коп. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 2 240 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. фіксована частина штрафу та 843 грн. 30 коп. процентна складова штрафу за порушення грошового зобовязання (а.с. 4).

Аналізуючи зміст наданого представником позивача розрахунку суд погоджується з розміром визначеної в ньому заборгованості за тілом кредиту, що становить 2 300 грн. 00 коп., водночас розмір визначених процентів вважає необгрунтованим.

Так, згідно письмових пояснень представника відповідача з квітня 2014 року нарахування процентів на прострочене зобовязання здійснюється у подвійному розмірі на всю суму заборгованості на підставі наказу №СП-2014-6635230 від 02 квітня 2014 року, якими внесено зміни до Умов та правил надання банківських послуг та тарифів. Відповідно вказані умови нарахування процентів на прострочену заборгованість були передбачені договором, укладеним між позивачем та відповідачем.

З огляду на вищевикладене за період з 29 грудня 2014 року до 31 березня 2015 року при ставці 34,8% річних сума нарахованим процентів становить 356 грн. 08 коп., що відповідає умовам договором.

При цьому за період з 01 квітня 2015 року до 28 лютого 2017 року при ставці 43,2% річних за кредитним договором у відповідача існувала поточна заборгованість перед позивачем у розмірі 2 155 грн. 02 коп. та прострочена заборгованість у розмірі 144 грн. 98 коп. За цей період відповідачу нараховано проценти у розмірі 1 969 грн. 88 коп. (12 325 грн. 96 коп. 356 грн. 08 коп.). Водночас, виходячи з розміру вказаної процентної ставки, яка застосовується до поточної заборгованості, та ставки на прострочену заборгованість, яка обраховується у подвійному розмірі, сум поточної та простроченої заборгованості, періоду існування заборгованості, з урахування пункту 2.1.1.12.6 Умов про те, що проценти за користування кредитом визначають з розрахунку 360 календарних днів на рік, сума нарахованих процентів на поточну заборгованість має становити 1 807 грн. 63 коп. (2 155 грн. 02 коп. х 43,2% х 699 днів)/360), а сума нарахованих процентів на прострочену заборгованість має становити 243 грн. 22 коп. (144 грн. 98 коп. х 86,4% х 699 днів)/360).

Отже, відповідно до умов кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, станом на 28 лютого 2017 року загальна сума процентів становить 2 050 грн. 85 коп. (1 807 грн. 63 коп. + 243 грн. 22 коп.), відповідно саме у вказаному розмірі проценти за кредитним договором підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за порушення строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, що визначено пунктом 2.1.1.7.6 Умов, суд погоджується з тим, що позивач має право на стягнення відповідача вказаних штрафних санкцій.

Водночас визначений у розрахунку розмір штрафу 1 343 грн. 30 коп., зважаючи на встановлений в ході судового розгляду розмір заборгованості за кредитним договором, який становить загалом 4 350 грн. 85 коп. (2 300 грн. 00 коп. + 2 050 грн. 85 коп.), суд вважає необгрунтованим і беручи до уваги визначені у пункті 2.1.1.7.6 Умов правила нарахування штрафу приходить до висновку про необхідність стягнення його у розмірі 717 грн. 54 коп. (500 грн. 00 коп. + (4 350 грн. 85 коп. х 5%).

З приводу вказаної у розрахунку комісії, яка згідно письмових пояснень представника позивача є пенею, нарахованою у розмірі 2 240 грн. 00 коп., у звязку з несплатою відповідачем щомісячних платежів, суд зазначає, що за порушення строків погашення заборгованості відповідачу нараховано передбачений договором штраф, який разом з пенею є різновидом неустойки. Відповідно одночасне стягнення з відповідача за одне й те ж саме порушення умов договору як штрафу, так і пені буде покладенням на особу подвійної юридичної відповідальності, що протирічить положеням статті 61 Конституції України. Відповідно вимогу про стягнення пені у розмірі 2 240 грн. 00 коп. суд вважає необгрунтованою і такою, що задоволенню не підлягає.

Отже, загальна сума заборгованості, з урахування тіла кредиту, процентів та штрафу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором, укладеним між ними 26 грудня 2014 року, становить 5 068 грн. 39 коп. (2 300 грн. 00 коп. + 2 050 грн. 85 коп. + 717 грн. 54 коп.).

Відповідно суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 445 грн. 35 коп. ( 5 068 грн. 39 коп. х 1 600 грн. 00 коп. / 18 209 грн. 26 коп.).

На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 530, 610, 611, 625, 634, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», (адреса реєстрації: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) заборгованість за кредитним договором від 26 грудня 2014 року у розмірі 5 068 (пять тисяч шістдесят вісім) гривень 39 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати у розмірі 445 (чотириста сорок пять) гривень 35 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана ним до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. У випадку залишення ухвалою суду заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку в десятиденний строк з дня винесення судом відповідної ухвали.

Особи, які брали участь у справі, можуть оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення заочного рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення заочного рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Суддя В.В. Чепурко