У х в а л а

26 червня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Хопта С.Ф., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_3,

на ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 7 червня 2017 року у справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що на початку грудня 2011 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір зберігання, відповідно до якого позивач передав відповідачу 40 тис. дол. США на період його перебування на лікуванні. Позивач вказував на те, що на його прохання повернути кошти, відповідач пояснювала, що не може цього зробити. Крім того, ОСОБА_2 зазначав, що ОСОБА_4 в своїх поясненнях, що надані працівникам Красилівського РВ УМВС, підтвердила, що дійсно взяла у позивача на зберігання грошові кошти в сумі 40 тис. дол. США.

Ураховуючи те, що ОСОБА_4 у добровільному порядку відмовляється повернути кошти, тому позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд стягнути на його користь з відповідача 60 тис. грн, 10 тис. Євро та

10 тис. дол. США.

Заочним рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області

від 21 грудня 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з

ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 60 тис. грн, 11 тис. дол. США та

10 тис. Євро, переданих їй на зберігання.

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 6 березня 2013 року заочне рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 грудня 2012 року скасовано.

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 5 серпня 2013 року затверджено мирову угоду сторін у справі, згідно якої ОСОБА_4 зобов'язалась повернути ОСОБА_2 отримані від нього на зберігання кошти в сумі 33 700 дол. США. Вказану суму боргу ОСОБА_4 зобов'язалась передати, а ОСОБА_2 зобов'язався прийняти на таких умовах: у випадку повернення ОСОБА_4 боргу за договором зберігання в сумі 20 тис. дол. США в термін до 1 вересня 2015 року, борг ОСОБА_4 перед ОСОБА_2 за договором зберігання вважається погашеним повністю; у випадку часткового погашення суми боргу за договором зберігання визначеної в п. 2.1 цієї мирової угоди до 1 вересня 2015 року повернення залишку боргу розстрочується ще на 9 місяців і кінцевий термін повернення боргу в цьому випадку наступає 1 червня 2016 року. При цьому сторони також домовилися, що повне погашення залишку боргу визначеному у

п. 2.1 цієї мирової угоди протягом дев'яти місяців буде вважатися повним погашенням боргу за договором зберігання; у випадку невиконання ОСОБА_4 умови, викладеної у п.п. 2.1, 2.2 цієї угоди, ОСОБА_4 зобов'язується повернути ОСОБА_2 борг за договором зберігання на загальну суму

33 700 дол. США шляхом звернення стягнення на майно ОСОБА_4, а саме -

5/6 частини квартири АДРЕСА_1.

Для забезпечення виконання умов даної угоди арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1, 5/6 частини якої належить на праві власності боржнику

ОСОБА_4, до повного розрахунку між сторонами не знімається. Провадження у вказаній справі закрито.

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 29 серпня 2016 року виправлено описку в ухвалі Красилівського районного суду Хмельницької області від 5 серпня 2013 року, а саме: в мотивувальній та резолютивній частинах ухвали суду замість слів «такою, що підлягає затвердженню» зазначено слова «такою, що підлягає визнанню». В абзаці 2 резолютивної частини замість слів «затвердити мирову угоду» зазначено слова «визнати мирову угоду».

Не погоджуючись з ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 5 серпня 2013 року, ОСОБА_4 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 7 червня 2017 року ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 5 серпня

2013 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, подана представником - ОСОБА_3, на ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 7 червня 2017 року.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня

2004 року.

Касаційну скаргу слід повернути заявнику з таких підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31-33 частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Отже, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Проте особа оскаржила в касаційному порядку ухвалу апеляційного суду про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, яка подальшому провадженню у справі не перешкоджає, тому не може бути предметом касаційного перегляду.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 травня 2016 року № 6-116цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України (з подальшими змінами і доповненнями), має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, ухвала апеляційного суду про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції не підлягає касаційному оскарженню, так як вона не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись ст. 324 ЦПК України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_3, на ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 7 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.Ф.Хопта