АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3321/17 Головуючий 1 інст. Федорова О.В.
Справа № 645/2780/16-ц Доповідач - Кругова С.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І.,

ОСОБА_1

секретаря Прологаєвої А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 15 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

У червні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи від дати подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 15 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Рішенням суду ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, по 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину з дня подачі позову - 03 червня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Встановлено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням 10 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції при розгляді справи прийняв необґрунтоване рішення та неповно зясував обставини, що мають істотне значення для справи.

Судом першої інстанції при ухваленні рішення не врахована, не надана оцінка та проігнорована довідка відповідача про постійний дохід з місця роботи про заробітну плату, суд помилково застосував норму ст. 184 СК України про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів суду про наявність на його утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, а також щодо отримання ним постійного регулярного доходу.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2008 року, який був розірваний за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.05.2013 року (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що маються копії свідоцтв про народження (а.с.4-5).

Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку, виданої 24.05.2016 року КП «Жилкомсервіс» діти проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

В суді апеляційної інстанції відповідачем були надані копії чеків і квитанцій з яких вбачається, що відповідач у травні 2015 року, з травня по грудень включно 2016 року і у лютому, березні 2017 року ніс витрати на утримання дітей, що судова колегія вважає є його обовязком і не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів на майбутнє.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. ст.180, 182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері, батька; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст . 192 СК України кожна зі сторін не позбавлена права на звернення до суду з відповідними позовами про збільшення або зменшення розміру аліментів.

Метою законодавчого закріплення права одного з батьків, з ким проживає дитина на отримання аліментів у твердій грошовій сумі є перш за все захист інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Судова колегія виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості , вважає, що батьки зобовязані нести витрати в рівних частинах для забезпечення дітям необхідного рівня життя.

Згідно ст.23 Конституції України кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обовязки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості.

Кожна людина вільна в виборі способу життя і тому, відповідач повинен обрати корисний спосіб життя як для себе особисто, так і для своєї дитини і для суспільства вцілому. Оскільки діючим законодавством покладений обовязок по утриманню неповнолітніх дітей на батьків, то обовязок забезпечити гідний рівень життя дітей лежить на обох батьках.

Прожитковий мінімум на дитину від 6 років до 18 років на одну особу на місяць з 1 травня 2017 року складає 1777 грн. (1/2 частина = 888 грн. 50 коп.).

Судова колегія виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості , вважає, що батьки зобовязані нести витрати в рівних частинах для забезпечення дитині необхідного рівня життя.

Обовязок утримувати батьків покладено на повнолітніх дітей, тому задовольнити апеляційні вимоги відповідача знизивши розмір аліментів з метою покращення його матеріального становища за рахунок інтересів малолітніх дітей, судова колегія не вважає за можливе.

Враховуючи той факт, що більший тягар по утриманню дітей лежить на матері, оскільки вони проживають з нею, судова колегія вважає за можливе відступити від рівності часток і погодитись з висновком суду про стягнення на користь матері аліментів на утримання дітей у розмірі 1000 грн. на кожного.

Доводи апеляційної скарги, щодо необґрунтованості висновку суду про відсутність постійного і регулярного доходу, відповідач не підтвердив належними і допустими доказами.

Посилання відповідача на наявну в матеріалах справи довідку від 25.08.2016 року (а.с.39) з місця роботи і отримання ним доходу у розмірі 2200 грн, судова колегія не приймає до уваги, оскільки довідка підписана 25 серпня 2016 роком, а суду подана 27 липня 2016 року (а.с. 38), що виключає її достовірність.

До апеляційної скарги інших доказів отримання регулярного доходу суду не надано.

Не погоджуючись з довідкою ГУ ДФС у Харківській області, відповідач зазначає, що відомості які в ній містяться стосуються періоду до березня 2016 року, тоді як він працевлаштувався пізніше, але іншої довідки з ГУ ДФС у Харківській області на спростування висновків суду не надав.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 15 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_1