Провадження №6/748/16/17
Єдиний унікальний № 2-21/06
У Х В А Л А

09 жовтня 2017 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді Кухти В.О.

при секретарі Коротка О.В.

з участю заявника, представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Іллюшко О.М., представника ТОВ «Інтрансавтострой» - Поди В.В., представників ПАТП «Інтрансавтострой» Шамка О.Б., Судака Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_6, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтрансавтострой», Приватне автотраспортне підприємство «Інтрансавтострой» -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить визнати виконавчий лист № 2-21, виданий 27 жовтня 2006 року Чернігівським районним судом Чернігівської області на примусове виконання рішення суду про стягнення з ТОВ «Інтрансавтострой», ПАТП «Інтрансавтострой», ОСОБА_6 солідарно на користь АППБ «Аваль» 2 272 675, 76 грн боргу за кредитним договором та стягнення з відповідачів 1700,00 грн сплаченого судового збору. В обґрунтування заяви зазначив, що п.173 Постанови Правління ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» №П-59/3 від 29.03.2012 банком самостійно списано із віднесенням до складу витрат податкового обліку банку за рахунок сформованого резерву безнадійну кредитну заборгованість ТОВ «Інтрансавтострой» за кредитним договором №010/12/189 від 28.03.2005 в сумі 2 801 209,46 грн. Списана заборгованість на кореспондентському рахунку ТОВ «Інтрансавтострой» не числиться, тобто ліквідована, та не приймає участь у фінансово-господарській діяльності банку. Списавши таким чином заборгованість, банк відшкодував собі витрати по списаним кредитним коштам за рахунок страхового резерву банку, віднісши їх до складу витрат податкового обліку. Таким чином, вимоги банка до позичальника припинені і тому зобов'язання ОСОБА_6, як поручителя за кредитним договором, також припинилися, а зазначений виконавчий лист не підлягає виконанню.

Заявник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав подану ним заяву та до зазначених в ній аргументів додав, що зі зняттям заборгованості з балансу банк вже не може вимагати її погашення, ця заборгованість була компенсована банком за рахунок резерву.

Представник ТОВ «Інтрансавтострой» в судовому засіданні зазначив, що потрібно підтвердження щодо того чи знаходиться заборгованість за даним кредитним договором на балансі банку.

Представники ПАТП «Інтрансавтострой» підтримали заяву та зазначили, що списанням безнадійної заборгованості банк визнав, що вона стягненню не підлягає. Зазначеною постановою правління передбачалося проведення роботи по подальшому стягненню заборгованості. Але оскільки ця постанова правління банку була прийнята на підставі Постанови Правління НБУ №172 від 01.06.2011, яка передбачала можливість продовження роботи щодо відшкодування списаної заборгованості, і яка втратила чинність відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014, яким скасовано ст.159 Податкового кодексу України на підставі якої винесена вищезазначена постанова правління банку.

Представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Іллюшко О.М. заперечив проти задоволення заяви та зазначив, що списання безнадійної заборгованості є внутрішньобанківською процедурою, яка стосується відносин банка щодо сплати податків та жодним чином не впливає на права і обов'язки боржників. Це не є підставою для припинення зобов'язань боржника перед банком. Списання безнадійної заборгованості не свідчить про її погашення за рахунок чиїхось інших коштів.

Заслухавши учасників судового засідання та дослідивши докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.369 ЦПК України суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Рішенням Чернігівського районного суду від 07.08.2006 задоволено позов АППБ «Аваль» та стягнуто з ТОВ «Інтрансавтострой», ПАТП «Інтрансавтострой», ОСОБА_6 солідарно на користь АППБ «Аваль» 2 272 675, 76 грн боргу за кредитним договором №010/12/189 від 28.03.2005 та по 566,70 грн сплаченого судового збору з кожного відповідача. На виконання цього рішення 07.08.2006 було видано виконавчий лист №2-21/2006.

Згідно з п.173 Постанови Правління ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» №П-59/3 від 29.03.2012 банком самостійно списано із віднесенням до складу витрат податкового обліку банку за рахунок сформованого резерву безнадійну кредитну заборгованість ТОВ «Інтрансавтострой» за кредитним договором №010/12/189 від 28.03.2005 в сумі 2 801 209,46 грн. Пунктом 174 цієї постанови визначено, що списання безнадійної заборгованості позичальників-боржників, вказаних у цій постанові, за рахунок резерву не є підставою для припинення вимог банку до них.

Відповідно до ч.2 ст.543 ЦК України солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Підстави припинення зобов'язання визначені главою 50 Цивільного кодексу України.

За ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з довідкою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість ТОВ «Інтрансавтострой» за кредитним договором №010/12/189 від 28.03.2005 на обліку в банку рахувалася.

Інформація щодо того чи рахується дана заборгованість на балансі банку надана не була, але враховуючи, що законом не передбачено випадку припинення зобов'язання внаслідок списання заборгованості з балансу юридичної особи, а зазначені в главі 50 Цивільного кодексу України підстави припинення зобов'язання відсутні, то суд вважає висновок заявника про припинення зобов'язань за договором внаслідок списання безнадійної заборгованості безпідставним. Також не є підставою припинення зобов'язань заявника скасування ст.159 Податкового кодексу України Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014, оскільки ця стаття регулювала правовідносини щодо оподаткування прибутку підприємств, та її норми не були підставою виникнення зобов'язань заявника.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність доказів припинення зобов'язань заявника за виконавчим листом №2-21/2006 від 07.08.2006.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 543, 598 ЦК України ст.ст. 208-209, 369 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_6, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, - відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд.

Суддя В.О.Кухта