Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1247/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" грудня 2017 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючої судді Цвинтарної Т.М.
при секретарі Рудніцької О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом і просить стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на її користь на утримання дітей, а саме: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян з дня звернення із даною позовною заявою до суду до виповнення дітьми повноліття та на її утримання аліменти в розмірі 1000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян до виздоровлення сина ОСОБА_4.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем і у них 10.07.2004 року народився син ОСОБА_3, а 04.07.2012 року народився син ОСОБА_4, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та рішенням суду про розлучення. На протязі останнього часу, вже тривалий час, відповідач не займається матеріальним забезпеченням дітей, в добровільному порядку не сплачує аліменти на їх утримання. Вона ніде не працює, займається доглядом дитини-інваліда з дитинства сина ОСОБА_5, а тому не має достатніх коштів для свого утримання та їх дітей. Вказала, що відповідач ніде не працює.
Позивач в судове засідання не зявилася, проте 09.11.2017 року подала до суду письмову заяву, згідно якої просить справу слухати у її відсутності, позов просила задовольнити. Крім того, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений у встановлений законом порядку, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що сторони з 29.10.2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 31 грудня 2013 року, що підтверджується рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 31 грудня 2013 року, яке набрало законної сили.
Від даного шлюбу в сторін народився малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 172451 від 14 липня 2004 року, виданого Вільховецькою сільською радою Чемеровецького району Хмельницької області та малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 175099 від 17 липня 2012 року, виданого виконавчим комітетом Вільховецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області.
Діти сторін по справі проживають з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за № 1208, виданою виконавчим комітетом Васильковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області 01.08.2017 року.
Позивачка ніде не працює, займається доглядом дитини-інваліда ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який визнаний дитиною інвалідом терміном до 01.08.2018 року з дитинства про що зазначено в позовній заяві останньої та підтверджується довідкою №30, виданою Гусятинською ЦКРЛ.
Як зазначила позивач в позовній заяві відповідач ОСОБА_2 проживає окремо, офіційно не працює та у добровільному порядку не виконує свого обовязку щодо утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Інших утриманців, крім синів не має.
В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Встановлено, що відповідач на даний час ніде не працює, інших утриманців, крім синів не має.
Суд, також при визначенні розміру аліментів враховує матеріальне становище та стан здоровя дітей, на які призначаються аліменти, можливість матеріального утримання дітей матір'ю.
В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідачем не представлено суду та в судовому засіданні не здобуто жодних доказів, про те, що відповідач за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обовязків по утриманню дітей.
Враховуючи вищезазначене, вимоги ЦПК України, виходячи з матеріального становища сторін, та те, що відповідач ніде не працює, інших утриманців, крім синів не має, суд вважає, за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень, щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян, до досягнення старшою дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання позивачки в розмірі 1000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на підставі ст.ст. 75, 76 СК України, суд виходить з наступного.
Ст. 75 СК України визначає загальні положення права подружжя на утримання, а ст. 76 - право на утримання після розірвання шлюбу.
Так, у ч. 2 ст. 75 СК України визначаються умови виникнення права на утримання:той з подружжя, хто претендує на це право:має бути непрацездатним; він має потребувати матеріальної допомоги; інший з подружжя, який зобов'язаний утримувати, має мати можливість надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.
Відповідно ч. 2 ст. 76 СК України після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.
Як встановлено судом, підставою звернення позивача з позовною вимогою в цій частині, остання посилається на встановлену інвалідність її сину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Проте, доказів на підтвердження наявності підстав у відповідності до ст. 75, 76 СК України звернення її до суду позивачем суду не надано і під час розгляду справи в суді судом не здобуто.
Законодавець у ч. 4 статті 75 СК України встановлює чіткі критерії, за якими можливо визначити коло осіб, які вважаються такими, що потребують матеріальної допомоги. Зокрема, коли заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи таких осіб не забезпечують їм прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (ст. 1 Закону України "Про прожитковий мінімум").
Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу для осіб, які втратили працездатність, установлено в розрахунку на місяць: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.
Таким чином, для набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць. Вказана обставина в ході судового розгляду має бути підтверджена належними і допустимими засобами доказування, зокрема довідкою про розмір пенсії, довідкою про доходи тощо.
Як вбачається з позовної заяви, доданих до неї документів, позивачем суду не надано будь-яких доказів на підтвердження отримання нею доходу, меншого встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць та доказів отримання будь-яких інших видів доходу, що не дає суду можливості встановити який дохід має позивачка і чи він забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом.
За вказаних обставин, суд вважає, що позивач в силу вимог ч. 3 ст. 75 СК України не вважається такою, що потребує матеріальної допомоги.
Відсутність цієї умови як однієї зі складових, наявність яких відповідно до ч. 2 ст. 75, ч. 2 ст. 76 СК України є необхідними для набуття права на утримання другим з подружжя, виключає право позивачки на її утримання колишнім чоловіком - відповідачем ОСОБА_2.
Не є належними доказами у справі медична довідка щодо стану здоров'я та наявності захворювань малолітнього сина сторін ОСОБА_4, оскільки вона не стосуються предмета доказування в даній справі.
При цьому суд зазначає, що витрати на дитину, які викликані особливими обставинами, в тому числі хворобою дитини, є додатковими витратами на дитину відповідно до ст. 185 СК України.
Позивачу слід роз»яснити, що в разі наявності у її сина ОСОБА_4 захворювань, які потребують лікування і, відповідно, матеріальних затрат, вона має право на звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат у зв'язку з хворобою дитини відповідно до ст. 185 СК України.
Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини, враховуючи вищенаведені вимоги закону, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривен 00 копійок.
На підставі наведеного, ст.ст. 75, 76, 180, 184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 265, 268, 272, 273, 280-282, 283, 354, ст.430 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки с. Васильківці, Гусятинського району Тернопільської області НОМЕР_1, виданий Гусятинським РВ УМВС України в Тернопільській області 13 червня 2003 року задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень, щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 серпня 2017 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, в користь Держави 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судового збору.
Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду Т.М. Цвинтарна