АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5641/2017 Головуючий в 1-й інстанції - Цокол Л.І.
РІШЕННЯ

Іменем України

28 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Чобіток АП.

суддів - Немировської О.В.,Соколової В.В.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року позивач пред'явив вказаний позов до відповідача та зазначав, що 21 червня 2016 року він звернувся до відповідача з заявою про підключення до мережі електропостачання його квартири АДРЕСА_1, оплативши вказані послуги. Проте листом від 26.07.2016 року, відповідач повідомив його про можливість підключення до мережі електропостачання лише за умови погашення ним існуючої заборгованості за використану раніше електроенергію, що підтверджується судовим наказом Дніпровського районного суду м. Києва від 14 березня 2011 року.

Посилаючись на незаконність дій відповідача, а також на те, що строк пред'явлення виконавчого документа до виконання за вказаним судовим наказом відповідачем пропущено, позивач просив зобов'язати відповідача підключити його квартиру до мережі електропостачання.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 січня 2017 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Вважає, що суд безпідставно прийшов до висновку про наявність у нього заборгованості за спожиту електроенергію.

Вислухавши доповідь судді,пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги,обставини справи, колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено,що позивач проживає в квартирі АДРЕСА_1

14 березня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва видано судовий наказ, який вступив в силу 29.04.2011 року, про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 807,99 грн., 3 % річних -58,94 грн., інфляційні втрати -272,53 грн. та судовий збір -55,50 грн..

Судовий наказ №2-н-63 виданий 22.08.2012 року і 12.04.2013 року АЕК «Київенерго» подана заява до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про його примусове виконання.

Постановою від 16.04.2013 року старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного судового наказу.

Постановою від 27.11.2013 року ним було повернуто виконавчий документ стягувачу в зв'язку з відсутністю у боржника майна за рахунок якого можливе стягнення і зазначено про можливість повторного пред'явлення виконавчого документу в строк до 27.11.2014 року.

Постановою державного виконавця від 14.10.2014 року було відкрито виконавче провадження про примусове виконання судового наказу № 2-н-63 виданого 22.08.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 1194,96 грн. на підставі заяви стягувача від 13.10.2014 року.

Постановою від 04.12.2014 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ вказаний судовий наказ повернуто стягувачу за відсутності у боржника майна за рахунок якого можливе стягнення і зазначено про можливість повторного пред'явлення виконавчого документу в строк до 04.12.2015 року.

В зазначений строк стягувачем не було пред'явлено судового наказу № 2-н-63 виданого 22.08.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 1194,96 грн..

Оскільки ПАТ «Київенерго» було відключено квартиру позивача від мережі постачання електричної енергії в зв'язку з наявністю вказаного боргу, 21 червня 2016 року позивач звернувся безпосереднього до відповідача із заявою про підключення його квартири до мережі електропостачання , оскільки він оплатив за вимогою відповідача послуги підключення електроенергії.

Посилаючись на те, що відповідач безпідставно відмовив йому у підключенні його квартири до мережі електропостачання, позивач просив задовольнити його позов та зобов'язати відповідача вчинити вказані дії.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того,що позивачем не погашена заборгованість за спожиту електроенергію , яка визначена судовим наказом від 14 березня 2011 року, в зв'язку з чим підстави зобов'язувати відповідача підключити квартиру позивача до мережі електропостачання відсутні.

Проте з таким висновком суду погодитись неможна з огляду на наступне.

Як вбачається з наданих позивачем постанов ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві підставою повернення судового наказу № 2-н-63 виданого 22.08.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 1194,96 грн. є відсутність у боржника майна за рахунок якого можливе стягнення, оскільки у виконавчому документі не зазначено ідентифікаційний номер боржника,тому отримати інформацію про відкриті рахунки та джерела отримання доходів - неможливо.

Після останнього повернення виконавчого документу з вказаних підстав і встановлення строку для чергового пред'явлення його для виконання до 04.12.2015 року, ПАТ «Київенерго» не пред'явило судовий наказ до виконання у вказаний строк, незважаючи на те, що боржник є пенсіонером і отримує пенсію, що віднесено до доходів боржника , на які передбачено звернення стягнення ЗУ «Про виконавче провадження».

Разом з тим відповідачем позивачу було надано рахунок -фактура №5883 СхР від 04.04.2016 року, з якого вбачається, що постачальник ПАТ «Київенерго» СВП «Київські електричні мережі» та платник ОСОБА_2 домовилися про підключення електроустановок за його заявою як побутового споживача , проживаючого в АДРЕСА_1, за що ОСОБА_2 повинен сплатити 92,07 коп..

Квитанцією № 485 від 18.06.2016 року підтверджено, що ОСОБА_2 сплатив вказаний платіж на розрахунковий рахунок відповідача у загальній сумі 110,48 грн. і останній прийняв вказаний платіж.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у підключенні його квартири до мережі електропостачання в червні 2016 року ,оскільки його попередні дії щодо небажання продовження примусового виконання судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електроенергію та пропозиція щодо підключення його квартири до електроустановок та виконання цієї пропозиції після оплати послуг по підключенню електроустановок, підтверджують згоду відповідача відновити договірні відносини з позивачем щодо постачання електричної енергії.

На вказані обставини суд не звернув уваги , що, на думку колегії суддів , призвело до неправильного вирішення даного спору.

Посилання суду на те, що єдиною підставою відновлення електропостачання є оплата споживачем заборгованості, яка існувала станом на березень 2011 року, не відповідає вказаним вище обставинам.

Відповідач як постачальник послуги щодо постачання електричної енергії скористався своїм правом на примусове стягнення вказаної заборгованості, шляхом отримання судового наказу, який вступив в законну силу 29.04.2011 року, тобто правовідносини сторін перейшли в площину виконання судового рішення, а відтак правовідносини, які виникли в 2016 року регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів».

З огляду на вимоги зазначеного Закону, згода постачальника на підключення електроустановок за заявою побутового споживача, який оплатив цю послугу і платіж прийнято постачальником, свідчить про обов'язок останнього підключити квартиру позивача до мережі електропостачання та відновити договірні правовідносини щодо постачання електричної енергії споживачу, який зобов'язаний оплачувати цю послугу.

В зв'язку з наведеним колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення позову та розподілу судових витрат відповідно до ст.. 88 ЦПК України.

Керуючись ст..ст.304,307,309,314,316,319 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 січня 2017 року скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Київенерго» підключити до мережі електропостачання квартиру АДРЕСА_2,в якій зареєстрований та проживає ОСОБА_2.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 606 грн. 33 коп..

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -