Справа № 500/1531/17
Провадження № 2/500/1937/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Петровій В.В.,

за участю сторін: позивача ОСОБА_1М,.

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 28 листопада 2014 року право власності на 1/84 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тучкова, б. 62, мотивуючи тим, що державним нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із тим, що у документах що посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_4, встановлено невідповідність вказаного місця знаходження нерухомого майна, а саме у рішенні Ізмаїльського міського суду Одеської області від 20.10.2000 року вказано, що житловий будинок знаходиться в м. Ізмаїлі по вул. Тучкова/ОСОБА_5, б. 62/19, а зареєстровано право власності на 1/84 частку житлового будинку за адресою м. Ізмаїл, вул. Тучкова, 62.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточненні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради Одеської області в судовому засіданні уточненні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Ізмаїльського міського суду Одеської області від 20.10.2000 року та ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.09.2007 року про виправлення описки в рішенні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 жовтня 2000 року, ОСОБА_4 належала 1/84 частина житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тучкова/ОСОБА_5, б. 62/19.

Згідно довідки від 14.06.2017 року за № 819, наданої комунальним підприємством «ОСОБА_3 міжміське бюро технічної інвентаризації», згідно Адресного реєстру м. Ізмаїла обєкт нерухомого майна житловий будинок з надвірними спорудами, власником 1/84 частини якого зареєстрована ОСОБА_4 на підставі рішення Ізмаїльського міського суду Одеської області від 20.10.2000 року має самостійний адресний номер: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тучкова, 62 (колишня адреса: м. Ізмаїл, вул. Тучкова, 62 ріг вул. Холостякова адмірала, 19).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 394662 від 29.11.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_3 міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 померла 28 листопада 2014 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/84 частина житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тучкова, б. 62.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до заповіту від 19.03.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 747, ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те на що за законом на день смерті матиме право заповіла ОСОБА_1.

Осіб, які мають право на обовязкову частку не залежно від змісту заповіту згідно ст. 1241 ЦК України після смерті ОСОБА_4 не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач ОСОБА_1 у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернувся до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 14.01.2015 року за № 20, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача ОСОБА_1 неможливо, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 28 листопада 2014 року право власності на 1/84 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тучкова, б. 62.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 28 листопада 2014 року право власності на 1/84 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тучкова, б. 62.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6