Справа №587/769/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Степаненко О. А.
Номер провадження 22-ц/788/835/17 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

27 червня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання - Різниченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 07 квітня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до фірми «Олімп» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості по заробітній платі,

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до фірми «Олімп» у формі ТОВ з позовом, у якому просив стягнути з відповідача 305511 грн. 43 коп. заборгованості по заробітній платі.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 27 березня 2017 року вказаний позов забезпечено шляхом накладення заборони на відчуження нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 площею 157, 5 кв. м. та заборони державним реєстраторам вчиняти дії, пов'язані із державною реєстрацією речових прав та їх обтяжень щодо цього нежитлового приміщення.

05 квітня 2017 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав заяву про скасування заходів забезпечення позову. Ставлячи питання про скасування обраних заходів забезпечення позову представник ОСОБА_3 вказує, що на даний час право власності на спірне нежитлове приміщення вже не належить відповідачеві, оскільки воно перейшло до ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які його оформляють, а тому вжиття заходів забезпечення позову, про які йде мова вище, порушує права останніх.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 07 квітня 2017 року у задоволення вказаної заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ставить питання про скасування зазначеної ухвали з підстав порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції , якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Забезпечуючи позов та відмовляючи в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову , суд першої інстанції виходив з того, що нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 належить на праві власності відповідачеві, а невжиття вказаний вище заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Згідно положень ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заява про забезпечення позову розглядається судом в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участі справі. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З роз'яснень наданих у п.4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.154 ЦПК України особа, щодо якої вжито заходів забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_5 24 березня 2017 року звернувся до Сумського районного суду Сумської області з позовом до фірми «Олімп» у формі товариства з обмеженою відповідальністю із позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 305511 грн.43 коп. і просив забезпечити його позов шляхом накладення заборони на відчуження у будь-який спосіб, нежитлового приміщення площею 157,5 кв.м., що розташовано за адресою АДРЕСА_1, що належить відповідачу на праві приватної власності, а також заборонити державним реєстраторам вчиняти дії, пов'язані із державною реєстрацією речових прав та їх обтяжень щодо даного нежитлового приміщення.

На підтвердження доводів щодо належності даного нежитлового приміщення саме відповідачу у справі позивачем було надано копія договору купівлі-продажу від 20 листопада 2007 року та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно датований 08 січня 2008 року (а.с.13-15).

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 27 березня 2017 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено заборону на відчуження спірного нежитлового приміщення та заборонено державним реєстраторам вчиняти дії, пов'язані із державною реєстрацією речових прав та їх обтяжень щодо даного нерухомого майна .

5 квітня 2017 року представник ОСОБА_3, яка не є стороною у даній справі, - ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову ужитих згідно ухвали Сумського районного суду Сумської області від 27 березня 2017 року, мотивуючи її тим, що на даний час право власності на спірне нежитлове приміщення вже не належить відповідачеві, оскільки воно перейшло до ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які позбавлені можливості зареєструвати своє право власності в порядку передбаченому законом, у зв'язку із наявністю обтяжень щодо даного нерухомого майна.

На підтвердження своїх доводів заявником було надано постанову Ковпаківського ВДВС м.Суми від 1 липня 2016 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та акт державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 1 липня 2016 року з яких вбачається , що спірне нерухоме майно дійсно було передано стягувачу ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом( а.с.20-22) .

В той же час, суд першої інстанції при винесенні ухвали про відмову в задоволенні заяви представника заінтересованої особи ОСОБА_3 належної оцінки письмовим доказам наданим зазначеною особою не надав і не перевірив чи є відповідач ТОВ «Олімп» на час винесення ухвали про забезпечення позову власником даного нежитлового приміщення , чи не порушуються права інших осіб, у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Надані позивачем копія договору купівлі-продажу від 20 листопада 2007 року за яким Фірма «Олімп» набула право власності на зазначене нерухоме майно та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно датований 08 січня 2008 року ще не свідчить про те, що зазначена юридична особа була власником цього майна і на день винесення ухвали про забезпечення позову.

Крім того, апелянтом та його представником апеляційному суду було надано копія свідоцтва від 5 квітня 2017 року та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до яких власником нежитлового приміщення загальною площею 157,5 кв.м., яке розташоване у АДРЕСА_1 є співвласники ОСОБА_3 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і підставою набуття цього права є акт про передачу майна стягувачам в рахунок погашення боргу, затверджений Ковпаківським відділом державної виконавчої служби м.Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області 1 липня 2016 року.

Крім того заява про скасування заходів забезпечення позову була розглянута судом у відсутність заявника та його представника і у виділених матеріалах відсутні відомості про належне сповіщення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, у порядку передбаченому ч.5 ст.154 ЦПК України, що позбавило його можливості прийняти участь у розгляді заяви та надати суду додаткові докази на підтвердження доводів своєї заяви.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, оскільки був порушений передбачений нормами цивільного процесуального права порядок вирішення заяви про скасування заходів забезпечення позову, тому з передбачених п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підстав, ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 319 колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 7 квітня 2017 року скасувати і передати заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає .

Головуючий -

Судді -