У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області в особі державного виконавця Баран Василя Васильовича,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник - ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, обгрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що на виконанні РВ ДВС Ужгородського МРУЮ знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 308/1596/136-ц від 22.04.2014 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 111 993,00 грн., та 1 193,93 грн. судових витрат.

Як зазначено скаржником, ще 09.12.2014 року ним самостійно виконано в повному обсязі зазначене судове рішення, про що у встановлений законом строк повідомлено державного виконавця Баран В.В. та копія відповідного документального підтвердження виконання рішення суду знаходиться у матеріалах виконавчого провадження.

31 березня 2016 року стягувач ОСОБА_2 вже самостійно особисто подав клопотання до державного виконавця Баран В.В. про повне самостійне виконання боржником рішення суду та клопотання про закінчення виконавчого провадження.

20.04.2016 року стягувач звернувся до РВ ДВС повторно.

Станом на 14.06.2016 року державним виконавцем так і не винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 43162633.

Виходячи з наведеного просить суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Ужгородського МРУЮ ОСОБА_3 щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 43162633, зобовязати його винести зазначену постанову про закінчення виконавчого провадження, визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Ужгородського МРУЮ ОСОБА_3 щодо невинесення постанови про скасування арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у завязку з самостійним виконанням боржником виконавчого листа № 308/15896/13ц від 22.04.2014 року, та зобовязати державного виконавця РВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_3 скасувати арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.06.2014 року.

Скаржник в судове засідання не зявився.

Представник державної виконавчої служби в судове засідання не зявились, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи повідомлявсь належним чином. Проте від нього на адресу суду надійшло клопотання про можливість розгляду даної справи без його участі.

Суд визнав за можливе проводити розгляд справи у відсутності скаржника та представника РВ ДВС Ужгородського МРУЮ осіб, та постановити ухвалу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.01.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2І 111 993,00 коп. та 1 119,93 грн. судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 07.04.2014 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 січня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.02.2015 року залишено без змін рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 07.04.2014 року та рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15.01.2014 року залишено без змін.

Як вбачається з розписки від 09 грудня 2014 року на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_2 підтвердив факт отримання від ОСОБА_1 суму 111 993 грн. в рахунок відшкодування половини витрат на утримання спільного часткового майна та 1 193,93 грн.

судових витрат.

У відповідності до ч.1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою,якщо вважають,що рішенням,дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС під час виконання судового Рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу,порушено їх права чи свободи.

Згідно п. 8 ч. 8. ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» Виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом

У відповідності до ст. 55 Конституції України норми якої є нормами прямої дії кожному гарантується право на оскарження в суді рішень,дій чи бездіяльності органів державної влади,органів місцевого самоврядування,посадових і службових осіб.

Згідно постанови старшого державного виконавця Барана В.В. від 12.09.2016 року, було закрито виконавче провадження за виконавчим листом № 308/15896/13-ц виданим 22.04.2014 року про: стягнути з ОСОБА_1 суму 111 993 грн. в рахунок відшкодування половини витрат на утримання спільного часткового майна та 1 193,93 грн. судових витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 383 - 389 ЦПК України, ст. ст. 17-19, 32,47 Закону України «П ро виконавче провадження», ст. 55 Конституції України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області в особі державного виконавця Баран Василя Васильовича відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4