Провадження № 2/734/828/17 Справа № 734/1190/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 липня 2017 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Анохіна А.М.,

при секретарі Музиченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

в с т а н о в и в :

27 квітня 2017 року позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, мотивуючи їх тим, що 15 січня 2007 року померла ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 3,3739 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку втрачений.

Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу слухати без участі позивача.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Козелецького району Чернігівської області в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови про визнання позовних вимог.

Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява третьої особи, в якій остання просить суд проводити судове засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 29.08.2002 на імя ОСОБА_4 на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради від 05.04.2001, було виготовлено та видано державний акт серії І-ЧН № 034928 на право приватної власності на землю площею 3,37 га у межах згідно з планом, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 10/.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕЛ № 287369, виданого 15.01.1997 /а.с. 9/, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 15.01.1997 відділом реєстрації актів громадянського стану Козелецької райдержадміністрації Чернігівської області, зареєстровано шлюб. Після укладення шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище «Ромашова» на «Пенська».

15 січня 2007 року ОСОБА_3 померла (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 053213, видане 16.01.2007 виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 7/.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 3,3739 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно заповіту посвідченого 19.01.2005 секретарем Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2, ОСОБА_3 все своє майно де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати, і на що за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 позивачу у справі /а.с. 8/.

Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла, що підтверджується копією спадкової справи № 54/2007, яка надійшла на запит суду з Козелецької районної державної нотаріальної контори /а.с. 25/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт був втрачений, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 18/.

Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав".

При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку належну ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 034928 від 29.08.2002, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 3,3739 га, з яких: 2,6248 га рілля, кадастровий номер :86:092:0521, 0,4910 га сіножать, кадастровий номер :86:129:0521, 0,2581 га пасовище, кадастровий номер :86:136:0521 /а.с. 14, 15, 16/.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадану земельну ділянку.

Керуючись ст. 1225 ЦК України, ст. ст. 81, 126, 152 ЗК України, ст. ст. 60, 209, 212, 215, 223, 294, 295, 296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно за заповітом на земельну ділянку загальною площею 3,3739 га, з яких: 2,6248 га рілля, кадастровий номер :86:092:0521, 0,4910 га сіножать, кадастровий номер :86:129:0521, 0,2581 га пасовище, кадастровий номер :86:136:0521, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 034928 від 29 серпня 2002 року, після смерті ОСОБА_3, яка померла 15 січня 2007 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд до апеляційного суду Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_6