Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/5775/16-ц
Провадження № 2/191/183/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Гречко Ю.В.
при секретарі Борисовій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Центр надання адміністративних послуг Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Представник позивача звернулася до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що позивачу на праві власності на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2004 року належить ? частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Інша ? частина квартири належить її доньці ОСОБА_4. Відповідач ОСОБА_3 є колишньою власницею кварти ри, однак до теперішнього часу є зареєстрованою в ній, що позбавляє позивача можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування вищезазначеною квартирою.
Позивач завчасно надала суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, надала згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не зявилася по невідомим суду обставинам.
ОСОБА_1 особи надали суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без їх участі.
Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Факт належності позивачу ? частини вищезазначеної квартири підтверджується копією рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2004 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21 травня 2004 року.
Із вищезазначеного судового рішення вбачається, що відповідач ОСОБА_3 дійсно була власницею вказаної квартири і у березні 2004 року продала дану квартиру позивачу та третій особі.
Із довідки ЖЕК-1 вбачається, що відповідач ОСОБА_3 не проживає у вищезазначеній квартирі з 2005 року по теперішній час.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
У ч.2 ст.405 ЦК України зазначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, позивач є власником ? частини зазначеної квартири і реєстрація відповідача в ній дійсно створює їй перешкоди у користування квартирою.
Крім того, відповідач квартиру продала, протягом тривалого часу за місцем реєстрації не проживає, що свідчить про втрату нею права на користування квартирою, у звязку з чим суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою.
На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ч.2 ст.405 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 209, 212, 224, 225, 226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2.
На заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області позивачем може бути подано апеляційну скаргу.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо рішення не буде скасовано.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя: ОСОБА_5