У Х В А Л А

19 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М.,

Гуменюка В.І., Лященко Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з виплати аліментів,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 21 листопада 2016 року, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з виплати аліментів відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року ухвали судів першої та апеляційної інстанцій скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

16 вересня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року з передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права − при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а саме частини дев'ятої статті 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV), пункту 2 частини другої статті 122, пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України.

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 березня 2016 року та рішення цього ж суду від 6 листопада 2013 року, в яких, на його думку, по-іншому застосовані зазначені норми матеріального і процесуального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права − при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, суд касаційної інстанції скасував ухвали судів попередніх судових інстанцій та направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції з огляду на те, що суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, помилково застосував норму пункту 2 частини другої статті 122 ЦПК України, яким установлено, що суд відмовляє у відкритті провадження у справі за наявності судового рішення про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладення мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, не встановивши при цьому наявності такого рішення. Разом з тим Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений частиною сьомою статті 74 Закону № 606-ХІV, а в судовому порядку вирішується питання лише у разі спору про розмір заборгованості з виплати аліментам.

Натомість у наданій для порівняння ухвалі від 2 березня 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ погодився з висновком апеляційного суду про закриття провадження у справі в частині стягнення заборгованості з виплати аліментів з огляду на те, що позивач не оспорює розміру заборгованості з виплати аліментів, яка стягується державним виконавцем, відповідно до положень частини сьомої статті 74 Закону № 606-ХІV.

У рішенні від 6 листопада 2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку про відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості з виплати аліментів, оскільки порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 74 Закону № 606-ХІV і відповідно до частини дев'ятої цієї статті суд вирішує питання щодо заборгованості лише в разі спору про її розмір.

Отже, порівняння зазначених судових рішень, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ неоднаково застосували норми матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Заява ОСОБА_4 в частині перегляд у ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, підлягає поверненню з огляду на таке.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Відповідно до частини третьої статті 354 ЦПК України не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до заяви про перегляд судового рішення, ухваленого за результатами касаційного провадження.

Оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року, про перегляд якою подано заяву, скасовано ухвали судів попередніх судових інстанцій, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, ця ухвала не може вважатись такою, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому заява ОСОБА_4 в частині перегляду зазначеної ухвали з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 353, 354, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_4 з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, повернути заявнику.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з виплати аліментів за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко