РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

26 червня 2017 рокуСправа №451/218/17
Провадження № 2/451/206/17

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Мулявка О.В.

за участі: секретаря судового засідання Лозової Х.І.

та представників: позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2 «Агро-Лан» і ОСОБА_2 «Лопатин Агро» ОСОБА_3

третьої особи Лопатинської селищної ради ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання у м.Радехів справу за позовом ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю Зерно Захід, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю Агро-Лан, Товариство з обмеженою відповідальністю Лопатин Агро та Лопатинська селищна рада Радехівського району Львівської області про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2017 року до суду із позовом звернувся ОСОБА_1 - представник позивача ОСОБА_5, відповідно до вимог якого, просить розірвати договір оренди землі №б/н, укладений 14 листопада 2014 року (номер запису про інше речове право 10427086 від 15.07.2015 року) між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зерно Захід», вирішивши при цьому питання про судові витрати.

В обґрунтування вимог посилається на обставини, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серія І-ЛВ №030386, виданого 17 липня 2000 року Радехівською районною радою на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної ради народних депутатів від 23 червня 2000 року, його довірительці належить на праві приватної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка загальною площею 1,6398 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і, що розташовані на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області.

Згідно договору оренди землі №б/н укладеного 14 листопада 2014 року і зареєстрованого 15 липня 2015 року Радехівським районним управлінням юстиції ОСОБА_5 передано ОСОБА_2 «Зерно Захід» в оренду строком на сім років земельні ділянки площами 1,6398 га..

Здійснивши державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок ОСОБА_2 «Зерно Захід» не надали позивачу других примірників договорів оренди землі.

Починаючи з 2016 року ОСОБА_2 «Зерно Захід» не здійснює господарську діяльність та не використовує передані в оренду земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зазначає, що належна його довірительці земельна ділянка, площею 1,6398 га, без відповідних на те правових підстав використовується іншим сільськогосподарським підприємством, тобто ОСОБА_2 «Агро-Лан», а сплату орендної плати за користування землею у 2016 році здійснювало ОСОБА_2 «Лопатин Агро».

Наголошує, що зі сторони орендаря - ОСОБА_2 «Зерно Захід» ОСОБА_5 не повідомили на якій підставі надано нею в оренду земельна ділянка використовується іншим сільськогосподарським підприємством, чим порушили її права орендодавця.

Із посиланням на норми матеріального права та судову практику, просить договір оренди землі від 14.11.2014 року розірвати та стягнути в користь її довірительки понесені нею судові витрати.

Представник позивача вимоги підтримав та у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні зазначеним у позові (а.с.2-4). Окрім цього наголосив, що його довірителька, передавши належні їй на праві приватної власності земельну ділянку в оренду ОСОБА_2 «Зерно Захід», не отримала другого примірника договору оренди. На протязі 2016 року земельну ділянку ОСОБА_5 обробляв не орендар, а ОСОБА_2 «Агро-Лан», на що його довірительку згоди не давала. Більше того, сплату орендної плати за цей рік здійснило ОСОБА_2 «Лопатин Агро». ОСОБА_2 «Зерно Захід» його довірительці коштів не виплачували та змін до договорів не вносили. Настоює на розірванні договору оренди, оскільки дії відповідача виходить за межі господарської діяльності та грубо порушують права його довірительки.

Представник відповідача ОСОБА_2 «Зерно Захід» ОСОБА_6 у судовому засіданні 25.04.2017 року позовні вимоги заперечив, однак жодних доказів суду не надав.

Крім цього, у судові засідання на 08.06.2017 року не зявився, а 13.06.2017 року представник відповідача ОСОБА_7 надав суду клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку із перебуванням на розгляді іншої справи (а.с.75), що не доводить суду, чому первинний представник відповідача ОСОБА_6 не з'явився до суду.

У свою чергу, представник відповідача ОСОБА_2 «Зерно Захід» ОСОБА_6 у судове засідання, призначене на 26.06.2017 року не зявився, про причини неявки не повідомив. Поряд з цим, в матеріалах справи присутнє підтвердження рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до якого представник ОСОБА_2 «Зерно Захід» - Верхоляк отримав повістку про виклик до суду на 26.06.2017 року (а.с.86).

Таким чином, узагальнюючи вище наведене, слід звернути увагу на повторну неявку представника відповідача у судове засідання, що дає підстави вважати, що відповідач має намір затягнути розгляд справи, відтак відповідно до вимог процесуального закону, судом у засіданні 26.06.2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

ОСОБА_3, як представник ОСОБА_2 «Агро-Лан» і ОСОБА_2 «Лопатин Агро» позовні вимоги, що стосуються третіх осіб, інтереси яких він представляє, визнав та пояснив, що між ОСОБА_2 «Зерно Захід» та ОСОБА_2 «Агро-Лан» було укладено договір суборенди. Відповідно до умов договору, ОСОБА_2 «Агро-Лан» засіяли та зібрали урожай на переданих відповідачем землях, що розташовані на території Лопатинської селищної ради, в тому числі і на земельній ділянці ОСОБА_5, а ОСОБА_2 «Лопатин Агро» здійснили виплату орендної плати орендодавцям. ОСОБА_2 «Зерно Захід» претензій до ОСОБА_2 «Лопатин Агро» не заявляли. У задоволенні позову просить відмовити.

У подальшому ОСОБА_3, будучи допитаним відповідно до ст.184 ЦПК України, як свідок показав, що протягом 2016 року ОСОБА_2 «Зерно Захід» обробіток земельних ділянок, що знаходяться на території Лопатинської селищної ради Радехівського району та передані Товариству в оренду, не здійснювали, як і не проводили виплат орендної плати за такі. Земельні ділянки ОСОБА_5 фактично засівали і оброблялися ОСОБА_2 «Агро-Лан», а виплату орендної плати здійснювали ОСОБА_2 «Лопатин Агро», яке є структурним підрозділом ОСОБА_2 «Агро-Лан».

Представник Лопатинської селищної ради Радехівського району ОСОБА_4 позовні вимоги визнала та у судовому засіданні пояснила, що вона обіймає посаду землевпорядника зазначеної ради. Так, їй відомо, що між позивачем та ОСОБА_2 «Зерно Захід» укладено договір оренди. Згодом ОСОБА_2 «Зерно Захід» уклали догорів із ОСОБА_2 «Агро-Лан» на обробіток землі, а ОСОБА_2 «Лопатин-Лан» здійснили оплату за користування землею.. У задоволенні позову просить відмовити.

Вислухавши пояснення представників позивача та третіх осіб, дослідивши подані сторонами заяви та документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до положень ст.ст.11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст.ст.10,60,61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У розумінні положень ст.ст.15,16 ЦК України, кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути, окрім іншого визнання правочину недійсним.

Так, судом встановлено, що 14.11.2014 року та було укладено договір б/н між ОСОБА_5 (орендодавець) та ОСОБА_2 «Зерно Захід» (орендар), відповідно до умов яких в оренду передані земельна ділянка площею 1,6398 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із визначенням розмірів відповідної оплати за використання таких (а.с.69-71), про що внесено відповідні відомості у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (а.с.6-7).

Відповідно до змісту статей 629 та 526 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами і зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Серед обовязків, що покладені законодавцем на землекористувачів та зазначені у ст.96 ЗК України, визначено серед іншого своєчасно сплачувати орендну плату.

Із наданих суду доказів беззаперечно визначається, що земельні ділянки ОСОБА_5, у складі інших земельних ділянок, Товариством «Зерно Захід» були передані ОСОБА_2 «Агро-Лан», які за власний рахунок зобовязалися підготувати їх під посадку, провести внесення органічних добрив, оранку, культивацію, засіяти, провести обробіток пестицидами, виростити врожай зернових та олійних культур тощо (а.с.39-42).

Обставини, що ОСОБА_2 «Зерно Захід» на протязі 2016 року не обробляли передані їм в оренду земельна ділянка позивача, не заперечені сторонами у встановленому законом порядку, а також знайшли своє відображення і у показах ОСОБА_3, допитаного в якості свідка в засіданні 26.06.2017 року.

Також і обставини виплати орендної плати позивачу не фактичним орендарем - Товариством «Зерно Захід», а іншою особою, окрім іншого доводяться доданими письмовими доказами (а.с.43).

Відповідно до умов оскаржуваних договорів та вимог ст.ст.5,8,13,21,22,25,30,32 та 35 Закону України «Про оренду землі» №161-XIV від 06.10.1998 року, орендар безпосередньо приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення, орендна плата вноситься безпосередньо орендарем, орендар безпосередньо обробляє орендовані земельні ділянки, зміна умов договору оренди здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою орендодавця і орендаря, орендовані земельні ділянки можуть передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення за письмовою згодою орендодавця, однак такої згоди, як встановлено судом, ОСОБА_5 не надавала.

За змістом ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Також і відповідно до ч.1 ст.32 Закону №161-XIV договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

Аналіз наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, дає підстави стверджувати, що накладення арешту на майно ОСОБА_2 «Зерно Захід» у липні 2016 року і, окрім іншого, унеможливило здійснення відповідачем господарської діяльності, в тому числі і повязаної із виконанням умов договорів оренди (а.с.38).

Із даних, викладених у довідці виданої начальником Радехівського відділення Червоноградської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області №410/9/13-26/311 від 15.05.2017 року вбачається, що орендна плата з юридичних осіб за 20152016 роки та по даний час згідно ІКП ОСОБА_2 «Зерно-Захід» не нараховувалася та не виплачувалася (а.с.87).

Відповідно до копій бланків, зокрема товарно-транспортної накладної, звітів про фінансовий стан субэкта малого підприємництва, накладних вартості товару, рахунків на оплату, видаткових накладних та копій договорів поставки вбачається, що згідно договору про передачу земельних паїв в оренду від 23.05.2016 року між ОСОБА_2 «Зерно Захід» та ОСОБА_2 «Агро-Лан», останні проводили передпосівний обробіток грунту, внесення мінеральних добрив, посів, обприскування, збирання сої на площі, переданій в оренду. ОСОБА_2 «Агро-Лан» доручило ОСОБА_2 «Лопатин-Агро» провести повний розрахунок з орендодавцями паїв, що розташовані на території Лопатинської селищної ради (а.с.88-144).

Залучення ОСОБА_2 «Зерно Захід» третіх осіб до обробітку землі та оплата орендної плати орендодавцю не орендарем, припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованих земельних ділянок, виходить за межі діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем.

З цього приводу правові позиції містяться у постанові Верховного Суду України від 12.02.2014 (справа №6-166 цс 13).

Зокрема Верховний Суд України зазначив, що виходячи зі змісту статей 24 та 25 Закону України від 6 жовтня 1998 року №161-XIV «Про оренду землі» (далі Закон №161-XIV) припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю, виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки за статтею 32 Закону №161-XIV.

Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає вимоги позивача належно обґрунтованими, а відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Згідно вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем слід стягнути у її користь із відповідача.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209-212,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Розірвати договір оренди землі №б/н, укладений 14 листопада 2014 року (номер запису про інше речове право 10427086 від 15.07.2015 року) між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зерно Захід».

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерно Захід» (інд.21000, Вінницька область, м.Вінниця, вулиця Винниченка,22/56, ) на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки смт.Лопатин, вул.Б.Хмельницького,72 Радехівського району 640 гривень понесених нею судових витрат.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_8