У Х В А Л А

03.07.2017 Справа №607/8162/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Зубко О.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 ро забезпечення позову у цивільній справі №607/8162/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільської міської ради про зобов»язання звільнити земельну ділянку та припинити користування об»єктом благоустрою,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, третя особа-Тернопільська міська рада, у якому просить зобов»язати відповідача припинити користування територією(об»єктом благоустрою) та звільнити земельну ділянку площею 0,0201 га за адресою вул. 15 квітня м. Тернопіль від тимчасових споруд.

Одночасно із позовом позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо встановлення тимчасових споруд, проведення будь-яких земляних та будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,0201 га за адресою вул. 15 квітня м. Тернопіль.

В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що він є власником кафе-бару «Колиба» з готелем, надвірними будівлями і спорудами та земельної ділянки площею 1,02 га, що розташовані за адресою вул. 15 квітня,3а с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області. Вказана земельна ділянка межує із земельною ділянкою на якій відповідачем незаконно встановлено тимчасові споруди-торгові кіоски, що знаходяться впритул до надвірних будівель та споруд, власником яких є ОСОБА_1 Оскільки безпосередньо через земельну ділянку, на якій ОСОБА_2 встановив тимчасові споруди, проходить прохід до належної позивачу земельної ділянки, вказана забудова шкодить інтересам позивача, перешкоджає у вільному доступі до належної йому земельної ділянки та позбавляє можливості обслуговувати власні будівлі та споруди. Враховуючи те, що відповідач незаконно використовує суміжну земельну ділянку, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у вказаній справі.

Вказану позовну заяву та заяву про забезпечення позову 03.07.2017 року передано судді Дзюбичу В.Л. згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову, згідно ч.3 ст.151 ЦПК України, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову-це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов»язково зазначаються: причини, у зв»язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обгрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з»ясовує відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача. А також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв»язку із застосуванням відповідних заходів.Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

При цьому суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позовушляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо встановлення тимчасових споруд, проведення будь-яких земляних та будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,0201 га за адресою вул. 15 квітня м. Тернопіль, суд приходить до переконання, що позивачем не наведено обґрунтованих підстав для застосування обраного ним виду заходів забезпечення позову, у заяві не зазначено доказів, які підтверджують наявність порушення порядку землекористування з боку відповідача та той факт, що відповідачем проводиться незаконне встановлення торгових кіосків, що створює перешкоди позивачу у користуванні та вільному доступі до належної йому земельної ділянки, також у заяві відсутнє посилання на докази, які свідчать про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову та не зазначено в чому саме вона полягає, тобто не наведено обґрунтування того, чому і яким саме чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин суду вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 151-153 ЦПК України,Постановою Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 ро забезпечення позову у цивільній справі №607/8162/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільської міської ради про зобов»язання звільнити земельну ділянку та припинити користування об»єктом благоустрою-відмовити.

Копію ухвали направити ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_3