АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3442/17 Справа № 208/1741/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Івченко Т. П. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 рокуАпеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів: Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.,

при секретарі - Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про захист прав споживача, визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про захист прав споживача, визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди. Вточнивши свої позовні вимоги просила суд визнати незаконними дії (бездіяльність) ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», в особі начальника Дніпродзержинського центра обслуговування клієнтів ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» Нігояна Армана Самвеловіча з відмови споживачеві в реалізації його прав з підключення до електропостачання протягом 7 місяців, з недовідпущення споживачеві електричної енергії за споживчим договором № НОМЕР_1 від 12.01.2016 року про користування електричною енергією для побутових споживачів на об'єкт споживача - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що є у власності споживача ОСОБА_2; визнати незаконними дії ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», в особі начальника Дніпродзержинського центра обслуговування клієнтів ПАТ ««ДТЕК Дніпрообленерго» Нігояна Армана Самвеловіча з відключення 22.09.2016 року від електропостачання та 10.01.2017 року об'єкта споживача - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що є у власності споживача ОСОБА_2; зобов'язати ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» негайно безоплатно відновити електропостачання об'єкта споживача - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, що є у власності ОСОБА_2; зобов'язати ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» припинити протиправні дії з відключення від електропостачання квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що є у власності ОСОБА_2; зобов'язати ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» забезпечити самостійне зняття показань приладу обліку споживача та негайно за свій рахунок замінити прилад обліку електричної енергії та встановити його на сходових клітках будинку за межами квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що є у власності ОСОБА_2, з забезпеченням вільного доступу споживача до запобіжників в електрощиту; стягнути з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» на користь ОСОБА_2 заподіяну моральну шкоду в сумі 2 000 000,00 гривень. також вирішити питання щодо судових витрат (а.с. а.с.1-4,63л-63п,67-70,79-83).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про захист прав споживача, визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди - відмовлено (а.с. 125-130).

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.а.с.135-137, 149-157).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що споживач ОСОБА_2, яка є спадкоємцем після смерті її батька, померлого 05.11.2008 року, квартири АДРЕСА_1 12.01.2016 року звернулася до відповідача для укладення договору про користування електричною енергією.

В цей же день, між Дніпродзержинським ЦОК ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та ОСОБА_2 був укладений договір про користування електричною енергією за вказаною адресою.

Станом на 12.01.2016 року, тобто на день укладення договору про користування електричною енергією за ОСОБА_2, як правонаступницею усіх прав та обов'язків спадкодавця була наявна заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 2231, 52 грн., що вбачається з картки особового рахунку (а.с. 19 - 22), копії попередження про припинення постачання електроенергії (а.с. 26), листом ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» від 22.02.2016 № 11515/1300 (а.с.14), рахунком за електроенергію № 4926408 від 05.01.16 (а. с. 17), листом відділу НКРЕП у Дніпропетровській області № М - 36 - 19с / 120 від 23.05.2016 (а. с. 29), листом ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» з попередженням від 05.08.16 № 51410 / 1317 (а. с. 71), листом ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» від 28.09.2016 № 65184 / 1300 (а. с. 72), сповіщенням про відключення енергопостачання від 10.01.2017 (а.с.73).

Після укладання зазначеного договору у серпні 2016 року квартира АДРЕСА_1 була підключена до енергопостачання, а в подальшому відключена 22.09.2016 року (наявна заборгованість) та 10.01.2017 року (самовільне підключення та наявна заборгованість).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд 1 інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено підставність та обґрунтованість своїх позовних вимог, а відтак, її позов задоволенню не підлягає.

Вказані висновки суд відповідають обставинам справи, зроблені відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є спадкоємцем квартири після смерті її батька, який помер 05.11.2008 року (а.с.36, 41- 48).

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема заборгованість за послуги з енергопостачання.

Згідно п. 7 ПКЕЕН споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією.

Однак, ОСОБА_2, яка є спадкоємцем після смерті її батька, померлого 05.11.2008 року, квартири АДРЕСА_1 звернулася до відповідача для укладення договору про користування електричною енергією лише 12.01.2016 року. В цей же день, між сторонами було укладено договір про користування електричною енергією за вказаною адресою. Станом на 12.01.2016 року, тобто на день укладення договору за ОСОБА_2, як правонаступницею усіх прав та обов'язків спадкодавця була наявна заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 2231, 52 грн. Станом на 01.01.2017 року за адресою позивачки за спожиту електричну енергію за особливим рахунком № НОМЕР_1 наявна заборгованість в розмірі 2185,79 грн.

При цьому, зазначена квартира в січні 2007 року була відключена від електропостачання у зв'язку з заборгованістю (в РЩ на сходовій клітині), але споживач самовільно підключався до електромережі, у зв'язку з чим Дніпродзержинський район електричних мереж вимушений був проводити повторні відключення (4 акти про відключення), і на час укладання вищевказаного договору, квартира продовжувала бути відключеною від електропостачання.

Згідно п. 36 ПКЕЕН відновлення електропостачання споживача здійснюється протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості після усунення порушень і оплати споживачем заборгованості, витрати на повторне підключення та збитків, завданих енергопостачальнику, на підставі чого позивачу були виписані рахунки для сплати послуг.

ОСОБА_2 було неодноразово на підставі пункту 28 ПКЕЕН запропоновано укласти графік погашення заборгованості, якщо у споживача відсутні кошти для сплати, але позивачкою це було залишено поза увагою.

Слід зазначити, що після забезпечення з боку споживача можливості підключення квартири до електропостачання у 2016 році, а саме підведення кабелю, наявності споживача за адресою, представниками відповідача квартира все ж таки була підключена до електропостачання 11.08.2016 року. Однак, після цього, враховуючи наявну заборгованість за спожиту електроенергію, відповідач сповіщав ОСОБА_2 про необхідність проведення розрахунку або укладення договору про реструктуризацію боргу, що споживачем не було проведено.

На виконання вимог Закону, листом ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» з попередженням від 05.08.16 року № 51410 / 1317 (а.с.71) позивачка була завчасно попереджена про відключення енергопостачання, яке відбулось 22.09.2016 року у зв'язку із неналежним виконанням нею договірного зобов'язання (а.с.100-102, 108-112).

Станом на 01.01.2017 року за адресою позивачки за спожиту електричну енергію за особливим рахунком № НОМЕР_1 рахується заборгованість в розмірі 2185.79 грн (а.с. 94-98).

Рейдовою перевіркою уповноважених співробітників ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» 10.01.2017 року було встановлено, що позивачка самовільно підключилася до електричної мережі та її повторно було відключено з дотриманням вимог ПКЕЕН (а.с.73).

Так, правовідносини зі споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово - комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно - правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно - правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово - комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», споживач мас право одержувати вчасно та відповідної якості житлово - комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово - комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово - комунальних послуг; на несплату вартості житлово - комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та / або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово - комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24 - 27 Закону України «Про електроенергетику», правилами користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Відповідно до ст.ст. 25, 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» споживачі електричної енергії мають право на приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж. Споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України. Правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією.

Згідно пункту 3 Правил споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки.

Енергопостачальники, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, об'єкти якого розташовані на цій території, в укладені договору про користування електричною енергією.

Стаття 322 ЦК України встановлює універсальне правило, згідно якого власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом положень п. п. 35, 41 Правил користування електричною енергією для населення, енергопостачальник має право відключити споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби. Споживач електричної енергії має право на підключення до електричної мережі у разі виконання правил користування електричною енергією.

Пункт 27 ПКЕЕН проголошує, що у разі не сплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та не отримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 - й день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 - й день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної енергії.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 7 ПКЕЕН для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією.

Відповідно до п. 3 ПКЕЕН споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки.

Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» встановлено обов'язки та відповідальність споживачів енергії, а також, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно - технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією.

Відповідно до п. 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватись нормативно - технічних документів та договору, оплачувати спожиту електричну енергію.

За змістом ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Відповідно до п. 28 ПКЕЕН, у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він має право звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства і відповідно до п. 1 ст. 625 зазначеного Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Пунктом 53 ПКЕЕН визначено, що якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди про користування електричною енергією, її оплату, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку.

З вище наведеного не вбачається підстав для визнання незаконними дії (бездіяльність) ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», в особі начальника Дніпродзержинського центра обслуговування клієнтів ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» Нігояна Армана Самвеловіча з відмови споживачеві в реалізації його прав з підключення до електропостачання протягом 7 місяців, з недовідпущення споживачеві електричної енергії за споживчим договором № НОМЕР_1 від 12.01.2016 року, визнання незаконними дії ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», в особі начальника Дніпродзержинського центра обслуговування клієнтів ПАТ ««ДТЕК Дніпрообленерго» Нігояна Армана Самвеловіча з відключення 22.09.2016 року від електропостачання та 10.01.2017 року квартири позивачки; зобов'язаня ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» негайно безоплатно відновити електропостачання до квартири позивачки; зобов'язаня ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» припинити протиправні дії з відключення від електропостачання квартири позивачки, оскільки позивачкою не доведено обґрунтованості своїх позовних вимог в цій частині, а дії відповідача відповідають вимогам Закону.

Врахувавши вимоги Закону та конкретні обставини справи, суд обґрунтовано відмовив позивачці у задоволенні позовних вимог у зазначеній частині.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» забезпечити самостійне зняття показань приладу обліку споживача та негайно за свій рахунок замінити прилад обліку електричної енергії та встановити його на сходових клітках будинку за межами квартири позивачки, з забезпеченням вільного доступу споживача до запобіжників в електрощиту, то суд 1 інстанції також обґрунтовано відмовив у їх задоволенні.

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка в установленому законом порядку не зверталася до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» з вимогою про заміну за свій рахунок приладу обліку електричної енергії та встановлення його на сходових клітках будинку за межами квартири, з забезпеченням вільного доступу споживача до запобіжників в електрощиту, та відповідної відмови не отримувала.

Враховуючи зазначене, суд 1 інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки позивачка звернулася з вказаною позовною вимогою до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» без підстав, передбачених ст. 3 ЦПК України.

Також колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду 1 інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Виходячи з приписів ст. ст. 23, 1167 ЦК України, підставою відповідальності за завдану моральну шкоду є склад цивільно - правового правопорушення, що складається з наступних елементів: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до роз'яснень, що містить п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються, якщо право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень, положень Цивільного кодексу та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди, при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Така може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Зважаючи на те, що договором укладеним між сторонами, та ЗУ про «Про захист прав споживачів», в даному випадку відшкодування моральної шкоди не передбачено, а також те, що судом 1 інстанції не встановлено порушення прав позивача, вчинення незаконних дій відповідачем по відношенню до позивачки з приводу не підключення, відключення постачання електричної енергії, то вимога позивачки ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди також є безпідставною.

Враховуючи встановлені конкретні обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Посилання апелянта на відсутність у неї заборгованості перед відповідачем, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки воно спростовується матеріалами справи, згідно яких по особовому рахунку наявна заборгованість і згідно статті 1216 Цивільного кодексу України входить до складу спадщини, отриманої позивачкою після смерті батька.

За таких обставин доводи апеляційної скарги щодо безпідставного безпідставного відключення 22.09.2016 року і 10.01.2017 року квартири позивачки від енергопостачання, є безпідставними, оскільки, як вже зазначалося, по особовому рахунку наявна заборгованість, що є законною підставою для відключення квартири від енергопостачання, як і самовільне підключення.

Також є безпідставним посилання позивачки на незаконну відмову підключення протягом семи місяців її квартири до електропостачання, оскільки після укладання договору з позивачкою їй було запропоновано погасити наявну заборгованість або укласти договір на погашення боргу, але вона відмовилася. Крім того, для підключення електроспоживання до квартири позивачки вийшли представники ДТЕК, але не мали можливості здійснити підключення, так як наявний кабель не мав потрібних технічних характеристик, а відповідач не має самостійно його встановлювати, тому проведення підключення було відкладено до усунення технічних перешкод. Вже після забезпечення з боку споживача можливості підключення квартири до електропостачання у 2016 році, а саме підведення кабелю, наявності споживача за адресою, представниками відповідача квартира все ж таки була підключена до електропостачання 11.08.2016 року.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: