У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2017 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретар - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03 квітня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

03 квітня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, яким встановлено факт неприйняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у зв`язку з відсутністю постійного проживання із спадкодавцем, ОСОБА_3, за адресою місця реєстрації - квартири АДРЕСА_1, на час відкриття спадщини; визнано за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом, як спадкоємця першої черги, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 64,40 кв.м., в тому числі житловою площею 39,40 кв.м.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, 10 квітня 2017 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд зазначеного заочного рішення.

Заява обґрунтована тим, що йому не було відомо про проведення судових засідань, а повістки повертались без вручення. Також, вважає, що позивачем введено суд в оману. У травні місяці 2012 року позивач самовільно, без його згоди, змінив замки у вхідних дверях у квартирі АДРЕСА_1, не надав ключі від зазначеної квартири йому та телефоном повідомив, що відповідач більше не зможе потрапити до свого помешкання, де він зареєстрований та має у власності 1/3 частини зазначеної квартири. Більше того, позивач навіть не дав можливості йому забрати свої речі, які знаходяться там до сьогодні. На підтвердження вказаного факту за його заявою в серпні 2015 року ДІМ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві була проведена перевірка вказаних фактів. За результатами перевірки встановлено, що він на протязі тривалого часу не може потрапити до квартири АДРЕСА_1. На неодноразові відвідування вищевказаної квартири, двері ніхто не відкривав. Таким чином, він був фізично позбавлений можливості проживати за місцем реєстрації. Крім того, він постійно спілкувався зі своєю мамою ОСОБА_3 до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року, надавав їй грошові кошти для сплати комунальних послуг та лікування її хвороби і постійно провідував її у лікарняному закладі та спілкувався з лікарями, на відміну від позивача. Також, він особисто надавав грошові кошти позивачеві - ОСОБА_2 для поховання матері та був особисто присутній на похоронах. Враховуючи, що в той час також тяжко хворіла його бабуся і необхідності її постійного догляду та неможливості проживати за місцем своєї реєстрації, він тимчасово перебував у своєї бабусі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_2, про що вона може надати суду свідчення. Також, вона особисто знає про той факт, що його вигнав з квартири його брат ОСОБА_2 та не дає йому можливості проживати за місцем реєстрації. Також, для всебічного і повного встановлення всіх фактів, які мають значення для вирішення даної цивільної справи є необхідність допитати інших свідків.

В судове засідання сторони не з'явилися.

Суд, оцінивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 232 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як роз'яснено у п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинство більш ефективно.

Статтею 74 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

З матеріалів справи вбачається, розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 відбувався без участі відповідача ОСОБА_1, при цьому вся судова кореспонденція, направлялася відповідачу за зареєстрованим місцем проживання останнього (АДРЕСА_1) та поверталася до суду без вручення, що свідчить про належність повідомлення відповідача про розгляд справи.

Що стосується інших тверджень та підстав зазначених у заяві про перегляд заочного рішення, то суд вважає, що дані обставини не є підставою для перегляду заочного рішення, оскільки до заяви про перегляд заочного рішення відповідачем не наведено суду таких істотних обставин та не надано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, у поданій заяві про перегляд заочного рішення не було наведено ґрунтовних підстав та не подано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та які можуть бути прийняті судом як підстава для скасування заочного рішення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03 квітня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 228-232 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03 квітня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності - відмовити.

Роз'яснити заявнику, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя: