АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

25 жовтня 2017 року суддя Апеляційного суду м. Києва Саліхов В.В., перевіривши виконання вимог ст. ст. 293-298 ЦПК України за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 вересня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги,

в с т а н о в и в :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11.09.2017 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

17.10.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою на зазначене рішення, яка підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Позивачем не сплачено судовий збір в належному розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 297 ЦПК України у разі несплати суми судового збору застосовується положення статті 121 ЦПК України, а саме: суддя постановляє ухвалу у якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє особу, яка подала заяву (скаргу) та надає час на усунення недоліків.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством і встановлює певні особливості судового захисту прав споживачів, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними до положень статті п'ятої Закону № 3674-VI, оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб'єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії ( об'єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій. У цьому Законі не йдеться про звільнення споживачів від оплати судового збору загалом за подання до суду будь-якої інстанції будь-якого з об'єктів справляння судового збору.

Справа № 361/7035/16-ц 5
№ апеляційного провадження:22-ц/796/11568/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Диба О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Разом з тим застосовувати частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» обов'язково слід у системному зв'язку з нормами статей 1 - 6 Закону України «Про судовий збір», тобто враховуючи характеристику об'єкта справляння судового збору та з урахуванням правил врегулювання темпоральної колізії, зокрема правила відповідно до якого пізніше прийнятий закон відміняє закон, якій був прийнятий раніше.

Статті 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначають, що об'єктом справляння судового збору є процесуальний документ - позовна заява, інша заява, апеляційна, касаційна скарги, заява про перегляд судового рішення Верховним Судом України тощо. Розмір ставки судового збору так само залежить передусім від об'єкта справляння судового збору.

Аналізуючи норму частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у її системному зв'язку з положеннями статей 1 - 6 Закону № 3674-VI, зокрема статті п'ятої зазначеного закону в редакції Закону № 484-VIII, слід дійти до висновку, що споживач, право якого порушене і який у зв'язку саме з цим подає позов, відповідно до статті 22 Закону № 3674-VI, звільняється від сплати судового збору за подання саме позовної заяви до суду першої інстанції, та має обов'язок щодо сплати судового збору при вчинені відповідних дій у всіх інших судових інстанціях та у Верховному Суді України.

Оскільки споживач не звільняється від сплати судового збору за подання до суду інших документів як окремих об'єктів справляння судового збору, зокрема апеляційної, касаційної скарг, заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України, то у таких випадках він зобов'язаний сплатити судовий збір у розмірі ставки, визначеної відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Правова позиція висловлена Верховним судом України у Постанові від 06.09.2017 в справі №6-185цс17.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір в належному розмірі.

Відповідно до вимог статті 79 ЦПК України та положень Закону України «Про судовий збір», позивач має сплатити судовий збір в розмірі 606,32 грн. за наступними реквізитами:

Отримувач коштів:УДКС у Солом'янському районі;

Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві;

Р/р0010;

Код банку отримувача:820019;

, та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Оскільки вказана обставина перешкоджає розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 121, 295, 297, ЦПК України, суддя,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 вересня 2017 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ним ухвали суду.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Суддя: В.В. Саліхов