Номер провадження: 22-ц/785/4951/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Теплопостачання м. Одеси»на рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Теплопостачання м. Одеси», третя особа Управління соціального захисту населення у Київському районі Одеської міської ради про захист прав споживачів,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який неодноразово був уточнений та остаточно поданий до КП «Теплопостачання м. Одеси», посилаючись на те, що він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Також позивач є ветераном військової служби та має пільги передбачені законодавством. Він кожний місяць, у передбачені строки проводить оплату комунальних послуг КП «Теплопостачання м. Одеси». Однак, як йому стало відомо у нього є заборгованість, яка не відповідає дійсності, оскільки не доказана працівниками. Позивач вважає, що відповідач не виконує своїх обовязків щодо нарахування послуг за теплопостачання, в звязку з чим він звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив нарахування за період з 01.11.2006 року по даний час на день прийняття рішення за опалення та гарячу воду визнати такою, що не відповідає законодавству України; нарахування у сумі 13 972,6 грн. (за опалення у розмірі 9 998,37 грн. та гарячу воду у розмірі 3 974,23 грн.) позивачу за період з 01.11.2006 року по 01.03.2017 року визнати такою, що не відповідає законодавству України та не підлягає оплаті; сплачені позивачем відповідачу гроші у розмірі 12 876,17 грн. стягнути з відповідача на підставі п. 4 ч. 5 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживача»; отримані відповідачем компенсації за період з 01.11.2006 року по 01.03.2017 року відповідно до п. 6 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 20 Закону України № 2633-IV 2005 року повернути на розрахунковий рахунок управління праці та соціальної політики у Київському районі Одеської міської ради; стягнути з відповідача завдану матеріальну та моральну шкоду; у відповідності з п. п. 4,5,6 ст. 31 Закону України «Про теплопостачання» застосувати штрафні санкції у відношенні посадових осіб підприємства.

Судом, до участі у справі, в якості третьої особи було залучено Управління соціального захисту населення у Київському районі Одеської міської ради.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримав.

Представник відповідача КП «Теплопостачання м. Одеси», а також представник третьої особи Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в судове засідання не зявилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволений частково. Визнано ОСОБА_3 та ОСОБА_4, членами сімї ветерана військової служби ОСОБА_2, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів військової служби та їх соціальний захист». Зобовязано КП «Теплопостачання м. Одеси» провести перерахунок вартості комунальних послуг з урахуванням всіх членів сімї ОСОБА_2 у розмірі 50 % від тарифу.

В іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, КП «Теплопостачання м. Одеси» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Рішення суду позивачем не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

У відповідності до вимог частини другої ст.303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2, визнаючи ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, членами сімї ветерана військової служби ОСОБА_2, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів військової служби та їх соціальний захист» та зобовязуючи Комунальне підприємство "Теплопостачання м. Одеси" провести перерахунок вартості комунальних послуг з урахуванням всіх членів сімї ОСОБА_2 у розмірі 50 % від тарифу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем були заявлені такі позовні вимоги.

Однак колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, оскільки цей висновок зроблено з порушенням норм процесуального та матеріального права, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- нарахування за період з 01.11.2006 року по даний час на день прийняття рішення за опалення та гарячу воду визнати такою, що не відповідає законодавству України;

- нарахування у сумі 13 972,6 грн. (за опалення у розмірі 9 998,37 грн. та гарячу воду у розмірі 3 974,23 грн.) позивачу за період з 01.11.2006 року по 01.03.2017 року визнати такою, що не відповідає законодавству України та не підлягає оплаті;

- сплачені позивачем відповідачу гроші у розмірі 12 876,17 грн. стягнути з відповідача на підставі п. 4 ч. 5 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживача»;

- отримані відповідачем компенсації за період з 01.11.2006 року по 01.03.2017 року відповідно до п. 6 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 20 Закону України № 2633-IV 2005 року повернути на розрахунковий рахунок управління праці та соціальної політики у Київському районі Одеської міської ради;

- стягнути з відповідача завдану матеріальну та моральну шкоду у відповідності із заявою про уточнення ціни позову;

- у відповідності з п. п. 4,5,6 ст. 31 Закону України «Про теплопостачання» застосувати штрафні санкції у відношенні посадових осіб підприємства (а.с. 186-191).

В матеріалах справи також міститься заява від 01 листопада 2016 року, відповідно до якої ОСОБА_2 просить винести окремим процесуальним документом - ухвалою, в якому захистити та поновити його права споживача ветерана військової служби та членів його родини- доньки та неповнолітньої онуки, встановленими законами України, яке підтвердженє рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року при нарахуванні оплат за комунальні послуги (а.с. 92).

Колегія суддів вважає, що зазначені в заяві посилання, у відповідності до діючого цивільно-процесуального кодексу України, суд першої інстанції помилково вважав позовними вимогами, а саме визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4, членами сімї ветерана військової служби ОСОБА_2, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів військової служби та їх соціальний захист» та зобовязання КП «Теплопостачання м. Одеси» провести перерахунок вартості комунальних послуг з урахуванням всіх членів сімї ОСОБА_2 у розмірі 50 % від тарифу, які в подальшому задовольнив в саме такій редакції, та за відсутніми позовними вимогами.

Відповідно до ст.. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Таким чином колегія суддів вважає, що на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в звязку з відсутністю позовних вимог про визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4, членами сімї ветерана військової служби ОСОБА_2, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів військової служби та їх соціальний захист» та зобовязання КП «Теплопостачання м. Одеси» провести перерахунок вартості комунальних послуг з урахуванням всіх членів сімї ОСОБА_2 у розмірі 50 % від тарифу, які в подальшому задовольнив в саме такій редакції, яка відсутня в матеріалах справи.

Справа колегією суддів розглянута відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах справи, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду.

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Теплопостачання м. Одеси» задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2017 року в частині визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 членами сімї ветерана військової служби ОСОБА_2, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів військової служби та їх соціальний захист» та в частині зобовязання КП «Теплопостачання м. Одеси» провести перерахунок вартості комунальних послуг з урахуванням всіх членів сімї ОСОБА_2 у розмірі 50 % від тарифу скасувати.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий______________________________________О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________Ю.І. Кравець