РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2017 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання - Гайданці Г.В.,

з участю представника заявника - адвоката Деяк В.Ю.,

свідка - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - Ужгородська районна державна адміністрація про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд із заявою, де заінтересована особа - Ужгородська районна державна адміністрація про встановлення факту, що має юридичне значення.

Подання до суду вказаної заяви заявник обґрунтовує тим, що вона - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована в АДРЕСА_1 а мешкає в АДРЕСА_2

Зазначає, що коли їй було 14 років вона дружила з сином ОСОБА_2, мешканки АДРЕСА_3 - ОСОБА_4. Вона завагітніла і народила ІНФОРМАЦІЯ_1 року дівчинку в Ужгородському міському пологовому будинку. Тоді їй було 15 років, вона паспорта не мала і в пологовому будинку сказала неправду, що вона ОСОБА_5 і проживає в АДРЕСА_4 Після народження дитини вона виїхала на заробітки в Харківську область, а потім їздила по Україні на заробітки, дитину залишила на проживання у неузаконеної свекрухи ОСОБА_2, яка і зараз виховує її.

Вказує, що вона паспорт собі виробила лише у 2004 році. Всі інші діти, які вона народила записала в паспорт, а цю не може записати, так як вона не має свідоцтва про народження. Стверджує, що вона народила дитину, а не ОСОБА_5, якої не існує, так як вона придумана нею і така ніколи не проживала і не проживає в АДРЕСА_4

Її донька проживає без свідоцтва про народження, не ходила до школи і садика. Зараз їй 14 років, а їй 29 років, зараз вона працює по найму, має кошти та утримує дитину, вирішала виготовити доньці свідоцтво про народження. ЇЇ свекруха ОСОБА_2 не могла зареєструвати народження дитини ні в міському, ні в районному відділі реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Закарпатської області, так як вона в пологовому будинку набрехала про своє прізвище, ім'я, по батькові та проживання, а особи такої не існує і також на проживанні в АДРЕСА_4

Також зазначає, що її адвокатом було зроблено адвокатський запит в пологовому будинку в м. Ужгорода та комунальне підприємство «ЖРЕР № 4» м. Ужгород, що ОСОБА_5 станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року не була зареєстрованою на проживанні за цією адресою. Згідно з довідкою із Ужгородського міського пологового будинку ІНФОРМАЦІЯ_1 року поступило чотири вагітних, з них і ОСОБА_5, яка проживала в АДРЕСА_4 (з її слів), що народила дівчинку. КП «ЖРЕР № 4» м. Ужгород надало відповідь адвокату, що будь-які дані щодо реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_4 громадянки ОСОБА_5 з жовтня 1974 року і по цей час відсутні.

Про те, що вона дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 року народила дитину можуть підтвердити в суді вона та свідок ОСОБА_2, з якою проживає і виховується її донька. Про це також може ствердити весь циганський табір м. Ужгорода та громадська організація ромів.

З посиланням на викладене просить встановити факт, що вона - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка АДРЕСА_1 Ужгородського району, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народила дівчинку в Ужгородському міському пологовому будинку, а не ОСОБА_5, мешканка АДРЕСА_4

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, однак відповідно до прохальної частини заяви оскільки у неї багато дітей, то просить справу розглянути у її відсутності, але за участі адвоката Деяк В.Ю.

Представник заявника - адвокат Деяк В.Ю. в судовому засіданні вимоги заяви підтримав з підстав викладених у ній та просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Ужгородської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання, про причини неявки суду не повідомив.

Свідок - ОСОБА_2 повідомила у судовому засіданні, що вона відвозила і забирала ОСОБА_3 з пологового будинку з народженою дитиною, яку заявниця залишила на її виховання.

Заслухавши пояснення представника заявника, показання свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_3 згідно з даними копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області від 28.01.2004 року, є ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою с. Худльово Ужгородського район Закарпатської області та значиться зареєстрованою в АДРЕСА_1

Мотивуючи свою заяву заявник вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в Ужгородському міському пологовому будинку вона народила дитину - дівчину, і оскільки їй було 14 років та на той час вона не мала паспорта, то в пологовому будинку повідомила, що вона є ОСОБА_5 і проживає в АДРЕСА_4

На підтвердження своїх вимог заявником до заяви додано відповідь на адвокатський запит від головного лікаря Ужгородського міського пологового будинку відділу охорони здоров'я Ужгородської міської ради від 11.10.2016 року № 1111/01-12, з якої вбачається, що відповідно до журналу поступлень до УМПБ за 2002 рік, ІНФОРМАЦІЯ_1 року поступило чотири вагітних, з них і ОСОБА_5, яка проживає в АДРЕСА_4, (з її слів), що народила дівчинку.

Також заявник посилається на лист комунального підприємства «Житловий ремонтно-експлуатаційний район № 4» від 11.11.2016 року № 844, в якому на адвокатський запит повідомлено, що будь-які дані щодо реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_4 громадянки ОСОБА_5 з жовтня 1974 року і по цей час відсутні.

З урахуванням наведеного заявником ставиться вимога про встановлення факту, що вона - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народила дівчинку в Ужгородському міському пологовому будинку, а не ОСОБА_5.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 234 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Як роз'яснено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судами не встановлюється тотожність особи.

З аналізу вищезазначеного слідує, що не можуть бути встановлені у порядку окремого провадження тотожності осіб.

Водночас, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до СК України та ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження фізичної особи та її походження проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цих правилах, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Проте, вимог щодо встановлення факту народження дитини заявником у межах поданої заяви не ставиться.

У контексті положень п. 5 ч. 2 ст. 234, п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (ч. 1 ст. 259 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Беручи до уваги вищенаведене і ту обставину, що заявник, виходячи із змісту заявлених вимог, у поданій заяві просить встановити тотожність особи, а саме, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народила дівчинку в Ужгородському пологовому будинку, а не ОСОБА_5, і заявлена вимога судовому розгляду в окремому провадженні не підлягає, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 3, 11, 209, 213-215, 234, 235, 256, 259 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3, заінтересована особа - Ужгородська районна державна адміністрація про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.М. Світлик