Справа № 201/783/16-ц
Провадження № 2/201/150/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз», ОСОБА_2 (третя особа - ОСОБА_3) про стягнення страхового відшкодування та витрат, понесених під час ремонту транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2016р. ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ПрАТ «Європейський страховий союз», ОСОБА_2 (третя особа - ОСОБА_3А.) про стягнення страхового відшкодування та витрат, понесених під час ремонту транспортного засобу (а.с.№47).

В подальшому, 16.05.2016р. та 25.04.2017р. позивачкою було уточнено позовні вимоги та частково їх зменшено у відношенні ПрАТ «Європейський страховий союз» (а.с.№128-131,205-208).

Ухвалою від 20.07.2016р. по справі була призначена авто товарознавча експертиза (а.с.№164), а 14.12.2016р. ця ухвала скасована на підставі ч. 2 ст. 86 ЦПК України ( а.с.№174).

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень від 25.04.2017р., позивачка та її представник ОСОБА_4, яка діє на підставі договору № 1/16 про надання правової допомоги від 20.01.2016р. (а.с.№3940) посилалися на те, що відповідачка ОСОБА_2 постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2015р. визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортний засіб позивачки отримав механічні ушкодження. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ «Європейський страховий союз» на підставі полісу обовязкового страхування №АI/4981765 від 14.08.2015р. У встановлений законом строк позивачка звернулась до страхової компаній, з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до висновку експерта № 3334 від 16.11.2015р., вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 99 156грн. 09коп. Даний висновок був направлений на адресу ПрАТ «Європейський страховий союз», однак страхова компанія визначила вартість страхової суми в розмірі 36 532грн. 66коп., а з урахуванням суми податку та франшизи страхове відшкодування підлягає виплаті в розмірі 29 443грн. 88коп. Вважаючи визначену страховою компанією суму відшкодування неправомірною, з урахуванням сплачених з 21.03.2016р. по 23.03.2016р. сум позивачка просила стягнути з ПрАТ «Європейський страховий союз» суму страхового відшкодування в розмірі 19 556грн. 12коп. Відповідач, в свою чергу, повинна сплатити позивачці різницю між сумою витрат на відновлення належного їй автомобіля та страховим відшкодуванням в сумі 51 610грн., франшизу у розмірі 1000грн., витрати понесені позивачем за експертний висновок у розмірі 1200грн.

Представник позивачки та третьої особи ОСОБА_4, яка діє на підставі договору № 17/16 про надання правової допомоги від 06.07.2016р. (а.с.№158159) надала до суду заяву, в якій позовні вимоги з урахуванням уточнень від 25.04.2017р. підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, розглянувши справу за її відсутності (а.с.№218).

Представник ПрАТ «Європейський страховий союз» ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності № 01-17-01/02 від 05.01.2017р. (а.с.№215) надала до суду заперечення на позовні вимоги в редакції від 25.04.2017р., в яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення страхового відшкодування зі страхової компанії з підстав, зазначених в запереченнях, справу просила розглянути за її відсутності (а.с.№214). В обґрунтування заперечень посилалася на те, що цивільно-правова відповідальність відповідачки застрахована полісом ОСЦПВВНТЗ № АІ/4981765, від 14.08.2015р., термін дії з 14.08.2015р. по 13.08.2016р. Із письмовим повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до ПрАТ «Європейський страховий союз» звернувся ОСОБА_6 та ОСОБА_2 На підставі заяви страхової компанії було проведено експертне дослідження оцінки збитків та розмір матеріального збитку становить 36532грн. 66коп., а з урахуванням податку на додану вартість та франшизи до сплати підлягає 29 443грн. 88коп. В період з 21.03.2016р. по 23.03.2016р. позивачу було перераховано страхове відшкодування у розмірі 29443грн. 88 грн., а доплата страхового відшкодування у розмірі 6088грн. 78коп. буде здійснена позивачу на підставі п. 36.2 ст. 36 Закону, після надання документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту ( а.с. № 69-74,138-139,214).

Представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_7, яка діє на підставі довіреності від 11.07.2016р. (а.с.№156) в судове засідання 14.06.2017р. не зявились, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи (а.с.№212), про причини неявки суд не сповістила. Відповідно до положень ч. 5 ст. 76 ЦПК України відповідачка вважається такою, що належним чином повідомлена про дату та час слухання справи.

20.07.2016р. до суду надійшли заперечення представника відповідачки, в яких вона зазначає, що відповідачка не заперечує своєї вини у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, але не погоджується з сумою предявленою до неї, оскільки вважає її такою, що є значно завищеною приватним експертом ОСОБА_8 та такою, що не відповідає дійсній вартості пошкодження автомобіля, як то було визначено ТОВ «Експертум-АВЕ» (а.с.№150153). Отримавши уточнену позовну заяву в редакції від 25.04.2017р. представником відповідачки ОСОБА_2 заперечень суду не надано ( а.с.№208).

За таких обставин, на підставі ст.. 169 та ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами, а враховуючи, що відповідачами надано суду заперечення, то суд вважає за можливе рішення по справі винести на загальних підставах, встановлених ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування).

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як вбачається з постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2015р., ОСОБА_2, 12.10.2015р. о 20 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом «Шевроле», д/н НОМЕР_1, на перехресті вул. Набережна Леніна та вул. Ю.Словацького в м. Дніпропетровську, при розвороті ліворуч не надала дороги транспортному засобу «Рено», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, що слідував у зустрічному напрямку, внаслідок чого скоїла зіткнення з останнім. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 10.4 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні ушкодження вказаним транспортним засобам. Даною постановою ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. № 8).

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вина відповідачки у скоєні ДТП не підлягає доказуванню.

Крім того, відповідачка в наданих суду поясненнях, не заперечувала факту своєї вини у скоєному ДТП ( а.с. № 152)

На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вiд 01.07.2004р., цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ «Європейський страховий союз», що підтверджується наявним в матеріалах справи полісом обовязкового страхування №АI/4981765 від 14.08.2015р. (а.с.№75).

Згідно відомостей, що містяться у полісі, страхова сума за шкоду, завдану майну становить 50 000грн., а розмір франшизи становить 1000грн.

У встановлений законом строк позивачка звернувся до страхової компанії відповідача, з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.№103).

Відповідно до звіту експертного дослідження № 15494 від 06.11.2015р., замовленого ПрАТ «Європейський страховий Союз», розмір матеріального збитку за Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АI/4981765 від 14.08.2015р., спричинений власнику автомобіля НОМЕР_3, внаслідок ДТП 12.10.2015р. складає 36 532грн. 66коп. (а.с.№8085).

Згідно копій платіжних доручень від 21.03.2016р. № 8189, від 22.03.2016р. № 8216 та від 23.03.2016р. № 8244, позивачці було виплачено грошові кошти в загальному розмірі 29 443грн. 88коп.( а.с.№108-110).

Відповідно до висновку експертаавтотоварознавця ОСОБА_8 № 3334 від 16.11.2015р., складеного на замовлення ОСОБА_3, вартість відновлювального ремонту автомобіля, що належить позивачці, пошкодженого внаслідок ДТП, складає 99 156грн. 09коп. (а.с.№1132).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленого законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом в момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до акту виконаних робіт, за відновлювальний ремонт автомобіля позивачка сплатила 100 610грн., що також підтверджується товарним чеком № 175 від 21.10.2016р. та довідкою ПП «ОСОБА_9С.» (а.с. № 209).

Отже, враховуючи розмір відшкодування матеріальної шкоди, який значиться у полісі, франшизу та з урахуванням сплачених страховою компанією позивачці коштів, ПрАТ «Європейський страховий союз» повинен сплатити позивачці в рахунок страхового відшкодування суму 19 556грн. 12коп. ( 49 000грн. 29 443грн. 88коп.)

Відповідачка ОСОБА_2 ж, в свою чергу, повинна сплатити позивачу різницю між сумою витрат на відновлення належного їй автомобіля та страховим відшкодуванням в розмірі 52 610грн. ( 100 610грн. вартість відновлювального ремонту 49 000грн. + 1000грн. франшизи=52 610 грн. )

Що стосується стягнення на користь позивачки витрат понесених за оплату експертного висновку у розмірі 1200 грн., то в цій частині вимог слід відмовити, виходячи з того, що замовником та платником за висновок згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 3290 від 19.09.2015р. значиться ОСОБА_3, який й сплатив ці кошти, а тому ці витрати не відносяться до тих, які понесла позивачка (а.с.№35).

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз», ОСОБА_2 (третя особа - ОСОБА_3) про стягнення страхового відшкодування та витрат, понесених під час ремонту транспортного засобу задовольнити частково, стягнути з ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь ОСОБА_1 в рахунок страхового відшкодування 19 556грн. 12коп., стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на ремонт транспортного засобу в розмірі 52 610грн. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заперечення страхової компанії, що вони виконали свій обовязок щодо відшкодування страхової суми суд оцінює критично, враховуючи той факт, що під час судового засідання дані твердження не знайшли свого підтвердження.

Заперечення відповідача ОСОБА_2 стосовно незгоди з вартістю відновлювального ремонту суд оцінює критично, оскільки належних та допустимих доказів цьому відповідачкою суду не надано. Крім того, призначена за її клопотанням автотоварознавча експертиза (а.с.№164) не була проведена саме у звязку з відмовою відповідачки в її проведені (а.с.№169-170).

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе розподілити судові витрати по справі відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, наступним чином.

При подачі позову позивачкою було сплачено судовий збір у загальному розмірі 1013грн. 56коп. (а.с.№2-3), виходячи з ціни позову 101 356грн. (а.с.№4).

В остаточній редакції позову від 25.04.2017р. позивачкою було зменшено позовні вимоги до 73 366грн.12коп. ( а.с. № 205). Таким чином судовий збір в розмірі 279грн.90коп. може бути повернутий позивачці за її заявою в порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Даним рішенням зі страхової компанії на користь позивачки стягнуті кошти в розмірі 19 556грн. 12коп., а тому на користь позивачки зі страхової компанії підлягає стягненню судовий збір у розмірі 195грн. 56коп. ( 1% від задоволеної суми).

З відповідачки ОСОБА_2 на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 526грн. 10коп., пропорційно до задоволених вимог. В іншій частині у стягненні судового збору з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивачки слід відмовити, у звязку з відмовою в задоволені позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 29, 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 20 Закону України «Про страхування», ст.ст. 979, 985, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88, 169, 197, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз», ОСОБА_2 (третя особа - ОСОБА_3) про стягнення страхового відшкодування та витрат, понесених під час ремонту транспортного засобу- задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування за полісом АI/4981765 від 14.08.2015р. у розмірі 19 556грн. 12коп. (девятнадцять тисяч пятсот пятдесят шість тисяч) 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, різницю між сумою витрат на відновлення автомобіля та страховим відшкодуванням в розмірі 51 610грн. (пятдесят одна тисяча шістсот десять гривень,) та франшизу у розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень), а всього 52 610грн грн. (пятдесят дві тисячі шістсот десять гривень).

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення коштів за проведення експертизи - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» судовий збір на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 195грн. 56грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 526грн. 10коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя Н.В.Ткаченко