18 жовтня 2017 року м. Словянськ Єд. унік. № 243/7700/17
Провадження № 2/243/3755/2017
Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя Старовецький В.І.
при секретарі судового засідання Каліух К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -
29.08.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем з 2003 року почали проживати у фактичних шлюбних відносинах з подальшим наміром утворити сімю. Реєстрація шлюбу між ними не здійснювалась. Позивач та відповідач мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом з батьком та знаходиться на його повному утриманні. У 2005 році будь які стосунки між позивачем та відповідачем припинились. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина добровільно не надає, участі в його вихованні не приймає. Спілкування між дитиною та матірю обмежується лише телефонними розмовами. Тривалий час, на протязі більш ніж 12 років, позивач та його мати утримували дитину самостійно, сподіваючись на те, що ОСОБА_2 все ж таки з часом зрозуміє необхідність виконання обовязків щодо дитини, однак цього не сталось. В 2015 році позивач переніс важку операцію, внаслідок чого отримав інвалідність та станом на сьогоднішній день обмежений у можливості здійснювати трудову діяльність. Мати позивача, яка допомагає йому у вихованні дитини, внаслідок скорочення штатів, втратила роботу. Фінансовий стан їхньої сімї значно погіршився, вони змушені втрьох з дитиною проживати на пенсію по інвалідності позивача та пенсію його матері. З дорослішанням дитини збільшуються витрати необхідні для забезпечення її гармонійного фізичного та духовного розвитку. Однак, скільки їх спільний син не звертався до своєї матері відповідача з проханням допомагати йому та піклуватись про задоволення його потреб, відповіддю була відмова або обіцянка, яка не виконувалась. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 грн., щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина ОСОБА_4.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_2в судове засідання не зявилася, хоча повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.
Згідно з наданою копією свідоцтва про народження малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії 1-НО № 180164, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області 30.01.2008 року (а. с. 9), відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 є батьками дитини.
Відповідно до довідки № 1318 від 08.06.2017 року, виданої директором навчально виховного закладу середньої загальної школи ОСОБА_9, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчається у Святогірській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів з 2011 року. Хлопчик завжди доглянутий, охайно одягнений, має все необхідне для навчання та розвитку, відвідує гурток «Самбо». За цей час навчання спілкування відбувалося лише з батьком та бабусею хлопчика, які за першою вимогою одразу реагували та виконували все що потрібно, постійно відвідували батьківські збори. Мати хлопчика, ОСОБА_2, за час навчання ОСОБА_3 жодного разу не завітала до школи, не телефонувала, не цікавилася успіхами в навчанні та шкільним життям сина, батьківські збори не відвідувала. (а. с. 8)
Відповідно до довідки № 4272 від 11 липня 2017 року, позивач ОСОБА_1 отримав пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи за період з лютого 2017 року по липень 2017 року у розмірі 7677,00 грн. (а. с. 5)
Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у звязку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
Відповідно до ст. 70 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІV (із змінами та доповненнями), максимальний загальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 70 відсотків заробітної плати цієї особи.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.
Згідно зі свідоцтвом про народження малолітнього ОСОБА_3, 16 березня 2004 народження, його матірю є відповідач ОСОБА_2, яка, в порушення ст. 180 СК України, неналежним чином виконує свої обовязки з утримання сина до повноліття. Оскільки ОСОБА_2 ухиляється від виконання цього зобовязання належним чином, даний спір сторонами не вирішений в позасудовому порядку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, кошти на утримання дитини повинні бути стягнуті в судовому порядку в розмірі 1000,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 29.08.2017 року, до повноліття сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до 16 березня 2022 року. При цьому суд враховує сімейний стан, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів (відповідач ОСОБА_2 працездатна, мешкає окремо від позивача та дитини, іншим стягненням не піддається, має задовільний стан здоровя, може надавати матеріальну допомогу), батька (самостійно утримує малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, інвалід ІІІ групи, не працює).
Окрім того, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 640,00 грн.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 180, 182, 183 СК України, ст. ст. 10, 11, 30, 209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча грн. 00 коп.), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 29.08.2017 року, до повноліття сина ОСОБА_4, тобто до 16 березня 2022 року.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_10