УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ГулькаБ.І., Закропивного О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 20 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, в якій проживає разом зі своїми дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (інвалід) та матір'ю ОСОБА_8

3 липня 2016 року ОСОБА_5, яка проживає у квартирі АДРЕСА_2 в тому ж будинку, дерев'яним приладдям для розкачування тіста нанесла багато ударів по її вхідним дверям.

Ураховуючи те, що внаслідок таких дій відповідачки її сім'я зазнала значних душевних страждань, позивачка просила стягнути з останньої 2 тис. грн грошової компенсації моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 20 грудня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 23, 1167 ЦК України, врахувавши роз'яснення п. п. 3, 5, 9 постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», надавши належну правову оцінку поданим сторонам доказам (ст. 212 ЦПК України), в т.ч. і матеріалам Центрального відділу поліції Маріупольського відділу поліції № 13270, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із недоведеності факту завдання позивачці та членам її сім'ї моральної шкоди.

Колегія погоджується з такими висновками.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 20 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель
Б.І. Гулько О.В. Закропивний