Номер провадження 2/754/1081/17
21 червня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Клочко І.В.
при секретарі Шевчук М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Легум Магістр», ОСОБА_2 про стягнення збитків, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ТОВ «Легум Магістр», ОСОБА_2 про стягнення збитків.
Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що влітку 2012 року ним у м.Рівне було придбано вантажний автомобіль «Volvo FH 12», 2007 року випуску, шасі (кузов) № НОМЕР_1, за 40 000 доларів США у ОСОБА_3 Маючи намір спільно з відповідачем ОСОБА_2 здійснювати підприємницьку діяльність, зокрема, щодо міжнародних вантажних перевезень, вказаний автомобіль за взаємною згодою було передано у користування відповідача ОСОБА_2 та зареєстровано на його ім»я. При цьому, будь-яких коштів відповідач не сплачував і автомобіль придбано виключно за його (позивача) кошти. На підтвердження зазначених обставин, а також його (позивача) права власності на автомобіль відповідачем ОСОБА_2 31.08.2012 року була видана відповідна розписка. Крім того, відповідач ОСОБА_2 зобов»язався на першу вимогу зняти автомобіль з реєстрації на його (позивача) користь та повернути автомобіль, що підтверджується вказаною розпискою. Того ж дня, 31.08.2012 року, відповідач ОСОБА_2 видав йому (позивачу) генеральну довіреність строком на 5 років на право керування та розпорядження автомобілем «Volvo FH 12».
Крім того, з метою гарантування належного виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов»язання щодо повернення автомобіль та зняття його з реєстрації, 12.12.2014 року з відповідачем ТОВ «Легум Магістр» було укладено договір поруки, за яким ТОВ поручилось за виконання зобов»язання відповідача ОСОБА_2 частково. Зокрема, відповідач ТОВ «Легум Магістр» зобов»язалось відшкодувати збитки, що не перевищує 500 грн. у разі порушення відповідачем свого зобов»язання.
Як зазначає позивач, певний час вони разом з відповідачем ОСОБА_2 вели підприємницьку діяльність, використовуючи зазначений автомобіль. Належність йому (позивачу) автомобіля відповідач ОСОБА_2 не заперечував, доки у нього не виник намір закласти автомобіль в забезпечення виконання зобов»язання за договором кредиту. Відтак, він (позивач), звернувся до відповідача ОСОБА_2 з усною вимогою про повернення автомобіля та здійснення перереєстрації. Вказане прохання відповідач ОСОБА_2 не виконав, натомість, відкликав видану раніше генеральну довіреність на право керування та розпорядження автомобілем.
Позивач вказує на те, що 14.07.2015 року він звернувся до відповідача ОСОБА_2 із письмовою вимогою виконати зобов»язання щодо повернення автомобіля «Volvo FH 12», д.н.з. НОМЕР_2, та зняття його з реєстрації. Однак, така вимога залишена відповідачем ОСОБА_2 без задоволення. Крім того, 30.07.2015 року він звернувся до відповідача ТОВ «Легум Магістр» з вимогою виконати взяті на себе зобов»язання відповідно до умов договору поруки, сплативши 500 грн. в рахунок відшкодування збитків, завданих відповідачем ОСОБА_2 однак, вказана вимога також залишена відповідачем ТОВ «Легум Магістр» без виконання.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення.
Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ТОВ «Легум Магістр» в судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду судом повідомлені належним чином, про що свідчать розписки та поштові відправлення (а.с.195, 196, 202, 204, 209, 210, 216, 217).
За даних обставин суд приходить до висновку, що відповідачі належним чином повідомлені про розгляд справи, причин своєї неявки в судове засідання не повідомили. З урахуванням наведеного, суд визнав причини їх неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача ОСОБА_2 та представника ТОВ «Легум Магістр» на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, проти чого не заперечувала представник позивача.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 14.07.2012 року, на ім»я відповідача ОСОБА_2 зареєстровано вантажний автомобіль «Volvo FH 12», 2007 року випуску, шасі (кузов) № НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.7).
31.08.2012 року відповідачем ОСОБА_2 було складено розписку, відповідно до якої він отримав від позивача ОСОБА_1 автомобіль «Volvo FH 12», шасі № НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2, придбаний у ОСОБА_5 за 40 000 доларів США, та зареєстрував його за взаємною згодою на своє ім»я для роботи на міжнародних перевезеннях. Крім того, відповідно до даної розписки, відповідач ОСОБА_2 зобов»язався на першу вимогу позивача ОСОБА_1 зняти автомобіль з обліку та не заперечував проти його реєстрації на ім»я позивача (а.с.5).
Також, 31.08.2012 року відповідачем ОСОБА_2 надано довіреність на ім»я позивача ОСОБА_1 на право керування та розпорядження вищевказаним автомобілем (а.с.6).
12.12.2014 року між відповідачем ТОВ «Легум Магістр» та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір поруки, відповідно до п.п.1.1, 1.2 якого відповідач зобов»язався відповідати перед позивачем за виконання зобов»язання відповідача ОСОБА_2щодо повернення вказаного автомобіля та зняття його з обліку на користь позивача. Обов»язок боржника - відповідача ОСОБА_2 підтверджується виданою ним розпискою від 31.08.2012 року.
Згідно п.п.2.1, 3.1, 3.2 вказаного договору поруки, поручитель цією порукою забезпечує виконання боржником зобов»язання щодо повернення автомобіля та зняття його з обліку на користь кредитора частково. Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником забезпеченого зобов»язання. Обсяг відповідальності поручителя перед кредитором у разі порушення боржником забезпеченого зобов»язаня обмежується сумою 500 грн. (а.с.11-12).
15.07.2015 року позивачем на ім»я відповідача ОСОБА_2 направлено вимогу про виконання обов»язку, а саме про зняття автомобіля «Volvo FH 12», шасі № НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2, на його (позивача) користь та передання йому автомобіля (а.с.8, 9, 10).
Зазначена вимога залишена відповідачем ОСОБА_2 без реагування.
Також, 30.07.2015 року позивачем на адресу відповідача ТОВ «Легум Магістр» направлено вимогу про сплату коштів відповідно до умов договору поруки в зв»язку з відмовою відповідача ОСОБА_2 виконати забезпечене зобов»язання (а.с.13-14).
Зазначена вимога залишена відповідачем ТОВ «Легум Магістр» без реагування.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 просила про задоволення позову, посилаючись на те, що відповідачі взяті на себе зобов»язання не виконали
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.
Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).
Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.
Як вбачається з положень ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.
Частинами 1, 2 ст.533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.
Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Також, відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Згідно ч.1,2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При цьому, суд враховує і те, що зазначені договори, укладені між сторонами, не оспорені та не спростовані у встановленому законом порядку, а тому є чинними та підлягають виконанню. Крім того, відповідачами не надано жодних заперечень на позовну заяву, а також письмових доказів на спростування вимог позивача. Відповідач ОСОБА_2, будучи достовірно обізнаним про розгляд даної справи та належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з»явився, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, з жодними клопотаннями та запереченнями до суду не звертався.
З урахуванням наведеного, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача
Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_6 судовий збір в розмірі по 3654, 00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 22, 509, 526, 527, 533, 553, 554, 610, 611, 625 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Легум Магістр», ОСОБА_2 про стягнення збитків - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1, ІПННОМЕР_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий