Ухвала

іменем україни

4 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Іваненко Ю.Г.,

Кафідової О.В., Леванчука А.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Житловик-Плюс», комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», третя особа - публічне акціонерне товариство «Київенерго», про стягнення майнової та моральної шкоди, зобов'язання провести комплекс робіт, за касаційною скаргою комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 2 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва

від 30 березня 2016 року,

встановила:

У січні 2012 року товариство з обмеженою відповідальністю «Житловик-Плюс»(далі - ТОВ «Житловик-Плюс») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 та має заборгованість за надані послуги з утримання будинку і прибудинкової території.

З урахуванням уточнень, позивач просив стягнути з ОСОБА_3

14 779,65 грн заборгованості за період з 1 січня 2003 року по 30 червня

2012 року.

У липні 2012 року ОСОБА_3 звернулася з зустрічним позовом до ТОВ «Житловик-Плюс» та комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва»), мотивуючи тим, що ТОВ «Житловик-Плюс»не надає їй якісних комунальних послуг, не проводить ремонти у будинку, який був побудований у 1966 році. Зазначала, що внаслідок неналежного опалення квартири і невжиття заходів щодо утеплення будинку, в її квартирі постійно зберігаються вологість, сирість, що стало причиною появи плісняви. Вказувала, що вона за власні кошти, провела поточний ремонт квартири, замінила віконні блоки.

З урахуванням уточнених вимог, ОСОБА_3 просила стягнути солідарно з ТОВ «Житловик-Плюс» та КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» майнову шкоду у розмірі 30 634,68 грн, 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди та зобов'язати обох відповідачів: ТОВ «Житловик-плюс» та КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району

м. Києва» виконати повний об'єм ремонтних робіт в її квартирі, а саме: замінити трубопровід центрального опалення, чавунні радіатори, рушникосушарку, виконати утеплення наружного фасаду будинку по всій площі її квартири відповідно, виконати впорядкувальні роботи в квартирі після видалення сорної плісняви на стінах.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 липня

2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва

від 31 жовтня 2013 року, у задоволенні позову ТОВ «Житловик-плюс» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Житловик-плюс» на користь ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 2 028,21 грн. Зобов'язано ТОВ «Житловик-плюс» виконати ремонтні роботи в квартирі АДРЕСА_1 по заміні трубопроводів центрального опалення, чавунних радіаторів та рушникосушарки, по утепленню наріжного фасаду будинку по свій площі квартири. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2014 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 липня 2013 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 31 жовтня 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 1 грудня 2015 року позовні вимоги ТОВ «Житловик-Плюс» до

ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги залишено без розгляду.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 2 грудня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва

від 30 березня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» на користь ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 2 028,21 грн. Зобов'язано КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» виконати ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_1 по заміні трубопроводів центрального опалення, чавунних радіаторів та рушникосушарки, по утепленню наріжного фасаду будинку по всій площі квартири.

Стягнуто з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» на користь держави 344,10 грн судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» просить скасувати ухвалені в справі судові рішення, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суди виходили з того, що обов'язок по забезпеченню умови для своєчасного проведення капітальних ремонтів та відповідальність перед власником житлового приміщення в разі ненадання послуг, що призвело до збитків, завданих майну, покладено на балансоутримувача, яким у даній справі є

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва».

Проте повністю з таким висновком погодитись не можна з огляду на наступне.

Установлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до протоколу від 6 березня 2003 року було здійснено реорганізацію ТОВ «Житловик», правонаступником якого є ТОВ «Житловик-Плюс». Дебіторська та кредиторська заборгованість, яка виникла у зв'язку з виконанням функцій по технічному обслуговуванню житлового фонду перейшла до ТОВ «Житловик-Плюс».

Відповідно до рішення Голосіївської районної в м. Києві ради

від 29 вересня 2005 року ТОВ «Житловик-Плюс» є управителем будинків комунальної власності територіальної громади Голосіївського району

м. Києва.

2 січня 2008 року між КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» та ТОВ «Житловик-Плюс» було укладено договір на утримання та обслуговування житлового і нежитлового фонду, що перебуває в комунальній власності Голосіївського району

м. Києва.

Пунктом 1.2 договору визначено, що його метою є забезпечення належної експлуатації, обслуговування, поточного ремонту житлових і нежитлових будівель, їх інженерно-технічного обладнання, належного санітарного стану прибудинкових територій, надання інших послуг населенню.

Відповідно до п 2.2 договору, ТОВ «Житловик-плюс» зобов'язане забезпечувати своєчасне та якісне усунення аварійних та надзвичайних ситуацій, пов'язаних з технічним станом житлових будинків та їх інженерним обладнанням, нести матеріальну відповідальність за належне збереження переданого на утримання житлового фонду, виконувати весь комплекс заходів по підготовці житлового фонду до осінньо-зимової експлуатації.

Рішенням Голосіївської районної у м. Києві ради від 19 жовтня

2010 року майно територіальної громади Голосіївського району м. Києва з балансу Голосіївської районної у м. Києві ради передано на баланс

КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району».

17 березня 2011 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Житловик-Плюс» було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за умовами якого, ТОВ «Житловик-Плюс» зобов'язалося надавати послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 в свою чергу зобов'язалась забезпечити своєчасну оплату таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

За змістом ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального та поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Згідно з ч. 2 ст. 21 вказаного Закону виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень та своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов'язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Скасовуючи судові рішення про стягнення з ТОВ «Житловик-плюс» на користь ОСОБА_3 майнову шкоду, покладення на ТОВ «Житловик-плюс» обов'язку по виконанню ремонтних робіт у квартирі ОСОБА_3, та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, суд касаційної інстанції в ухвалі від 12 лютого 2014 року вказував, що суди належним чином не перевірили доводів сторін, не встановили фактичних обставин.

Зазначав, що судом не була дана оцінку доводам ТОВ «Житловик-плюс» про те, що балансоутримувачем будинку є КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва». За положенням ст. 176 ЖК України та ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», які передбачають, що балансоутримувач зобов'язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Зазначало, що відповідно до п. 12 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572, саме балансоутримувач житлового будинку несе відповідальність перед власником, наймачем приміщення житлового будинку в разі надання послуг, що призвело до збитків, завданих його майну, - шляхом відшкодування збитків.

При новому розгляді, суд, покладаючи на КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» обов'язок по відшкодуванню майнової шкоди на користь ОСОБА_3 та виконанню ремонтних робіт у квартирі останньої, виходив із відсутності підстав для звільнення КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» від такої відповідальної, оскільки зі змісту договорів, укладених протягом 2008 - 2010 років між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» та

ТОВ «Житловик-Плюс», вбачається, що на останнього покладеного обов'язок здійснення лише поточних ремонтних робіт.

Предметом вказаних договорів було утримання, технічне та санітарне обслуговування «Виконавцем» житлового фонду, нежитлових приміщень, інших споруд, прибудинкової території, внутрішньобудинкових інженерних мереж, поточного ремонту та надання інших послуг.

Суд дійшов висновку, що штукатурні та малярні роботи, ремонтні роботи по заміні трубопроводів центрального опалення, чавунних радіаторів та рушникосушарки, по утепленню наріжного фасаду будинку по всій площі квартири зобов'язане здійснювати саме КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Голосіївського району».

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано майнову шкоду у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Шкодою є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Майнова шкода відшкодовується у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Умовами для покладення на особу обов`язку відшкодувати шкоду є: протиправна поведінка (дія або бездіяльність) особи; шкода як наслідок такої протиправної поведінки; причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду.

Згідно із ст. ст. 58, 59, 212 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на положення ст. 22 ЦК України для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Проте погоджуючись з рішення місцевого суду, апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 214, 315, 338 ЦПК України на вказане уваги не звернув, належним чином вимоги ухвали суду касаційної інстанції не виконав та не з'ясував, якими доказами підтверджено порушення обов'язків КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» перед позивачем, чим підтверджено причинний зв'язок між шкодою майну позивача та діями або бездіяльністю КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Голосіївського району».

Викладене свідчить про передчасне постановлення апеляційним судом ухвали про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук

Судді:В.С. Висоцька Ю.Г. Іваненко О.В. Кафідова А.О. Леванчук