Справа № 583/718/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого судді Ярошенко Т.О.

при секретарі Безрядіній О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Бакирівське», третя особа державний реєстратор речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Охтирського міськрайонного суду знаходиться вищевказана цивільна справа.

30.06.2017 року позивачкою подана до суду заява про збільшення позовних вимог в якій просить визнати недійсною довіреність від 09.06.2016 року видану ОСОБА_1 на імя ОСОБА_3, посвідчену секретарем Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області ОСОБА_4 та зареєстровану в реєстрі за № 309.

В судовому засіданні позивачка та її представник просили прийняти заяву про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача покладався на розсуд суду.

Третя особа в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмі докази, дійшов наступного висновку.

Статтею 31 ЦПК України визначено право позивача протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог та до початку розгляду справи по суті шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. До переліку процесуальних прав позивача не входить збільшення позовних вимог.

Суд вважає, що подана позивачкою заява за своєю суттю не є заявою про збільшення позовних вимог, які уже заявлені, а включає нові позовні вимоги, які обґрунтовуються іншими обставинами, вони не є однорідними з первісними позовними вимогами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Тому суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви позивачки про збільшення позовних вимог від 30.06.2017 року до спільного розгляду з первісними позовними вимогами про визнання договору оренди землі недійсним, роз'яснивши їй право звернутись в суд з окремим позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.31, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог від 30.06.2017 року до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Бакирівське», третя особа державний реєстратор речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійсним

Розяснити ОСОБА_1 її право звернутись в суд з окремим позовом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Т.О. Ярошенко