Справа № 159/1701/17
Провадження № 2/159/667/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.

з участю: представника позивача позивача ОСОБА_1,

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4жВ. ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_6,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_8, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, до ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - відділ архітектури та містобудування виконкому Ковельської міськради Волинської області, про зобовязання до припинення дій, вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вказаним вище позовом, просить зобов»язати відповідачів припинити дії по демонтажу, знесенню частини будинку № 25 по вул. 1 го Травня у м. Ковелі Волинської області кв. № 2; відновити пошкоджене приміщення та дах будинку до попереднього стану. Своїх позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона із своїми дітьми: ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_11 є власницею частини вказаного вище будинку. Власником іншої частини цього ж будинку кв. № 2 - є ОСОБА_13. У 2016 р. до них неодноразово звертався відповідач ОСОБА_6, заявляючи, що він є новим власником частини будинку кв. № 2 - і земельної ділянки. Як з»ясувалось, земельна ділянка пл. 0, 0 856 га - власність відповідача ОСОБА_4. 07.03.17 р. до них прийшли відповідачі, заявили, що є власниками кв. № 2, придбаної у ОСОБА_13; просили погодження на знесення частини будинку (цієї квартири). Було пояснено, що будинок дерев»яний, є єдиним цілісним ветхим об»єктом, знесення його частини може призвести до руйнації всього приміщення і її сім»я може залишитись без житла, після чого відповідачі стали погрожувати, що будинок знесуть. З приводу конфлікту, що виник, вони із відповідними заявами звернулись у Ковельський ВП ГУ НП у Волинській області, Ковельського міського голови за роз»ясненнями порядку демонтажу частини будинку. 14.03.17 р. невідомий чоловік став розбирати частину будинку, повідомивши, що він - найнятий відповідачем ОСОБА_4 працівник. Після повідомлення поліції про незаконне руйнування приміщення, ДІМ повідомив, що відповідач ОСОБА_4 надав всі документи на підтвердження права власності на кв. № 2 у будинку. Однак, при ознайомленні з наданими документами, виявилось, що жоден з них не підтверджував права власності на житло; довідка КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» № 0 147 від 02.02.16 р. про знесення квартири № 2, дійсності не відповідала. 23.03.17 р. вона звернулась у поліцію з приводу вчинення невідомими особами злочину, передбаченого ст. 358 КК України. За листом Ковельського міського голови № М 478 від 20.04.17 р., виконком Ковельської міськради Волинської області направив лист Ковельській філії КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» про відновлення у Держреєстрі речових прав на нерухоме майно даних про кв. № 2 у вказаному вище будинку. Листом № 22 27/М 247/2 від 27.04.17 р. відділу містобудування та архітектури виконкому Ковельської міськради Волинської області було повідомлено, що відповідач ОСОБА_4 як власник земельної ділянки, розташованої за вказаною вище адресою, не звертався до нього по питанню надання дозволу на будівництво (нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капремонт), чи видачі містобудівних умов та обмежень чи будпаспорта забудови земельної ділянки і знесення об»єкта архітектури у порядку, передбаченому законом. У зв»язку з порушенням чинного законодавства виконком Ковельської міськради Волинської області направив 21.03.17 р. відповідачеві ОСОБА_4 лист № 401 з вимогою припинити будроботи з демонтажу частини будинку; пропозицією отримати висновки і рекомендації спеціалістів про можливість проведення таких робіт з врахуванням інтересів співвласників (співмешканців) будинку. 28.04.17 р. було внесено до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Тоді ж хлопці із відповідачами стали продовжувати розбирати частину будинку, вантажити майно з квартири та матеріали на авто для вивезення, що було призупинено поліцією. Покликаючись на ст. 391, ч. 2 ст. 386 ЦК України, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні 14.06.17 р. позивач свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, обгрунтувавши їх вищенаведеними доводами. Просила позов задовольнити, уточнивши, що в частині позовних вимог про зобов»язання відповідачів відновити пошкоджене приміщення та дах будинку у попередній стан, вона мала на увазі, щоб вийняті за ініціативою відповідачів старі віконні рами кв. № 2 було встановлено на попередні місця; щоб було відновлено підлогу у коридорі кв. № 2 та пічне опалення. Після звернення до суду вона, дійсно, отримала від відповідача ОСОБА_4 для ознайомлення копію висновка КП «Волиньпроект». У судове засідання 29.06.17 р. позивач не з»явилась, хоча належно оповіщена. Про причини неявки суду не повідомила.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги своєї довірительки підтримав повністю, обгрунтував їх доводами, анологічними наведеним у позовній заяві. Суду додатково пояснив, що на даний час невідомо, хто є власником кв. № 2, що документально значиться знесеною. Зазначає, що йому відомо, що ОСОБА_13 доручала відповідачеві ОСОБА_6 продати як земельну ділянку, так і спірну квартиру. Просить позовні вимоги позивача задовольнити.

У судовому засіданні треті особи фізичні особи - позовні вимоги позивача підтримали, суду, кожна, зокрема, пояснили, що є мешканцями кв. № 3 у буд. № 25 по вул. 1 го Травня у м. Ковелі Волинської області, що є суміжною з квартирою, що демонтується відповідачами. Від дій по знесенню фактично існуючої кв. № 2 у їх будинку, можливі негативні наслідки для техстану їх квартири. Просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з»явився, хоча належно оповіщений. Про причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позову не визнав, надав суду пояснення, аналогічні доводам, викладеним у письмових запереченнях проти позову Просить у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_6 позову також не визнав, суду пояснив, що допомагав відповідачеві ОСОБА_4 прибирати будівельне сміття на земельній ділянці останнього, така як є його родичем. Просить у задоволенні позову відмовити.

06.06.17 р. обома відповідачами у справі було подано до суду письмове заперечення проти позову, обгрунтоване тим, що за договорами купівлі - продажу земельних ділянок від 22.09.16 р., 03.11.16 р., відповідачем ОСОБА_4 було придбано у ОСОБА_13 2 земельні ділянки: пл. 0, 0 2602 га і пл. 0, 0 856 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговуавння житлового будинку, що знаходяться за адресою: м. Ковель Волинської області, вул. 1 го Травня, 25. Квартира № 2 розташована на земельній ділянці пл. 0, 0 0260 га. За розпорядженням Ковельського міського голови № 201 від 28.04.04 р., будинок, що знаходиться за адресою: м. Ковель Волинської області, вул. 1 го Травня, 25, списаний з балансу РЖКП 2. Квартира № 2 пл. 25, 9 кв. м. є непридатною для проживання, знята з обліку реєстрації її попереднім власником ОСОБА_13. Останньою було проведено деякий демонтаж квартири: розібрано пічне опалення; на горищі розібрано димохід. Для встановлення техстану будконструкцій квартири було звернення із заявою до КП «Волиньпроект» задля виготовлення техвисновку про стан будконструкцій квартири і можливість її демонтажу. За техвисновком стан таких основних елементів будівлі як фундамент, стінки, перегородки, перекриття, підлога, столярні вироби, покрівля, стіни, перегородки, перекриття, підлога, столярні вироби, покрівля, внутрішнє оздоблення непридатні, мають фізичний знос 95 100 %, квартира непридатна для експлуатації та підлягає знесенню. Квартиру слід розібрати з дотриманням буднорм і правил техніки безпеки; виконання робіт доручити будорганізації з досвідом виконання робіт по демонтажу. 27.04.17 р. на виконання рекомендацій КП «Волиньпроект» було укладено договір з МПП «Інвестбуд» на проведення робіт з демонтажу квартири, підсилення фундаменту, стіни, виконання інших робіт у зв»язку з відокремленням кв. № 2 від квартири позивача. У висновку вказано обсяг та види робіт, що мають проводитись за його рахунок. Зазначено, що за вказаним вище висновком у відповідача ОСОБА_4 є право зносити квартиру. Попередньо між сторонами була усна домовленість про демонтаж квартири на умовах: щоб не було пошкоджено квартиру позивача; щоб було виконано інші роботи по укріпленню та утепленню однієї із стін квартири позивача. При розбиранні квартири № 2 відповідач стала вимагати придбання для неї іншого житла або добитись від виконкому Ковельської міськради Волинської області виділення їй квартири. Такі вимоги не є прийнятними. 04.05.17 р. мало місце звернення із заявою повідомленням до Ковельського міського голови і позивача з приводу того, що кв. № 2 є непридатною для проживання, знята з обліку реєстрації, є договір з будорганізацією про демонтаж квартири; проведено демонтаж внутрішньої електропроводки, є інші обставини, за яких квартиру слід демонтувати. Вважає, що міськрада не заперечує проти демонтажу квартири. Квартира непридатна для проживання, не відповідає архітектурно будівельним нормам, подальше проживання у ній є неможливим. Позивачем не вказано, у чому порушено її права на користування житлом. Вважають, що виконання певних робіт по укріпленню квартири позивача сприятиме продовженню строку її експлуатації; у квартирі ніхто не проживає. Спірна квартира може рухнути, зруйнувавши певні конструкції квартири позивача. Покликаючись на ст. 319 ЦК України, зазначають, що при знесенні спірної квартири шкоди позивачеві спричинено не буде. Відповідач ОСОБА_6 жодними своїми діями не порушував право позивача на користування її квартирою. Просять у задоволенні позову відмовити.

29.06.17 р. обома відповідачами та представником відповідача ОСОБА_4 було подано до суду додаткове письмове заперечення проти позову, обгрунтоване тим, що вимоги постанови КМ України від 13.04.11 р. № 466 не застосовуються при знесенні демонтажу будівель та споруд без подальшого будівництва. Такі роботи врегульовані постановою КМ України від 07.06.17 р. «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання та після закінчення яких об»єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», що набрала чинності з 10.06.17 р..

У судовому засіданні представник третьої особи відділу архітектури та містобудування виконкому Ковельської міськради Волинської області по питанню вирішення позову покликається на розсуд суду, суду пояснила, що про спір відомо виконкому Ковельської міськради Волинської області і відповідачам було рекомендовано провести роботи з дотриманням вимог містобудівного законодавства задля убезпечення від пошкодження квартири позивача. Забудова є старою. Будинок є каркасного типу, дерев»яний, має певну систему, що взаємопов»язана і при демонтажі однієї з частин ця конструктивна система може порушитись.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з»явились.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, третіх осіб фізичних осіб, представника третьої особи відділу архітектури та містобудування виконкому Ковельської міськради Волинської області, показання третьої особи ОСОБА_3 як свідка, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що заявлені вимоги підставні та підлягають до часткового задоволення.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2, 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Як слідує з положень ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, серед іншого,: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів, зокрема, органів державної влади, органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Зідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як слідує зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого,: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 373 ЦК України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється, серед іншого, на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї ділянки, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

За змістом ст. 391 ЦК Укпраїни, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як задекларовано у ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач та обидві треті особи фізичні особи у справі - проживають у кв. № 3 буд. № 25 по вул. 1 го Травня у м. Ковелі Волинської області, є співвласниками вказаної вище квартири, що стверджується даними їх паспортів та копією будинкової книги серії А № 33734 для прописки (реєстрації) громадян, які проживають ІНФОРМАЦІЯ_1, у кв. № 3, по вул. 1 го Травня у м. Ковелі Волинської області; копією техпаспорта на кв. № 3, виготовленого 03.09.04 р. КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», а також особами, які беруть участь у справі, не оспорюється.

Як стверджується копією архівного витягу № 3 696/01 20 з рішення виконкому Ковельської міськради народних депутатів від 19.12.85 р. № 329, виданого 15.12.16 р., будинок № 25 по вул. 1 го Травня у м. Ковелі Волинської області житл. пл. 39, 6, загальною пл. 90,2 кв. м., - визнаний ветхим. Вказана вище обставина особами, які бертуь участь у спрааві, не оспорюється.

За копією техпаспорта на кв. № 2, виготовленого 09.10.08 р. КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», що погашений як нечинний 02.02.16 р., власником квартири була ОСОБА_13.

Згідно з копією будинкової книги для прописки реєстрації громадян, які проживають ІНФОРМАЦІЯ_1, у кв. № 2, по вул. 1 го Травня у м. Ковелі Волинської області, у спірній квартирі з 01.03.16 р. ніхто не проживає.

Згідно з копією довідки № 0 147 від 02.02.16 р., виданої КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації»АДРЕСА_1 заг. пл. 25, 9 кв. м., житловою пл. 10, 1 кв.м., як частина двохквартирного одноповерхового будинку № 25 по вул. 1 го Травня у м. Ковелі Волинської області, належна ОСОБА_13, знесена.

Однак, вказана вище квартира існує фактично, що особами, які беруть участь у справі, не оспорюється.

Мешканців кв. № 3 суміжної із фактично існуючою кв. № 2 у вказаному вище будинку стривожили роботи по демонтажу останньої з огляду на те, що квартири є суміжними та будинок є ветхим і внаслідок таких робіт можливе заподіяння шкоди їх власності кв. № 2.

Зокрема, як показала суду третя особа ОСОБА_3 в якості свідка, - позивач та треті особи фізичні особи із сім»ями проживаютиь у кв. № 3, що є суміжною з кв. № 2 у вказаному вище будинку. Після вчинення відповідачами активних дій по знесенню, демонтажу кв. № 2 14.03.17 р., у їх квартирі спостерігаються такі негативні наслідки як осипання штукатурки, струшування квартири. У зв»язку з тим, що відповідачі не мали відповідних документів на право знесення кв. № 2, вона і позивач як мешканець кв. № 3 звернулась до поліції з приводу таких неправомірних дій. Вона з»ясувала, що знесення кв. № 2 проводив найманий відповідачем ОСОБА_4 працівник, а відповідач ОСОБА_4 не є власником кв. № 2, та остання за довідкою КП «Волинське облбюро техінвентаризації» є неіснуючою, хоча фактично існує. 19.03.17 р. руйнування кв. № 2 продовжилось було підбито вугли, була зроблена дірка під вікном квартири № 2 на всю стіну. Згодом цю дірку у стіні було замуровано. Вона зверталось до Ковельської міськради Волинської області, за відповіддю якої - руйнування кв. № 2 може спричинити руйнування її та позивача квартири. 20.04.17 р. вона з позивачем побачила, що будинок було зруйновано ще більше - дещо відбито на криші, було зірвано дах, зірвано коньок на даху. 27.04.17 р. зав сектором архітектури та містобудування повідомиола, що знесення об»єкта містобудування є одним з намрямків забудови. 28.04.17 р. надійшов лист міськради про те, що остання надала відповідачеві ОСОБА_14 вимогу про термінове припинення знесення квартири № 2. Однак, тоді ж відповідач ОСОБА_6 із 5 ма чоловіками активно продовжив демонтаж спірної квартири: великими кувалдами били по несучих стінах, щось робили на даху; було зірвано електропроводку. Крім того, газова системи для квартир № № 2, 3 спільна. Дах для кв. кв. 2, 3 також є спільним і суцільним. 28.04.17 р. було відкрито кримінальне провадження з приводу фальсифікації довідки про знесення кв. № 2 задля зняття її з реєстру речових прав. 03.05.17 р. двоє хлопців відрізали електрокабель, що йшов до кв. № 2 і кинули без догляду, хоча згодом намагались скріпити його, - без відома працівників ПАТ «Волиньобленерго». 28 29.05.17 р. вона та позивач отримали копію техвисновку від відповідача ОСОБА_4, однак, власник кв. № 2 на даний час є невідомим.

Як слідує зімісту висновку Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області по зверненню гр. ОСОБА_3 третьої особи у справі - від 17.03.17 р., 14.03.17 р. вона звернулась до поліції з приводу конфлікту з особами, які проводять будроботи за адресою: м. Ковель Волинської області, вул. 1 го Травня, 25/2. Перевіркою було встановлено, що буд. № 25 по вул. 1 го Травня в м. Ковелі Волинської області має дві частини, в одній з яких проживає ОСОБА_3, а інша придбана відповідачем ОСОБА_4. Останній проводить роботи по прибиранню своєї земельної ділянки та планує знесення своєї частини будинку, що є аварійною, не придатна для проживання. Будинок за розпорядженням Ковельського міського голови № 201 від 28.04.04 р. знятий з балансу РЖКП 2. Відповідач ОСОБА_4 надав документи на право власності на кв. № 2 у вказаному вище будинку.

Листом № 2 971 від 19.03.17 р. Ковельський ВП ГУ НП у Волинській області повідомив ОСОБА_3 третю особу у справі, що повідомлення від 17.03.17 р. з приводу будинку, у якому вона проживає, розглянуто, рекомендовано звернутись до державної рхітектурно будівельної інспекції.

Листом № Л 401 від 21.03.17 р. виконком Ковельської міськради Волинської області повідомив ОСОБА_3 третю особу у справі, що її заява з приводу роз»яснення порядку проведення демонтажу частини будинку, у якому вона проживає, розглянута, роз»яснено, що надання дозволу на проведення таких робіт виконкомом Ковельської міськради Волинської області; видача будпаспорта чи містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок відділом містобудування та архітектури не передбачено. Зазначено, що квартира у вказаному вище будинку є його частиною. З огляду на це, при проведенні робіт з демонтажу квартири і руйнування конструктивної системи будинку, може бути нанесено шкоду власникам суміжних приміщень, у т. ч призвести до руйнування будівлі, так як будинок є ветхим та має 100 % зносу. Рекомендовано, що при демонтажі необхідно врахувати законні інтереси співвласника (співвласників) будинку та, зважаючи на його стан, отримати висновки і рекомендації сертифікованих спеціалістів про можливість проведення робіт з демонтажу частини несучих конструкцій будинку; проведення робіт з утеплення міжквартирних стін.

На заяву позивача від 24.03.17 р. виконком Ковельської міськради Волинської області повідомив, що ним направлено лист КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» про відновлення у Держреєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про кв. № 2 у вказаному вище будинку.

На заяву позивача третя особа у справі - відділ містобудування та архітектури виконкому Ковельської міськради Волинської області - повідомив, що знесення об»єкта містобудування є одним із напрямків забудови. Знесення це комплекс робіт, що передує роботам по створенню нового об»єкта. Надання дозволу лише на знесення об»єкта містобудування не передбачено. Відповідач ОСОБА_4 як власник земельної ділянки, розташованої по вул. 1 го Травня, 25 у м. Ковелі Волинської області, не звертався до виконкому Ковельської міськради Волинської області за дозволом на будівництво, за видачею містобудівних умов та обмежень чи будпаспорта забудови земельної ділянки і знесення об»єкта архітектури. Зазначено, що при проведеннів робті по знесенню частини будівлі було порушено законні права співвласників будинку. Виконкомом Ковельської міськради Волинської області 21.03.17 р. було направлено відповідщачеві ОСОБА_4 лист з вимогою припинити будроботи з демонтажу частини будинку та, з огляду на стан будинку, - отримати висновки і рекомендації сертифікованих спеціалістів про можливість проведення робіт з демонтажу частиним несучих конструкцій будівлі, проведення робіт з утеплення міжквартирних стін, необхідність врахувати законні інтереси співвласника (співвласників) будинку. Тому відповідачеві ОСОБА_4 було повторно направлено лист з вимогою терміново припинити будроботи щодо демонтажу кв. № 2 у вказаному вище будинку і звернутись до сертифікованих спеціалістів для отримання висновку і рекомендації по відновленню несучої спроможності конструктивних елементів будинку.

З приводу того, що документально кв. № 2 у вказаному вище будинку значиться знесеною, а фактично вона існує і лише з 14.03.17 р. розпочато роботи по її фактичному знесенню, 27.04.17 р. розпочато досудове розслідування за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України.

Як слідує з копії договору купівлі продажу земельної ділянки від 22.09.16 р., відповідач ОСОБА_6 як представник ОСОБА_13 власниці предмета купівлі - продажу - продав відповідачеві ОСОБА_14 земельну ділянку площею 0, 0260 га, розташовану по вул. 1 го Травня, 25 у м. Ковелі Волинської області, належну продавцеві для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за державним актом ні підставі договору дарування.

Як слідує з копії договору купівлі продажу земельної ділянки від 03.11.16 р., відповідач ОСОБА_6 як представник ОСОБА_13 власниці предмета купівлі - продажу - продав відповідачеві ОСОБА_14 земельну ділянку площею 0, 0856 га, розташовану по вул. 1 го Травня, 25/2 у м. Ковелі Волинської області, надану продавцеві для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рішенням Ковельської міськради № 14/34 від 29.09.16 р..

Суд звертає увагу, що у договорах купівлі продажу земельних ділянок жодним чином не оговорено наявність на одній з них нерухомого майна у вигляді спірної квартири.

Як слідує з техвисновку про стан будконструкцій кв. № 2 житлового будинку № 25 на вул. 1 го Травня у м. Ковелі Волинської області, виготовленого у квітні 2017 р. КП «Волиньпроект» Волинської облради за замовленням відповідача ОСОБА_4, було визначено наявний техстан будконструкцій спірної квартири. За висновкомАДРЕСА_1 є непридатною для експлуатації підлягає знесенню; вона піддавалась також впливу функціонального зносу. Рекомендовано розібрати непридатну для експлуатації частину будинку, де розташована кв. № 2 з умовами: дотримання буднорм і правил техніки безпеки при демонтажу; забезпеченні відокремлення буд конструкцій кв. № 2 від суміжної квартири будинку по поперечній стіні; демонтаж конструкцій будівлі слід проводити за проектом, або будорганізації з досвідом виконання даних робіт при дотриманні правил техніки безпеки за наведеними рекомендаціями.

Відповідач ОСОБА_4 27.04.17 р. уклав договір підряду у капбудівництві з МПП «Інвестбуд», що стверджується копією такого договору. Предметом договору є підсилення фундаменту, стіникв. № 1 у буд. № 25 по вул. 1 го Травня у м. Ковелі Волинської області в період з травня по червень 2017 р..

Таким чином, відповідач ОСОБА_4 не є власником спірної квартири, хоча є власником як тієї земельної ділянки, що знаходиться під спірною квартирою, так і тієї земельної ділянки, що знаходиться біля спірної квартири. Він вправі розпоряджатись земельними ділянками, однак, на даний час, з огляду на те, що статус та належність спірної квартири на даний час офіційно не встановлено і не визначено, чи є вона об»єктом нерухомості, чи ні; а якщо є об»єктом нерухомості, то у чиїй власності чи у чиєму користуванні перебуває, хто має відповідати за дотримання будумов та правил при знесенні, демонтажі квартири № 2, суд вважає, що відповідач ОСОБА_4 на данийц час не вправі проводити знесення (демонтаж) спірної квартирі ні з врахуванням вказаного вище висновку, ні з врахуванням договору підряду, укладеного з підрядчиком.

Тому вимога позивача в частині зобов»язання відповідача ОСОБА_4 припинити його дії по демонтажу, знесенню частини будинку кв. № 2 є підставною та підлягає до задоволення.

Однак, відповідач ОСОБА_6 не є ні власником спірної квартири, ні земельної ділянки що знаходиться під чи біля спірної квартири. Тому суд вважає, що відповідач ОСОБА_6 не вправі проводити ні знесення (демонтаж) спірної квартири, ні відновлювати пошкодження її, спричинені з волі власника земельних ділянок відповідача ОСОБА_4 - ні з врахуванням вказаного вище висновку, ні з врахуванням договору підряду, укладеного відповідачем ОСОБА_4 з підрядником.

Відповідач ОСОБА_6, як встановлено в судовому засіданні, не діяв щодо спірної квартири ні з власної ініціативи, ні у власних інтересах, а лише допомагав своєму родичеві відповідачеві ОСОБА_4 а тому вимога позивача в частині зобов»язання відповідача ОСОБА_6 припинити дії по демонтажу, знесенню частини будинку кв. № 2, відновленню будови не є підставною та не підлягає до задоволення.

Разом з тим, з огляду на техстан спірної квартири та житлового будинку в цілому, не є доцільним зобов»язувати будь - кого з відповідачів проводити будівельні роботи по відновленню пошкодженого приміщення спірної квартири та даху будинку до попереднього стану. Так, такі роботи можуть спричинити додаткове фізичне навантаження і негативні наслідки для квартири позивача.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач є мешканкою та власницею кв. № 3 у вказаному вище ветхому будинку. Відповідач ОСОБА_4 є власником тих земельних ділянок, на - та біля яких розташована фактично спірна квартира, що документально значиться знесеною неіснуючою. Відповідач ОСОБА_4 з 14.03.17 р. допустив вчинення дій щодо демонтажу, знесенню спірної квартири, розташованої на його землі, що, однак, йому не належить та про фактичне існування якої йому достеменно відомо. Позивач правомірно та поза розумним сумнівом, підставно, з огляду на техстан будинку, вимагає припинення таких дій, що полягають у знесенні (демонтажі) суміжної з її квартирою квартири, що було здійснено відповідачем ОСОБА_4 не тільки без відповідного права, а й без відповідних дозвільних документів в період з 14.03.17 р. по 28.05.17 р. та без залучення спеціалістів. Такі дії відповідача ОСОБА_4, безсумнівно, порушують права позивача як власника майна кв. № 3 на об»єктивно безпечне користування своїм майном кв. № 3 за умов, що склались: незадовільний технічний стан всього будинку, невизначеність щодо правового статусу квартири № 2, що зноситься, та її належності. Так, з огляду на зміст права власності, право користування полягає у тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобуваючи з цього користь, вигоду. Від неправомірних дій відповідача ОСОБА_4 існує загроза порушенню права користування позивача своєю квартирою з використанням тих її корисних якостей, що маються на даний час; погіршення стану квартири позивача, та, відповідно порушення права користування квартирою.

Оскільки оспорені дії вчинено з волі та за ініціативою відповідача ОСОБА_4, а відповідач ОСОБА_6 лише допомагав останнього на його прохання, є підстави до зобов»язання відповідача ОСОБА_4 припинити дії по знесенню (демонтажу) спірної квартири, що саме по собі має на увазі припинення дій інший осіб, у т. ч. відповідача ОСОБА_6, найнятих працівників, які діють на прохання відповідача ОСОБА_4.

Підстав для зобов»язання припинити такі дії відповідача ОСОБА_6 немає.

Крім того, немає підстав для зобов»язання відповідачів проводити будроботи у спірній квартирі по відновленню її пошкоджень. Так, наведені позивачем пошкодження не є такими, що потребують усунення задля збереження квартири позивача. А покладення обов»язку на відповідачів, жоден з яких не є власником кв. № 2, провести будроботи по встановленню та укріпленню старих дерев»яних віконних рам у кв. № 2; по настелянню підлоги у коридорі та відновленню пічного опалення у кв. № 2, суд вважає недоцільним. Доказів протилежного суду ненадано.

Тобто, в цій частині вимог до відповідача ОСОБА_4 та у задоволенні всіх закладених позивачем вимог до відповідача ОСОБА_6 слід відмовити.

З відповідача ОСОБА_4 слід стягнути на користь позивача судові витрати у справі у повному обсязі, як ссплачений судовий збір, так і витрати на отримання правової допомоги).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 60, 61, 212 - 218, 88 ЦПК України, ст. ст. 11, 16, 391 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов»язати ОСОБА_4 припинити дії по демонтажу та знесенню частини будинку № 25 по вул. 1 го Травня у м. Ковелі Волинської області, а саме: фактично існуючої кв. № 2.

В решті позову до ОСОБА_4 відмовити.

В позові до ОСОБА_6 відмовити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської обл. через Ковельський міськрайсуд Волинської обл. у слідуючому порядку: апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу подано не було.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_15