Справа № 487/2129/17
Провадження № 2/487/1430/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Агєєвої Л.І.,

при секретарі Ткаченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Універсальна біржа «Південь», про визнання договору міни дійсним,

В С Т А Н О В И В:

14.04.2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Універсальна біржа «Південь», про визнання договору міни дійсним, мотивуючи тим, що спірний договір нерухомого майна, укладений між позивачами і відповідачкою був зареєстрований на біржі та нотаріально не посвідчений.

В судове засідання позивачі та їх представник не зявилися, представник позивачів надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала.

Представник Універсальної біржі «Південь» у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що 1 жовтня 1999 року відповідно до договору №503, зареєстрованого на Універсальна біржа «Південь» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за тим же номером, ОСОБА_4, ОСОБА_1, яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5, обміняли квартиру АДРЕСА_1, яка належала їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ЖКП «Чорноморпобутсервіс» 23.11.1998 року розпорядження №7578 від 18.11.1998 року, зареєстрованого Миколаївським БТІ реєстровий №18469 від 12.01.1999 року на квартиру АДРЕСА_2, належну ОСОБА_3, на підставі договору купівлі-продажу №836, зареєстрованого Універсальною товарною біржею «Віконт-Т» 14.11.1997 року, зареєстрованого Миколаївським БТІ реєстровий №19189 від 17.12.1997 року.

Відповідно до п. 4 цього договору грошові розрахунки між сторонами не здійснювались.

Зазначений договір був зареєстрований Миколаївським БТІ 12.11.1999 року за номером 18198, про що на договорі зроблено реєстраційний напис.

Судом також встановлено, що зазначений правочин обома сторонами повністю виконаний, сторонами були звільнені квартири. передані ключі і документи, здійснений переїзд, виписані попередні власники, отже умови договору були виконані сторонами в повному обсязі. Однак відповідачка ухилилась від нотаріального посвідчення договору оскільки була можливість укласти договір на біржі.

На час укладення договору сторонам не було відомо, що правочин у відповідності до ст. ЦК України (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають.

16.09.2015 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 120278, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського МУЮ (актовий запис № 806 від 16.09.2015 року), після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Подольська».

10 січня 2017 року помер ОСОБА_4 Позивачі є спадкоємцями першої черги, однак відсутність нотаріального посвідчення договору міни нерухомого майна від 01.10.1999 року №503 не дозволяє позивачкам оформити право власності на належну померлому частку квартири в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 4 ЦК України (1963 р) - цивільні права і обовязки виникають з і підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод.

У відповідності до ст. 41 ЦК України (1963 р) угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обовязків.

Через протиріччя правових норм, діючих на час укладення правочину в 1999 році позивачі не мають можливості розпорядитися цим майном на власний розсуд, оскільки нотаріуси відмовляють у посвідченні договору.

Відповідачка від укладення нотаріального договору ухиляється.

У звязку з викладеним позивачі були змушені звернутись до суду з даної позовною заявою.

В відповідності до ст. 220 ЦК України (2003 року) якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

В відповідності до ст. 321 ЦК України (2003р.) право власності є непорушним. Ніхто не махе бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Оскільки усі суттєві умови, передбачені ст. 655 ЦК України за договором міни, сторонами були повністю виконані, а одна із сторін за договором у даний час ухиляється від його нотаріального посвідчення, то договір на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України може бути визнаний дійсним.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати дійсним договір міни квартири АДРЕСА_3 (Озерній) у м. Миколаєві на квартиру АДРЕСА_4 (Озерній), у м. Миколаєві, укладений 01.10.1999 року між ОСОБА_4, ОСОБА_1, яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_3, зареєстрований за №503 на Універсальній біржі «Південь».

Рішення набуває законної сили через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через місцевий суд в порядку визначеному ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Л.І. Агєєва