Справа № 750/3877/17
Провадження № 2/750/1245/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Карапута Л.В.

секретаря Карацюба М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за законом,

третя особа - ОСОБА_3,

встановив:

18.04.2017 року позивач звернулася з позовом до ОСОБА_2 міської ради про визнання за нею право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлого 11.05.2012 року батька ОСОБА_4.

Судом до участі в справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_3.

У судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_5 частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У судовому засіданні встановлено, що 11.05.2012 року помер батько позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, 1/4 вказаної квартири належала ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 (а.с.7) та 3/4 вказаної квартири належала ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.10.2007 року після смерті ОСОБА_7 (а.с.8).

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його діти: ОСОБА_8 та ОСОБА_1.

ОСОБА_5 заяви ОСОБА_3 від 16 липня 2012 року останній відмовився від всієї спадщини після смерті батька ОСОБА_4, що підтверджено його особистим підписом.

Звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, позивач не змогла отримати свідоцтво, оскільки її померлий батько не зареєстрував право власності на спадкову квартиру в КП «ЧМБТІ».

Відповідно до норм ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

ОСОБА_5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрацію прав є обов'язковою.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації.

ОСОБА_5 10 п. 4.15., 4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача Свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю.

Як встановлено, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації майна.

В частині 1 ст. 328 ЦК України вказано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Як зазначено у пунктах 1, 3.1 ОСОБА_9 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суду слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами, зокрема, копіями документів із спадкової справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1, ст. 321 Цивільного кодексу України)

ОСОБА_5 статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 208-209, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 384, 1218, 1261, ЦК України, суд

вирішив:

позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлого 11.05.2012 року батька ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.В. Карапута