Справа № 148/1728/17
Провадження №2-о/148/110/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 жовтня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Галькевич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Тульчинська міська рада ОТГ про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.04.1998 її баба по лінії матері ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження, яким заповіла їй усе своє майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 її баба померла і після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із двокімнатної квартири АДРЕСА_1, яка їй належала на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.1992, посвідченого Тульчинською державною нотаріальною конторою.

Вона являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна її баби ОСОБА_2 Спадщину вона прийняла, однак оформити її вона не може, так її мати ОСОБА_3 декілька раз міняла своє прізвище, а документи про це втратила.

За свідоцтвом про народження її мати значилася як ОСОБА_4, батьками якої були ОСОБА_5 та ОСОБА_2 В жовтні 1985 року в смт. Муравленківське Тюменської області РФ її мати і її батько ОСОБА_6 уклали шлюб і мати змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_2 на ОСОБА_6. На початку 1989 року шлюб між її батьками було розірвано, мати залишила собі прізвище ОСОБА_6.

У вересні 1989 року мати з нею переїхала жити в м. Тульчин до її батьків в квартиру АДРЕСА_1, де вони і проживають по даний час. Свідоцтво про розірвання шлюбу її мати залишила в Тюменській області РФ.

Через втрату свідоцтва про розірвання шлюбу та неможливістю отримати витягу про реєстрацію шлюбу між її батьками із Російської Федерації, вона не може оформити спадщину після смерті її баби ОСОБА_2, так як не може підтвердити її родинний зв'язок з бабою.

В зв'язку з даними обставинами вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 була її бабою по лінії матері.

В судове засідання заявник не з'явилася, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, на задоволенні заяви наполягає і просить її задовольнити.

Заінтересована особа - представник Тульчинської міської ради ОТГ в судове засідання не з'явився. Направив суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність. Проти задоволення заяви не заперечує.

Суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутність заінтересованої особи, на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії заповіту від 21.04.1998 (а.с. 23) ОСОБА_2 заповіла усе своє майно після своєї смерті онучці - ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_3 (а.с.6).

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із двокімнатної квартири АДРЕСА_1, яка їй належала на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.1992, посвідченого Тульчинською державною нотаріальною конторою, про що свідчить копія даного договору купівлі-продажу (ас.11-12).

Заявник на момент смерті баби проживала разом із нею, а тому спадщину прийняла, однак оформити право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 вона не може, оскільки не зберіглися документи, які підтверджують зміну прізвища її матері з ОСОБА_2 на ОСОБА_1. Данні факти підтверджуються: копією свідоцтв про народження, серія НОМЕР_2 (а.с.7) та серія НОМЕР_4 (а.с. 8); копією свідоцтва про одруження, серія НОМЕР_1 (а.с.9, згідно якого вбачається, що дошлюбне прізвище матері заявника - ОСОБА_1.

Згідно копії домової книги для прописки громадян, проживаючих в АДРЕСА_1 (а.с.13-17) вбачається, що за даною адресою з 22.09.1989 зареєстрована ОСОБА_3

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, що заявник є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, але юридично оформити спадщину за законом у неї немає можливості, оскільки відсутні документи, що підтверджують її родинний зв'язок з бабою. Встановлення в судовому порядку факту родинних відносин необхідне їй для належного оформлення спадкових прав.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, сплачений заявником судовий збір підлягає зарахуванню в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, ст.ст. 213-215, 235, 256, 257, 259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була бабою по лінії матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а для осіб які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: