Справа № 761/8547/17
Провадження № 2/761/4193/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом відповідно до якого просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 та примусово зняти його з реєстраційного обліку за цією адресою. Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. Крім ОСОБА_1 в квартирі зареєстровані мати позивача ОСОБА_3 та його племінник ОСОБА_2, що підтверджується довідкою форми Ф-3. Однак у 2002 році ОСОБА_2 виїхав на постійне проживання до Сполучених Штатів Америки і 23.11.2010 року отримав громадянство США, що підтверджується свідоцтвом про натуралізацію. З 2002 року відповідач у квартирі не проживав, що підтверджується його заявою про зняття з реєстрації від 25.11.2016 року, що засвідчена нотаріально. Крім того, відповідач е заперечує проти визнання його таким, що втратив право користування житлом та зняття його з реєстрації. На прохання членів сім'ї, які з 2002 року змушені оплачувати за нього комунальні послуги, відповідач неодноразово звертався про зняття його з реєстрації, втім Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація відмовила йому у зв'язку з відсутністю документа, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Також, позивач повідомив, що відповідач змінив ім'я з ОСОБА_2 на ОСОБА_2. У зв'язку з чим, просить задовольнити позовну заяву та визнати відповідач таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило.

Суд, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, провівши заочний розгляд справи.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню частково зважаючи на наступне.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.01.2017 р.

Як вбачається із довідки форми Ф-3 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації з 2002 року.

Крім того, як свідчать матеріали справи відповідач є громадянином США з листопада 2010 року та виявляє бажання зняття його з реєстрації місця проживання, однак самостійно звернутись із відповідною заявою немає змоги.

ОСОБА_1 зазначає, що члени сім'ї змушені нести тягар по сплаті комунальних послуг за ОСОБА_2 на собі.

Під час розгляду справи доказів, які б свідчили про те, що відповідач приймає участь у сплаті комунальних та інших послуг на утримання квартири отримано не було.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач змінив ім'я з ОСОБА_2 на ОСОБА_2, що підтверджується копією паспорту ОСОБА_2, виданого 01 липня 2015 року, № паспорта НОМЕР_1.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до положень ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку, за положеннями ст. 72 ЖК України.

Оскільки відповідач зареєстрований в спірній квартирі, однак фактично в ній не проживає та не несе витрат на утримання житла, його реєстрація в квартирі порушує права позивача як власника квартири, суд приходить до висновку, що дана вимога підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на викладене, судом не отримано доказів необхідності примусового зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки саме по собі рішення суду є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання в порядку виконання рішення суду.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 150, 157 ЖК УРСР, ст. ст. 3,11,57,60,169,212-215,224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 особою, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя: