26 червня 2017 року м. Вінниця
cудді судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області Копаничук С.Г. на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 26 червня 2017 р. у цивільній справі за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщиниза апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 06 квітня 2017 року.
18.01.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. року її матері ОСОБА_3відкрилась спадщина, спадкоємцем якої вона є. Вказала, що в період з 1977 року по 1983 рік спільно з мамою побудувала спадковий будинок по АДРЕСА_1 ,в якому вони проживали до 2000 року. ОСОБА_2 є чоловіком спадкодавця ,з яким вони 08.03.1986 р. уклали шлюб та проживали спільно до дня смерті матері.
Посилаючись на те, що після смерті спадкодавиці вона в передбачений законом 6-місячний строк з поважної причини не звернулась з заявою про прийняття спадщини через те, що важко хворіла, фізично не могла вчинити такі дії, а також були відсутні кошти на оформлення технічної документації на будинок та землю, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.
Рішенням Літинського райсуду від 28.08.2013 року Визначено ОСОБА_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1., 640 грн. у якості компенсації витрат зі сплати судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначене рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права ,а по справі ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові. Зазначив, що підстави вважати пропущеним з поважних причин строк на подачу заяви про прийняття спадщини відсутні, оскільки позивачка тривалий час не хворіла, судова практика не пов'язує амбулаторне лікування з істотними, непереборними труднощами для звернення до нотаріальної контори .Крім того, 05.03.2016 року позивачка перебувала на роботі у магазині»Міні маркет»,де вона працює. Просив постановити нове рішення яким в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 26.06.2017 року рішення Літинського райсуду від 28.08.2013 року залишено без змін.

З даним рішенням не погоджуюсь ,вважаю ,що рішення суду першої інстанції підлягало скасуванню з наступних підстав.

По справі встановлено і не оспорюється ,що 06.09.2015 рокупомерла мати позивачки, після смерті якої позивачка спадщину не прийняла, так як з останньою не проживала та в передбачений законом 6- місячний строк заяву про прийняття спадщини не подала.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно ж до роз'яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» ,вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку , суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини . При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З матеріалів справи вбачається, що мати позивачки у 1986 році уклала шлюб з відповідачем ,з яким проживала до смерті.

З неспростованих пояснень відповідача вбачається, що за час тривалого шлюбу з матір'ю позивачки вони добудовували будинковолодіння , у якому проживали , а для доньки - позивачки у справі збудували окремий житловий будинок, де остання проживає ,в зв'язку з чим між ними була домовленість про залишення цього будинку йому. Зазначена домовленість дотримувалась позивачкою і заява про прийняття спадщини нею свідомо не подавалась , після чого вона змінила своє рішення.

Оцінюючи встановлені обставини справи в їх сукупності вважаю, що наданими позивачкою доказами , не підтверджується абсолютна об'єктивність , непереборність та істотність труднощів для неї на вчинення дій по прийняттю спадщини ,оскільки вона не надала належних та достатніх доказів зазначених нею причин пропуску нею передбаченого 6-місячного строку на прийняття спадщини.

Відповідачка у згаданий час працювала, за цей період хворіла 2 рази та під час хвороби лікувалась з 01.10.2015 року по 15.10.2015 року з приводу остеохондрозу, гіпертонічної хвороби 1 ступеня та з 22.02.1016 року по 09.03.2016 року з приводу гаймориту , на час закінчення строку не перебувала на стаціонарному лікуванні та не отримувала лікарняний лист ,а лікувалась амбулаторно. Вказані обставини підтверджено матеріалами справи .

Судова практика не пов'язує амбулаторне лікування з наявністю істотних та непереборних труднощів в подачі заяви про прийняття спадщини . Зазначені позивачкою в якості причини пропуску строку відсутність коштів на оформлення технічної документації на будинок та землю взагалі не є обставинами що перешкоджають подачі заяви про прийняття спадщини ,а отже не є причинами його пропуску.

Отже , об'єктивності , непереборності та істотності труднощів для позивачки на подачу заяви про прийняття спадщини не існувало.

Також матеріалами справи не підтверджено вказані позивачкою обставини побудови нею спадкового будинку разом з матір'ю ,оскільки на час побудови їй було 8 -13 років.

За таких обставин з висновком суду першої інстанції про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини є необґрунтованим ,підстави для надання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні, а тому рішення суду підлягало скасуванню з відмовою у задоволенні позову.

Суддя: /підписи/ С.Г. Копаничук

Згідно з оригіналом: