Справа № 128/3639/16-ц Провадження № 22-ц/772/1231/2017Головуючий в суді першої інстанції Саєнко О. Б.
Категорія 54Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів: Панасюка О. С., Зайцева А. Ю.

за участі: секретаря судового засідання Куленко О. В.,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Донецької державної сільськогосподарської дослідницької станції Національної академії аграрних наук України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Національна академія аграрних наук України, Державне підприємство «Дослідне господарство «Соцземлеробство» («Таврія») Донецької державної сільськогосподарської дослідницької станції Національної академії аграрних наук України

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом уточнивши та збільшивши позовні вимоги (а.с. 173-174), просив:

- визнати незаконним його звільнення з посади директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Соцземлеробство» ( на сьогодні «Таврія») Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України ( надалі - ДП «ДГ «Соцземлеробство» ДДСГДС НААН)

- поновити його на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Таврія» ДДСГДС НААН;

- стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в загальній сумі - 57 681 грн. 52 коп. та моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.. В обґрунтування позову посилався на те, що 21.09.2015 року його призначено на посаду виконуючого обов'язки директора ДП «ДГ «Соцземлеробство» ДДСГДС НААН, з 01.02.2016 року - призначено на посаду директора та укладено контракт між ним і Донецькою державною сільськогосподарською дослідною станцією Національної Академії аграрних наук України ( надалі - ДДСДС НААН України) та ним як керівником підприємства, що є у державній власності терміном з 01.02.2016 р. по 01.02.2017 р. Наказом № 52-К від 13 вересня 2016 року його, ОСОБА_6, звільнено з посади директора, у зв'язку з припиненням повноважень посадової особи. Вказує, що протягом тривалого часу намагався отримати від відповідача пояснення щодо підстав звільнення, яке вважає незаконним та безпідставним, в наказі № 52-К від 13.09.2016 р. не зазначено дату та номер погодження Національною академією аграрних наук його звільнення за п. 5 ст. 41 КЗпП України, в цьому наказі відсутні підстави видання такого наказу, не має посиланням на пропозицію місцевого органу державної виконавчої влади щодо його звільнення з посади, не зазначено у зв'язку з чим припинені його повноваження, даний наказ підписано не директором ДДСДС НААН, а виконуючим обов'язки директора ДДСДС НААН ОСОБА_7, який призначений тимчасово виконуючим обов'язки директора ДДСДС НААН на період відпустки директора ДДСДС НААН ОСОБА_8 Також, національною академією аграрних наук України, не надане погодження на звільнення позивача, а погодження на яке посилається відповідач було надано 26 липня 2016 року за інші обставини. Оскільки його заробітна плата з урахуванням 50 % надбавки становила 11 092, 50 грн., графік роботи з понеділка по п'ятницю з 08 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин, тому позивач вважав, що відповідач зобов'язаний сплатити на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 57 681, 52 грн. та 100 000, 00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати прийняте рішення та ухвалити нове, яким задовольнити в повному обсязі позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом не встановлено, чи були припинені його повноваження як посадової особи 13.09.2016 року, тобто на момент його звільнення, що погодження Національної академії аграрних наук про його звільнення було надано під час його перебування на лікарняному, суд не перевірив чи мав повноваження в.о. директора ДДСДС НААН ОСОБА_7 видавати наказ про його звільнення, так як в п. 6.11. Статуту Донецької державної сільськогосподарської дослідницької станції Національної академії аграрних наук України від 27.12.2013 року зазначено що такі накази видає директор, не з'ясовано коли саме з ним проведено розрахунок по виплаті заробітної плати та виплат передбачених при звільненні та не взято до уваги несвоєчасну видачу трудової книжки. Вважає, звільнення його на підставі п. 5 ст. 41 КЗпП України в зв'язку з припиненням повноважень - безпідставним, оскільки в Контракті така підстава не передбачена, а звільнення проведено з порушенням процедури.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_2. подану апеляційну скаргу підтримала з викладених у ній підстав. Інші сторони по справі в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином. Від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Державного підприємства «Дослідне господарство «Таврія» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії агарних наук України» надійшли письмові заперечення проти апеляційної скарги (а.с. 13 - 19, т.2).

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб що з'явились, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача є хибними, не доведені належними та допустимими доводами. Будь-яких порушень трудового законодавства при виданні наказу № 52 від 13.09.2016 року про припинення повноважень ОСОБА_3, як директора ДП «Дослідницьке господарство «Соцземлеробство» не встановлено, звільнення посадової особи у зв'язку з припиненням її повноважень передбачено п.5 ст. 41 КЗпП України та в справі що розглядається проведено з дотриманянм процедури.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на встановлених по справі обставинах та постановлені з вірним застосуванням норм матеріального права та дотриманням вимог процесуального закону.

Так, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

- 18.09.2015 року наказом № 57-К ОСОБА_3 призначено виконуючим обов'язки на посаду директора ДП «ДГ «Соцземлеробство» ДДСГДС НААН з 21 вересня 2015 року (а.с.10, т.1).

- Наказом № 13-к від 01.02.2016 року ОСОБА_3 призначено на посаду директора ДП «ДГ «Соцземлеробство» ДДСГДС НААН з 01.02.2016 року, оплата праці здійснюється згідно контракту (а.с.11, т.1).

- 01.02.2016 року між ДДСДС НААН України, як державною науковою організацією, на яку покладено функції з управління майном, що перебуває у державній власності, в особі директора ДДСДС НААН ОСОБА_8 та ОСОБА_3 було підписано контракт, як з керівником підприємства, що є у державній власності, контракт діє з 01.02.2016 року по 01.02.2017 року (а.с.12-21, т.1), також позивачем було підписано додаток №1 до контракту - критерії ефективності фінансово-господарської діяльності підприємства, яке є у державній власності, дотримання яких покладається за контрактом на керівника (а.с.22, т.1) та додаткову угоду № 1 від 28.03.2016 року ( а.с.23-24, т.1) та Додаткову угоду № 2 від 04.05.2016 року (а.с. 29, т.1).

- З листа від 26.07.2016 року слідує що Національна академія аграрних наук України розглянула звернення ДДСДС НААН України щодо звільнення директора підпорядкованої станції установи і погоджує звільнення з посади директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Соцземлеробство» Донецької ДСДС НААН» ОСОБА_3 відповідно до ст. 41 п. 5 КЗпП України - припинення повноважень посадових осіб, з виплатою вихідної допомоги в розмірі шестимісячного середнього заробітку (ст. 44 КЗпП України) (а.с.131, т.1).

- Наказом № 52-к від 13.09.2016 року ОСОБА_3 - директора ДП «ДГ «Соцземлеробство» ДДСДС НААН» звільнено з посади з 13 вересня 2016 року у зв'язку з припиненням повноважень посадової особи, п. 5 ст. 41 КЗпП України, за погодженням Національної академії аграрних наук України. Зобов'язано головного бухгалтера ДП «ДГ «Соцземлеробство» НААН» виплатити ОСОБА_3 вихідну допомогу в розмірі шестимісячного середнього заробітку відповідно до статті 44 КЗпП України та компенсацію за невикористану відпустку (а.с.73, 129, т.1), з яким позивач був ознайомлений в цей же день, про що свідчить особистий напис на наказі про незгоду з ним.

- Згідно відомості на видачу лікарняних ДП «ДГ«Соцземлеробство» НААН» за серпень 2016 року ОСОБА_3 виплатили 2 906, 72 грн. (а.с.80).

- З платіжної відомості № 92 на виплату заробітної плати слідує, що ОСОБА_3 20 вересня 2016 року виплатили 983 грн. за серпень 2016 року, що підтверджено його особистим підписом (а.с.76-79, т.1);

- з платіжної відомості № 93 на виплату заробітної плати вбачається, що 08.10.2016 року позивачеві виплатили заробітну плату за вересень в сумі 63 388 грн., що підтверджено його особистим підписом (а.с.132-135, т.1), тобто 6-місячний оклад при звільненні.

- Актом від 14.09.2016 року доведено, що звільнений директор ОСОБА_3 відмовився передати печатку виконуючому обов'язки директора ДП «ДГ «Соцземлеробство» ДДСДС НААН», оскільки він не згідний з наказом про його звільнення (а.с.74,130, т.1).

- 22.09.2016 року ОСОБА_3 направив на адресу в.о. президента НААНУ претензію про визнання незаконним наказу №52-К від 13.09.2016 року та поновлення його на посаді директора ДП «ДГ «Соцземлеробство» ДДСГДС НААН» (а.с.49-51, т.1).

- 20.10.2016 року позивач отримав трудову книжку на руки, про що свідчить відмітка в журналі (а.с.81-82,137-138, т.1).

09.02.2017 року ДП«ДГ «Соцземлеробство» ДДСГДС НААН» змінило свою назву на ДП«ДГ «Таврія» ДДСГДС НААН», що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.175 - 183, т.1, а.с. 18 - 19, т.2).

З огляду на посадову інструкцію директора підприємства (а.с. 96-97, т.1), положення статті 6 Статуту ДП«ДГ «Соцземлеробство» ДДСГДС НААН» (а.с.32 - 35, т.1), на директора покладено виконання адміністративно-господарських обов'язків , а тому суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що ОСОБА_3 був посадовою особою підприємства.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку припинення повноважень посадових осіб.

Як уже зазначалося вище, з ОСОБА_3 було укладено контракт як з керівником підприємства (а.с.12 - 30, т.1). Він, оспорюючи рішення про звільнення, зазначає, що в контракті не передбачено таку підставу звільнення як припинення повноважень посадової особи. На це слід зазначити таке:

-Контракти укладаються з керівниками державних підприємств, установ, організацій і господарських структур ( п. 4 ч.1 ст. 6, п.1 ч.1 ст. 9 закону України «Про управління об'єктами державної власності» від 21.09.2006 р. № 185 - V.Відповідно до п. 16 Положення про порядок укладення контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1993 р. № 203, контракт з керівником підприємства може бути розірваний на підставах, установлених чинним законодавством, а також передбачених у контракті. В укладеному з ОСОБА_3 контракті, зокрема в підп. «г» пункту 23 зазначено, що контракт припиняється з інших підстав, передбачених законодавством. Отже, п. 5 ч.1 ст. 41 КЗпП розповсюджується і на посадових осіб, які працюють за контрактом, що спростовує твердження ОСОБА_3, що така підстава припинення з ним контракту не була передбачена.

Не зважаючи на те, що «припинення повноважень посадових осіб» було включено в ст. 41 КЗпП України, яка містить підстави для звільнення в зв'язку із вчиненням того чи іншого проступку, звільнення працівника в зв'язку з припиненням повноважень посадової особи не обов'язково має ґрунтуватись на вчиненні дисциплінарного правопорушення. Звільнення за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпЗ України не передбачає необхідності з'ясування вини працівника, доцільності та причин звільнення, врахування попередньої роботи та ін.. Як гарантію працівникові в такому випадку звільнення передбачено виплату працівникам вихідної допомоги в розмірі не менше ніж 6-місячний середній заробіток.

Розглядаючи питання звільнення працівника з ініціативи роботодавця за вказаною підставою, особливу увагу слід приділити дотриманню самої процедури звільнення: підставою для припинення трудових відносин за п. 5 ст. 41 КЗпП України є рішення вищого органу управління або виконавчого органу, що наділений повноваженнями з прийому (звільнення) працівників.

В справі що розглядається ДП «ДГ «Соцземлеробство» ДДСГДС НААН», директором якої працював позивач, безпосередньо підпорядковане Донецькій державній сільськогосподарській дослідній станції Національної академії аграрних наук України (надалі - наукова установа), загальне підпорядкування Національна академія аграрних наук України, про що зазначено в п . 1.3 Статуту(а.с.32, т.1 на звороті),.

Призначення звільнення директора відбувається шляхом укладення контракту з директором наукової установи, за погодженням з Академією, звільнення відбувається тією ж установою за погодженням з Академією (п. 6.5 Статуту - а.с.34, т.1).

Таким чином, отримавши погодження від Національної академії агарних наук (а.с. 131, т.1) на звільнення ОСОБА_3 з посади директора за п. 5 ст. 41 КЗпП України, Донецька державна сільськогосподарська дослідна станція Національної академії аграрних наук України як наукова установа, якій підпорядковане ДП «ДГ «Соцземлеробство» ДДСГДС НААН», - видала відповідний наказ № 52 к від 13.09.2016 року (а.с.129, т.1).

Посилання позивача на те, що в. о. директора наукової установи не вправі був підписувати такий наказ так як згідно статуту такими повноваженнями наділений лише директор, - не заслуговують на увагу, так як це є його власними домислами: саме поняття «виконуючий обов'язки директора» свідчить про те, що до цієї особи переходять всі права та обов'язки директора і вона вправі вчиняти в межах статут дії, які віднесені до компетенції директора.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що звільнення позивача було проведено з дотриманням передбаченої процедури, за погодженням з Національною академією агарних наук України, з видачою наказу науковою установою, якій безпосередньо підпорядковується ДП «ДГ «Соцземлеробство» ДДСГДС НААН», а тому підстав для задоволення позову, в тому числі і про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в суду не було.

Таким чином, розглядаючи справу за апеляційною скаргою на оскаржуване рішення, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив фактичні обставини у справі, подані сторонами докази, вірно визначився з характером правовідносин. Судом першої інстанції виконані вимоги ст. 212 ЦПК України, судове рішення мотивовано, наведене в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовує, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді: підпис О. С. Панасюк

підпис А. Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя Т. М. Шемета