Справа № 535/1082/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гвоздика А. Є.

при секретарі Кривенко Р. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області , треті особи ОСОБА_1 олегІгоровича, ОСОБА_3, ОСОБА_2 державна нотаріальна контора Полтавської області, Відділ Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі, про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4, померлого 11 жовтня 2010, яка складається з 1/3 частини житлового будинку розташованого по вул. Озерянська, 33 в смт. Котельва Котелевського району Полтавської області.

Вказуючи, що він як спадкоємець за законом першої черги, після смерті батька своєчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак через відсутність оригінала правовстановлюючого документа на вказане майно на ім'я померлого, йому нотаріусом було відмовлено в оформленні права власності на цю спадщину, позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на неї.

Окрім цього, він після смерті баби ОСОБА_5, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, яка складається з

1. 2/3 часток житлового будинку, який розташований по вул. Озерянська, 33 в смт. Котельва Котелевського району Полтавської області;

2. земельної ділянки площею 3,17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Котелевського району Полтавської області;

3. земельної ділянки 0,0864 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за вище вказаною адресою;

4. земельної ділянки 0,3021 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по вул. Озерянська, 33 в смт. Котельва Котелевського району Полтавської області;

5. квартири АДРЕСА_1;

6. 1/12 частини квартири № 2, розташованої по вул. вул. Полски-Тримбешська, 3 в смт. Котельва Котелевського району Полтавської області;

7. 1/3 частини земельної ділянки загальною площею 2,66 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Диканського району Полтавської області;

8. 1/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,29 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, що розташована по вул. Полськи Тримбешська в смт. Котельва Котелевського району Полтавської області.

Вказуючи на те, що через втрату оригіналів правовстановлюючих документів виданих на ім'я померлої баби ОСОБА_5 та відсутність реєстрації за останньою права власності на 1/12 частину квартири та 1/3 частини земельних ділянок, яку вона успадкувала після смерті сина ОСОБА_6, як спадкоємець за законом першої черги, позивач позбавлений можливості у встановленому законом порядку оформити спадщину після її смерті, а тому звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

В судове засідання позивач не з'явився, а до суду подав заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність.

Відповідач- Котелевська селищна Котелевського району Полтавської області- подала до суду клопотання про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Треті особи - ОСОБА_2 державна нотаріальна контора Полтавської області /далі - ОСОБА_2 держнотконтора/ та Відділ Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі Полтавської області /далі- Відділ Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі/ - до суду надіслали листи про розгляд справи у відсутність їх представників, заперечення проти задоволення позову відсутні.

Тетя особа ОСОБА_3 та її представник - ОСОБА_7 без поважних причин в судове засідання не з'явилась. (Причину її неявки, ухвалою суду від 30.06.2017 року визнано не поважною). Про дату та час розгляду справи вони повідомлені у встановленому законом порядку, а тому розгляд справи проведено у відсутність вказаної третьої особи та її представника.

Третя особа ОСОБА_8 до суду на розгляд вказаної цивільної справи не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив, хоча про такий судовий розгляд був повідомлений у встановленому законом порядку.

За вказаних обставин судовий розгляд справи по суті було проведено у відсутність позивача, представника відповідача ОСОБА_2 селищної ради, представників третіх осіб: відділу Держгеокадастру в ОСОБА_2 районі, ОСОБА_2 держнотконтори, третьої особи ОСОБА_3, її представника та третьої особи ОСОБА_8

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав.

Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

11 жовтня 2010 року в смт. Котельва Котелевського району Полтавської області помер ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 171068, виданим 13 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції Полтавської області.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно /далі-Інформаційна довідка/, сформованої за № .12.2016 року, що на підставі Свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ/291853, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_2 селищної ради, нині померлому ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належала 1/3 частина житлового будинку, розташованого по вул. Озерянській, 33, в смт. Котельва Котелевського району Полтавської області.

Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого 04.11.2016 року, вказаний вище будинок в цілому складається з житлового будинку - літ. А-1, сараїв - літ. Б, Д, Сараю-прибудови - літ. б, б1, д, вбиральні - літ. Г, навісу - літ. Д1, погреба - літ. З, огорожі № 1, 4, колодязя № 2, водогону №3.

Однак, за життя нині померлим ОСОБА_4 було втрачено оригінал Свідоцтва про право власності на належну йому 1/3 частину вказаного житлового будинку, якою володів, користувався як власник, а також був зареєстрований та проживав у цьому будинку до дня своєї смерті, що підтверджується відповідною довідкою наданою відповідачем по справі - ОСОБА_2 селищною радою.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 та ст. 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки за життя нині померлий ОСОБА_4 правомірно набув право власності на вказане вище домоволодіння, хоча ним було втрачено оригінал Свідоцтва про право власності на належну йому 1/3 частину, суд приходить до висновку, що це нерухоме майно належало йому на законних підставах, а тому є спадковим.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1261, 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу її відкриття не заявив про відмову від неї.

Позивач ОСОБА_1 - син померлого ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 048298, виданого повторно 25 травня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції Полтавської області, а тому відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем 1 черги після смерті останнього.

З довідок ОСОБА_2 держнотконтори від 09.12.2016 року та 14.06.2017 року, що після смерті ОСОБА_4, на підставі заяви ОСОБА_1 - позивача по справі, про прийняття спадщини, заведено спадкову справу за № 54/2011. Окрім цього, у вказаній спадковій справі знаходиться заява нині померлої ОСОБА_5 про відмову від прийняття спадщини. Інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Однак нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане вище нерухоме через відсутність оригінала документа про право власності на вказану частину цього домоволодіння.

Дослідивши та оцінивши обставини справи, надані докази у їх сукупності, а також враховуючи те, що 1/3 частина спірного домоволодіння є спадковим майном, яка належала померлому ОСОБА_4 на законних підставах, позивач прийняв спадщину після смерті батька, інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майна.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 04 лютого 2016 року в смт. Котельва Котелевського району Полтавської області померла ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 315044, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції у Полтавській області.

За життя нині померла ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 29.07.2005 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 селищної ради на праві спільної часткової власності володіла 1/3 частиною житлового будинку розташованого по вул. Озерянській, 33 в смт. Котельва Котелевського району Полтавської області.

А рішенням Котелевського районного суду Полтавської від 26.01.2006 року, за нині померлою ОСОБА_5 визнано в порядку спадкування, право власності на іншу 1/3 частину вказаного вище домоводіння.

Право власності на ці частини домоволодіння за життя ОСОБА_5 було зареєстроване в БТІ в реєстровій книзі № 4 під реєстровим номером 678.

Окрім цього, з Інформаційної довідки вбачається, що в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, за нині померлою ОСОБА_5 зареєстровано в загальному право спільної часткової власності на 2/3 частини спірного домоволодіння. Вказане також підтверджується і Витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 20971785, виданого 19.11.2008 року.

Однак, ОСОБА_5 було втрачено оригінал правовстановлюючого документа, який посвідчує її право спільної часткової власності на цю спірну частину нерухомого майна, хоча за життя остання володіла ним як власник.

Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що нині померлою ОСОБА_5 правомірно набуто право спільної часткової власності на 2/3 частини спірного нерухомого майна, яке зареєстровано у встановленому законом порядку, за життя володіла ним як власник, суд приходить до висновку те, що вказане майно належало їй на законних підставах, хоча і було втрачено оригінал правовстановлюючого документа, який посвідчує її право спільної часткової власності, а тому є спадковим.

Як вбачається з Витяга з Державного земельного кадастру про земельну ділянку /далі - Витяг/ НВ-016, сформованого 30.11.2016 року, нині померла ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку /далі - Державний акт/ серії ПЛ № 119047, виданого 30.01.2006 року, володіла земельною ділянкою площею 0,864 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер якої 0:30:002:0659. А відповідно до Витяга НВ-016, сформованого 30.11.2016 року, нині померлій ОСОБА_5, на підставі Державного акта серії ПЛ № 119048, виданого 30.01.2006 року також належала земельна ділянка площею 0,3021 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :30:002:0660. Вказані земельні ділянки розташовані по вул. Озерянській, 33 в смт. Котельва Котелевського району Полтавської області.

Відповідно до положень ст. 23 ЗК України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами. Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування землею виникають з моменту реєстрації цих прав.

Однак, нині померла ОСОБА_5 за життя втратила оригінали вказаних Державних актів на право власності на вказані земельні ділянки, хоча володіла вказними ділянками, як власник, а її право власності на них, як вбачається з викладеного вище було зареєстровано у встановленому законом порядку.

Окрім цього, рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 07.09.2015 року за нині померлою ОСОБА_5 визнано, в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_9, право власності на земельну ділянку площею 3,17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_2 селищної ради Котелевського району Полтавської області.

За життя ОСОБА_5 у встановленому законом порядку зареєструвати своє право власності на вказану землю не встигла, хоча власність на нього останньою набута на підставі, яка не заборонена законом, що прямо зазначено у ч. 1 ст. 328 ЦК України.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи те, що право власності на земельні ділянки зареєстроване у встановленому порядку за померлою ОСОБА_5 з присвоєнням кадастрових номерів, а на земельну ділянку призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за останньою визнано рішенням суду, яке набрало законної сили, суд приходить до висновку, що хоча остання і втратила оригінали Державних актів на вказані землі, а відомості про іншу за життя не встигла внести до Держгеокадастру, вони належали їй на законних підставах і були її власністю, а тому є тому є спадковим майном, яке відкрилось після її смерті.

19 червня 2014 року в смт. Котельва Котелевського району Полтавської області помер ОСОБА_6, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 270195, виданого повторно 16 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції у Полтавській області.

На випадок своєї смерті нині померлий ОСОБА_6 заповів, належну йому на підставі договору купівлі-продажу від 12.01.2008 рокуАДРЕСА_2, розташовану по вул. Полски-Тримбешська, 3 в смт. Котельва Котелевського район Полтавської області - ОСОБА_5, що вбачається з заповіту, посвідченого 08.05.2008 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі № 895.

Нині померла ОСОБА_5 - матір померлого ОСОБА_6, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 199401, виданого повторно 16 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції у Полтавській області.

Тому, нині померла ОСОБА_5 помимо належного прийняття спадщини за заповітом після смерті сина ОСОБА_6, відповідно до ст. 1261 ЦК України, як спадкоємець за законом першої черги, прийняла спадщину шляхом подачі заяви про це до ОСОБА_2 держнотконтори.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, окрім нині померлої ОСОБА_5 - матері покійного, спадщину після смерті ОСОБА_6, у встановленому законом порядку, прийняли також і діти останнього -треті особи по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_8.

Тому відповідно до норм ч. 1 ст. 1267 ЦК України, яка передбачає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, отже частка померлої ОСОБА_5 в спадковому майні ОСОБА_6 становить 1/3.

За життя нині померлому ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ/138159, виданого 05.05.2005 року Відділом приватизації житла ОСОБА_2 селищної ради, на праві спільної часткової власності належала 1/4 частина квартири № 2, яка знаходиться по вул. Полски-Тримбешськи, 3, в смт. Котельва Котелевського району Полтавської області.

Враховуючи те, що частка у спадковому майні ОСОБА_5 становить 1/3 частину спадкового майна померлого ОСОБА_6, її успадкована частка від 1/4 вказаної вище квартири належної останньому, відповідно становить 1/12.

Як вбачається з матеріалів справи, за життя нині померлому ОСОБА_6 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю /далі - Державний акт/ серії Р1 № 508618, виданого 24 травня 2001 року ОСОБА_2 селищною радою народних депутатів, належала земельна ділянка площею 2,66 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради. Вказаний Державний акт був виданий у встановленому на той час законом порядку та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 267. Належність вказаної земельної ділянки нині померлому ОСОБА_6 також підтверджено довідками виданими відділом Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі Полтавської області 15.12.2016 року та 16.12.2016 року.

Також, померлому ОСОБА_6 на підставі Державного акта серії ІІІ-ПЛ № 021530, виданого 14 жовтня 1997 року, належала земельна ділянка площею 0,29 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ведення особистого підсобного господарства, що розташована по вул. Полски-Тримбешська в смт. Котельва Котелевського району Полтавської області. Належність вказаної землі померлому ОСОБА_6 також підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 16.12.2016 року та довідкою наданою відповідачем по справі.

Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту реєстрації цих прав. Однак зміст ст. 125 ЗК України та порядок реєстрації земельних ділянок був змінений у 2009 році, а ОСОБА_10 України "Про Державний земельний кадастр" почав діяти лише з 01.01.2013 року, тобто після видачі ОСОБА_6 Державного акта .

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказані вище земельні ділянки належали ОСОБА_6 на законних підставах, хоча в подальшому після зміни земельного законодавства і не були внесені до Державного земельного кадастру, а тому є спадковим майном.

Загалом нині померла ОСОБА_5, як спадкоємець за заповітом, після смерті сина ОСОБА_6 прийняла спадщину у виді квартири № 4, а як спадкоємець за законом першої черги 1/12 частини квартири № 2, які розташовані по вул. Полски-Тримбешськики, 3, в смт. Котельва Котелевського району Полтавської області, 1/3 частини земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ведення особистого підсобного господарства, 1/3 земельної ділянки площею 2,66 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території ОСОБА_2 селищної ради.

Однак за життя нині померла ОСОБА_5 своє право власності на вказане спадкове майно у встановленому законом порядку зареєструвати не встигла.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12постанови Пленуму Верховного ОСОБА_3 України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз'яснення основних (невідчужуваних)прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв'язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що нині померла ОСОБА_5 у встановленому законом порядку прийняла спадщину, як спадкоємець за законом та за заповітом після смерті сина ОСОБА_6, яка складається з вказаного вище нерухомого майна, яким останній володів на законних підставах, однак не не зареєструвала своє право власності на нього через смерть, яка є непередбачуваною, суд приходить до висновку, що це майно належало їй, а тому є спадковим майном.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на на випадок своєї смерті.

Як вбачається з заповіту складеного та посвідченого 28 жовтня 2013 року Деревківською сільською радою Котелевського району Полтавської області та зареєстрованого в реєстрі за № 264, що на випадок своєї смерті ОСОБА_5 все своє майно, де воно не було і з чого б воно не складалось ОСОБА_1 - позивачу по справі.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину після смерті баби ОСОБА_5 шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до ОСОБА_2 держнотконтори.

Як вбачається з довідок № 1302/02-14, № 1301/02-14, № 1303/02-14, № 1311/02-14, № 1316/02-14, № 1315/02-14, № 1314/02-14, №623/01-16 (а.с. 25, а.с. 26, а.с. 53, а.с. 61, а.с. 69, а.с. 75, а.с.79, а.с. 221), що після смерті ОСОБА_5 на підставі заяви ОСОБА_1- позивача, про прийняття спадщини за заповітом, була заведена спадкова справа № 16/2016. Крім вказаної заяви позивача, у спадковій справі маються заяви про прийняття спадщини від ОСОБА_3 та ОСОБА_8 - третіх осіб по справі, які є онуками померлої та дітьми ОСОБА_6

Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Як роз'яснює п. 5 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_3 України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", що за наявності заповіту на все майно правило частини другої статті 1223 ЦК застосовується у разі неприйняття спадщини або відмови від спадщини усіма спадкоємцями за заповітом. В той же час, відповідно з П.п. 1) п. 16 цієї Постанови при вирішенні спорів у зв'язку із спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК та враховувати, що заповідач, зокрема,має право: 1) призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин, що прямо передбачено ч. 1 ст. 1235 ЦК України.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Дослідивши та оцінивши обставини справи, надані докази у їх сукупності, а також враховуючи те, що вказане спірне майно належало на законних підставах померлій ОСОБА_5, хоча на одну його частину було втрачено оригінали правовстановлюючих документів, а на іншу його частину, в тому числі і на успадковану після смерті сина ОСОБА_6, такі документи виготовити їх не встигла у зв'язку зі смерті. Позивач, як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину після смерті баби ОСОБА_5 та є єдиними визначеним у ньому спадкоємцем всього її майна. Треті особи по справі, як спадкоємці за законом другої черги, подали заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, на момент її смерті з нею не проживали, були працездатними та повнолітніми, окрім того ч. 1 ст. 1241 ЦК України не входять до списку осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, який є вичерпним та розширенню не підлягає. Оскільки заповіт є особистим розпорядженням, померлої ОСОБА_5, яким вона визначила єдиного спадкоємця свого майна ОСОБА_1 - позивача по справі, а спадкування за заповітом є пріоритетним до спадкування за законом, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і в цій частині вимог з визнанням за позивачем права власності на зазначене вище спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 328, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1233-1236, 1261, 1262, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 23, 125 ЗК України, ст. 41 Конституції України, п. 5, п. 16 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_3 України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованого по вул. Озерянській, 33 в смт. Котельва Котелевського району Полтавської області, який в цілому складається з житлового будинку літ. А-1, сараю літ. Б, сараю-прибудови літ. б, сараю-прибудови літ. б1, вбиральні літ. Г, сараю літ. Д, сараю-прибудови літ. д, навісу літ. д1, погреба літ.З, огорожі № 1,4, колодязя № 2, водогону №3 та на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 291853, виданого 29 липня 2005 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 селищної ради Котелевського району Полтавської області, належало померлому 11 жовтня 2010 року ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на 2/3 частини житлового будинку, розташованого по вул. Озерянській, 33 в смт. Котельва Котелевського району Полтавської області, який в цілому складається з житлового будинку літ. А-1, сараю літ. Б, сараю-прибудови літ. б, сараю-прибудови літ. б1, вбиральні літ. Г, сараю літ. Д, сараю-прибудови літ. д, навісу літ. д1, погреба літ.З, огорожі № 1,4, колодязя № 2, водогону №3, яке належало померлій 04 лютого 2016 року ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 0,0864 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :30:002:0659, розташована по вул. Озерянська, 33, смт Котельва Котелевського району Полтавської області, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 119047, виданого 30 січня 2006 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10, яка належала померлій 04 лютого 2016 року ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 0,3021 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :30:002:0660, розташовану по вул. Озерянській, 33, смт Котельва Котелевського району Полтавської області, що належала на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 119048, виданого 30 січня 2006 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 09, яка належала померлій 04 лютого 2016 року ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 3,17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 селищної ради Котелевського району Полтавської області, яка на підставі рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2015 року та набрало законної сили 18 вересня 2015 року належала померлій 04 лютого 2016 року ОСОБА_5, як спадкоємцю за заповітом після померлого 18 червня 2004 року ОСОБА_9, що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 019353, виданого 29 квітня 2003 року ОСОБА_2 селищною радою Котелевського району Полтавської області радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3311.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на квартиру за № 4, яка знаходиться по вул. Полски-Тримбешська, буд. 3, в смт. Котельва Котелевського району Полтавської області, та належала померлій 04 лютого 2016 року ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_6, який помер 19 червня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на 1/12 частину квартири за № 2, яка розташована по вул. Полски-Тримбешська, буд. 3, смт. Котельва Котелевського району Полтавської області та належала померлій 04 лютого 2016 року ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_6, який помер 19 червня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 2,66 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 селищної ради котелевського району Полтавської області належну померлій 04 лютого 2016 року ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_6, який помер 19 червня 2014 року, що належала йому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 508618, виданого 24.05.2001року ОСОБА_2 селищною радою Полтавської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1397.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,29 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Полски-Тримбешська, в смт. Котельва Котелевського району Полтавської області, належну померлій 04 лютого 2016 року ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_6, який помер 19 червня 2014 року, що належала йому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії III-ПЛ № 021530, виданого 14.10.1997 року ОСОБА_2 селищною радою Полтавської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 654.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: