АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 650/810/14-ц Головуючий в І інстанції Дічакова Т.І.
Провадження №22-ц/791/1067/17 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоІгнатенко П.Я.
Суддів:Воронцової Л.П.
Полікарпової О.М.
СекретарПрушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 31 липня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»(далі - ПАТ КБ «ПриватБанк» або банк) звернулося до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 27 грудня 2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% річних на суму залишку заборгованості. У зв'язку з невиконанням боржником зобов'язань за вказаним договором, станом на 30.04.2014 року виникла заборгованість в сумі 19134,93 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3871,54 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 13876,01 грн., а також штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина) та 887,38 грн. (процентна складова), які банк просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 31 липня 2014 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 19134,93 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що 27 грудня 2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 1300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% річних на суму залишку заборгованості. 16 грудня 2008 року кредитний ліміт було збільшено до 4300,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти.

Судом встановлено, що у зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 01.06.2014 року виникла заборгованість в сумі 19134,93 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3871,54 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 13876,01 грн., а також штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина) та 887,38 грн. (процентна складова) (а.с.5-7). Нарахована позивачем заборгованість відповідачем не спростована належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене та відповідно до положень ч.1 ст.1050, ст.1054 ЦК України щодо обов'язку позичальника повернути кредит, сплатити процент, в тому числі штрафи за порушення зобов'язань, що передбачені укладеним кредитним договором, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором в сумі 19134,93 грн.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги щодо застосування до спірних правовідносин строку позовної давності з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції. Той факт, що сторона не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції, у випадках, передбачених законом, може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а не для вирішення апеляційним судом її заяви про застосування позовної давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, рішення по суті спору ухвалюється судом першої інстанції, а на стадії апеляційного провадження здійснюється лише перевірка його законності та обґрунтованості і враховуючи те, що ст.267 ЦК України є нормою матеріального права, суд апеляційної інстанції не вправі розглядати питання про застосування наслідків закінчення строків позовної давності порушене відповідачем в доводах апеляційної скарги.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 02 березня 2016 року №6-2307цс15, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Інші доводи апеляційної скарги, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, є безпідставними та такими, що не впливають на правильність висновків суду.

Оскільки порушень норм матеріального та процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення колегією суддів не встановлено, то підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, рішення законне та обґрунтоване і має бути залишене без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, - відхилити.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 31 липня 2014 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова