Ухвала

Іменем України

22 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Аріадна Суми ЛТД» про визнання угоди недійсною та визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Сумської області від 19 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 08 серпня 1997 року до 28 жовтня 2009 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, під час якого ними був придбаний житловий будинок разом із земельною ділянкою площею 0,0474 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовані по АДРЕСА_1 Зазначив, що спірний будинок є спільним сумісним майном подружжя, проте за угодою про внесок від 13 травня 2010 року був переданий його дружиною без його згоди до статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Аріадна Суми ЛТД» (далі - ТОВ «Аріадна Суми ЛТД»).

Враховуючи викладене, позивач просив визнати угоду, укладену між ОСОБА_3 та ТОВ «Аріадна Суми ЛТД», зареєстровану 13 травня 2010 року державним реєстратором виконкому Сумської міської ради Сумської області ОСОБА_4, про внесок до статутного капіталу ТОВ «Аріадна Суми ЛТД» зазначеного вище житлового будинку недійсною; визнати за ним право власності на Ѕ частину цього житлового будинку.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано угоду, укладену між ОСОБА_3 та ТОВ «Аріадна Суми ЛТД», зареєстровану 13 травня 2010 року державним реєстратором виконкому Сумської міської ради Сумської області ОСОБА_4,недійсною. Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 19 січня 2017 року рішення районного суду скасовано й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Виходячи зі змісту ч. ч. 2, 3 ст. 61 СК України, якщо вклад до статутного фонду господарського товариства зроблено за рахунок спільного майна подружжя, в інтересах сім'ї, той із подружжя, хто не є учасником товариства, має право на поділ одержаних доходів.

У разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч ст. 65 СК України, інший із подружжя має право на компенсацію вартості його частки.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд, правильно застосувавши положення ст. ст. 61, 65 СК України, ст. ст. 1, 12 Закону України «Про господарські товариства», на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов обґрунтованого висновку про те, що з внесенням спірного манна до статутного фонду ТОВ «Аріадна Суми ЛТД», жилий будинок перестав бути об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому за позивачем не може бути визнане право власності на Ѕ його частину. При цьому він не позбавлений права звернутися до суду із позовом про компенсацію вартості його частки у цьому будинку.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постановах № 6-79цс13 від 02 жовтня 2013 року, № 6-5цс14 від 19 лютого 2014 року, № 6-38цс15 від 03 червня 2015 року, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходяться поза межами повноважень касаційного суду (ст. 335 ЦПК України) і висновків апеляційного суду не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 19 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

І.М.Фаловська