Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/901/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Лях М.М.
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА

Іменем України

11.05.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мурашка С.І.

суддів - Гайсюка О.В., Голованя А.М.

за участі секретаря - Яковлєвої Ю. Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Онуфріївського районного суду міста Кіровоградської області від 13 березня 2017 року і

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 13 березня 2017 року частково задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 16.07.2008 року №б/н в сумі 60811 грн. 29 коп. та 1378 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3, а також представник ПАТ КБ «Приватбанк» не з'явилися про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Від представника ПАТ КБ «Приватбанк» надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу з додатками.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі сторін, що відповідає положенням ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.07.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 9200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22, 80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач був ознайомлений з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та "Тарифами Банку", і погодився з ними, що підтверджується його особистим підписом на заяві.

Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 30.06.2016 року створив заборгованість по кредиту на загальну суму 64101,85 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і на користь банку з відповідача підлягають стягненню 17431 грн. заборгованості за кредитом, 41436,29 грн. заборгованості по процентам та 1944 грн. пені.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 549 ч.1 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 625,1052 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та у разі невиконання ним обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики та сплати належних йому процентів.

Матеріалами справи підтверджується, що 16.07.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, який складається з заяви про отримання банківських послуг, «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів банку» (а.с.6-14).

Така форма договору врегульована положеннями ст.634 ЦК України.

На підставі вказаного договору ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 9200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

На підставі наказів банку (а.с.64-69) з 01.09.2014 року ставка за користування кредитом була збільшена до 2,9% на місяць, а з 01.04.2015 року до 3,6 % на місяць.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що збільшення відсоткової ставки повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг з якими був ознайомлений відповідач.

Так, згідно п. 5.3 кредитного договору, банк має право проводити зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування карткового рахунку.

При цьому банк зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта у виписці по картковому рахунку згідно п.4.9 договору.

Згідно п.4.9 договору при підключенні держателя до системи INTERNET-banking (Приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні клієнта до комплексу Mobile-banking банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень.

Відповідно до п. 6.3. Договору в обов'язки клієнта входить отримувати виписки про стан картрахунку і проведені операції по картрахунку.

Неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє держателя від виконання своїх зобов'язань за договором (п. 8.1. Правил). Умови про порядок внесення змін до Тарифів по кредиту були закладені з самого початку, тобто відповідач перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредитного договору) і в разі незгоди з запропонованими умовами відмовитися від укладення такої угоди, під час підписання договору відповідача влаштовували умови вищевказаного договору про що свідчить його підпис.

Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами то вважається, що клієнт приймає нові умови (п.5.3).

Відповідно до п. 6.4 Умов та правил надання банківських послуг Клієнт зобов'язаний у разі незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів Банку надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих власнику і його довіреним особам.

Наданими банком роздруківками про відправлення SMS-повідомлень підтверджується, що 14.04.2014 року та 15.03.2015 року на №телефону +07, який зазначив у заяві на отримання кредиту відповідач, банк, більш ніж за 7 днів до збільшення відсоткової ставки, направляв відповідачу SMS-повідомлення про підвищення відсоткової ставки.

Оскільки ОСОБА_2 заяв про дострокове розірвання договору не подавав, це свідчить про його згоду зі змінами Тарифів.

Належних та допустимих доказів про неотримання відповідачем SMS-повідомлень про збільшення відсоткової ставки суду не надано, а тому доводи апеляційної скарги, що вказані SMS-повідомлення викликають сумніви у своїй достовірності є безпідставними.

Що стосується доводів апеляційної скарги про необґрунтованість вимог про стягнення тіла кредиту в розмірі 17431 грн., а не 9200 грн., суд становив наступне.

Крім кредитного договору від 16.07.2008 року відповідач ОСОБА_2 09.08.2010 року приєднався до нових Умов та правил надання банківських послуг, якими передбачено використання сервісу «Оплата частинами» (а.с.136-138).

Так 14.08.2014 року відповідач оформив сервіс «Оплата частинами» на суму 915 грн. та 18.08.2014 року на суму 6506 грн.

Відповідно до п.2.1.1.14.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі недостатньої кількості коштів для оплати чергового платежу по сервісу «Оплата частинами» клієнт доручає банку встановити овердрафт на кредитну картку на суму необхідну для оплати чергового платежу.

З наданого банком розрахунку (а.с.3-7) вбачається перерахування банком чергових платежів на погашення сервісів «Оплата частинами» за рахунок овердрафту, у зв'язку з відсутністю коштів на кредитному рахунку для погашення заборгованості по черговим платежам по сервісу «Оплата частинами».

З огляду на викладене заборгованість відповідача перед банком становить 17431 грн.

За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За загальним правилом, що випливає із Цивільного кодексу України, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не обмежується.

Відповідно до частини 2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставне майно тощо).

Отже аналіз норм статті 266, ч.2 ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховуються, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина 4 ст.267 ЦК України).

Проте, нормою ч.3 ст.267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може, оскільки можливість застосування позовної давності пов'язана лише з наявністю про це заяви сторони.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.05.2016 року у справі №6-474цс16.

Відповідач заяви про застосування судом позовної давності не подавав, а тому доводи апеляційної скарги про пропуск спеціальної позовної давності є безпідставними.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює та прийшов до правильного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Онуфріївського районного суду міста Кіровоградської області від 13 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: С.І.Мурашко

Судді: О.В.Гайсюк

А.М.Головань