Справа № 310/5179/17
РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі секретаря судового засідання Бевз О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини із зони проведення антитерористичної операції та в'їзд на цю територію без дозволу батька,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просила надати їй дозвіл на виїзд дитини із зони проведення антитерористичної операції та в'їзд на цю територію без згоди батька до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2006р. по 18.04.2008р. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 15.01.2014р. вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 Від цього шлюбу мають дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. На теперішній час старша донька ОСОБА_4 постійно проживає та навчається в м.Торез Донецької області. Зараз позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Після виходу з декретної відпустки, вона має намір продовжити працювати у м.Дніпро. А тому, для того щоб вивезти старшу доньку ОСОБА_4 з неконтрольованої території та ввезти на цю територію, їй необхідна згода батька дитини. Однак його місце проживання та перебування їй невідомі. Тому вона змушена була звернутися з цим позовом до суду.

Просила надати дозвіл на виїзд з території України та в'їзд до неконтрольованої території Донецької області без згоди батька до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась. Подала заяву про продовження розгляду справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не подав.

Суд, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України, розглядає справу за відсутності відповідача в заочному порядку.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

04.08.2006 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 (а.с.3).

18.04.2008р. шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 було розірвано (актовий запис №91 від 18.08.2008р., зареєстрований відділом РАЦС Торезького міського управління юстиції Донецької області). (а.с.7).

У 2014 році позивач одружилася вдруге, зараз має прізвище ОСОБА_1 (а.с.6). У другому шлюбі має доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.(а.с.4).

Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 15.01.2009р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано право приватної спільної часткової власності на АДРЕСА_1, по 1/2 частці за кожною.

Відповідно до довідки МЗУ «Школи №18 м.Тореза» від 13.09.2017р. №229, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в 5-Б класі Муніципальної загальноосвітньої установи «Школа №18 м.Тореза».

З пояснень позивача вбачається, що зараз вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_5 і проживає разом з дітьми в м. Торезі. Але після закінчення відпустки їй необхідно приступити до роботи управляючого відділенням Пелагеєвське відділення ПАТ КБ «Приватбанк» і виїхати на проживання до м. Дніпро. У зв'язку з цим їй необхідно мати дозвіл батька на виїзд/ вїзд з/в зони проведення антитерористичної операції. Проте місце перебування відповідача їй на сьогодні не відомо.

Таким чином, судом встановлено, що після припинення сімейних відносин між позивачем і відповідачем, дитина ОСОБА_3 залишилася проживати разом з матір'ю. Але позивач не має можливості разом з донькою виїжджати із зони проведення антитерористичної операції та в'їжджати на цю територію через відсутність згоди батька дитини.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно статті 141 СК України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, батьки, відповідно до положеньст.151СК України, вправі обирати самі. Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.154 СК України батьки мають право звернутися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Відповідно до п.п.5.1.1 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької Луганської областей - в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57.

Згідно з Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених вищезазначеною постановою, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків здійснюється за нотаріально посвідченою згодою іншого з батьків. Без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється за рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

В статті 313 ЦК України зазначено - фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Таким чином, чинне законодавство передбачає можливість оформлення відповідних документів на в'їзд/виїзд на тимчасово неконтрольовану територію без згоди одного з батьків за рішенням суду.

Отже, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо в'їзду/виїзду на тимчасово неконтрольовану територію України неповнолітньої дитини, а лише встановлено певний порядок її в'їзду/виїзду за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

З огляду на викладене, оскільки позивач зазначила мету в'їзд/виїзд на тимчасово неконтрольовану територію неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про можливість та доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на в'їзд/виїзд її неповнолітньої дитини, в її супроводі, без дозволу (згоди) батька дитини, відповідача по справі, та оформлення відповідних документів для тимчасового в'їзду/виїзду.

Керуючись ст.313 ЦК України, ст.ст.88, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, дозвіл на виїзди з неконтрольованої території України та в'їзди на неконтрольовану територію України (в зону проведення антитерористичної операції) її дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги або заяви про перегляд заочного рішення, якщо такі не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І. П. Прінь