26.06.2017 Справа № 469/9/17
2/469/284/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року Березанський районний суд Миколаївської області у складі : головуючої - судді - Гапоненко Н.О.
за участю секретаря судового засідання - Потриваєвої М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Березанка цивільну справу за позовом першого заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області до Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області та ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог Державне підприємство Очаківське лісомисливське господарство, про визнання незаконними та скасування рішень (в частині), визнання недійсним державного акта на право власності, визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності, витребування земельної ділянки, -
Перший заступник прокурора Миколаївської області 03 січня 2017 року звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому зазначив, що прокуратурою області виявлено порушення законодавства при прийнятті Коблівською сільською радою рішень із земельних питань, зокрема, пунктами 1, 2 рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №10 від 26 грудня 2012 року затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0404 га. із земель, не наданих у власність та користування, для ведення садівництва в межах території населеного пункту с.Коблеве Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.
У подальшому рішенням Коблівської сільсьської ради №31 від 16 грудня 2014 року цільове призначення земельної ділянки змінено на будівництво і обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування.
На підставі вказаного рішення ради реєстраційною службою Березанського районного управління юстиції у Миколаївській області 28 грудня 2014 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку №31820115.
Прокурор вважає, що вказані вище рішення Коблівської сільської ради прийнято з порушенням вимог законодавства, у звязку з чим підлягають визнанню незаконними та скасуванню.
Зазначені вимоги обгрунтовані тим, що надана відповідачу ОСОБА_1 земельна ділянка належала до земель державної власності (державного лісового фонду), відведення яких у приватну власність для індивідуального дачного будівництва заборонено, перебувала у постійному користуванні ДП Очаківське ЛМГ (раніше Очаківське державне лісомисливське господарство), та була вилучена у постійного користувача Коблівською сільською радою в односторонньому та позасудовому порядку, незаконно, поза волею належного власника, всупереч існуючому мораторію на надання згоди на вилучення земельних ділянок лісогосподарського призначення.
Усупереч вимогам ч.ч.2,3 ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки не погоджено із Миколаївським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та з відповідним органом містобудування та архітектури.
Крім того, спірна земельна ділянка повністю розташована у прибережній захисній захисної смузі Чорного моря на відстані 170-180 метрів від урізу води, а тому, відповідно до ст.ст.85,88 Водного кодексу України, ст.ст.59,84 ЗК України, може перебувати виключно у державній та комунальній власності і надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей, до яких не відноситься ведення садівництва та будівництво комерційних обєктів.
При цьому ведення садівництва в межах прибережної захисної смуги Чорного моря та в зоні рекреації забороняється існуючими будівельними нормами та містобудівною документацією.
Крім того, надана ОСОБА_1 земельна ділянка накладається на землі загального користування комунальної власності, які відповідно до п."а" ч.4 ст.83 ЗК України не можуть передаватися у приватну власність.
Посилаючись на наведені порушення вимог закону, прокурор просив визнати незаконними та скасувати пункти 1, 2 рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №10 від 26 грудня 2012 року та рішення Коблівської сільської ради №31 від 16 грудня 2014 року в частині затвердження проекту землеустрою та зміни цільового призначення земельної ділянки з ведення садівництва на будівництво і обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування.
У зв"язку з незаконністю оскаржуваних рішень Коблівської сільської ради прокурор просив визнати недійсним та скасувати виданий на їх підставі державний акт на право власності ОСОБА_1 та свідоцтво про право власності на земельну ділянку, а також на підставі п.3 ч.1 ст.388 ЦК України витребувати земельну ділянку у ОСОБА_1 на користь власника держави в особі Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області.
Прокурор у судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Інші особи, які беруть участь у справі, у судові засідання двічі не зявилися та не повідомили про причину своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.
Заяви від імені Коблівської сільської ради про відкладення розгляду справи у зв"язку з неможливістю явки не містять підтвердження поважності причин неявки представника сільської ради, а тому судом до уваги не беруться.
Зі згоди прокурора суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №10 від 26 грудня 2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0404 га (пасовища) для ведення садівництва із земель, не наданих у власність та постійне користування в межах території населеного пункту с.Коблеве Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.15).
Рішенням Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №31 від 16 грудня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок» затверджено проект із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_1, площею 0,0404 га кадастровий номер :12:050:0307, з ведення садівництва на будівництво та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування у межах населеного пункту села Коблеве, Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.16).

28 грудня 2014 року Реєстраційною службою Березанського районного управління юстиції Миколаївської області на імя ОСОБА_1 видано свідоцтво на право власності на вказану земельну ділянку з кадастровим номером :12:050:0307 (а.с.36-38).

Надана відповідачу ОСОБА_1 у власність земельна ділянка розташована на землях Держлісфонду, що знаходилися в постійному користуванні ДП Очаківське ЛМГ в урочище Коблево Березанського лісництва в кварталі 35, виділ 10, та перебувала у державній власності, що підтверджено повідомленням ДП Очаківське ЛМГ з фрагментом накладення земельної ділянки (а.с.29-30) та повідомленням ВО "Укрдержліспроект" (а.с.27).

Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб; районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для ведення водного господарства, будівництва обєктів, повязаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті , індивідуального дачного будівництва.

У комунальній власності перебувають, зокрема , усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності (п. "а" ч.2 ст.83 ЗК України).

Підпунктом "а" пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності передбачено, що у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук, державних галузевих академій наук.

До земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства (ч.1 ст.55 ЗК України, ч.1 ст.5 ЛК України)

Таким чином, спірна земельна ділянка входила до складу земельної ділянки лісогосподарського призначення, що знаходилась у користуванні державного підприємства "Очаківське ЛМГ", та на підставі п.п."а" п.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» перебувала у державній власності, повноваження щодо розпорядження якою належать Березанській районній державній адміністрації, а тому Коблівською сільською радою надано земельну ділянку у приватну власність відповідача ОСОБА_1 поза волею належного власника.

Підпунктом "ґ" частини 4 статті 84 ЗК України передбачено, що землі лісогосподарського призначення належать до земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств (ч.2 ст.56 ЗК України).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 року № 610-р зупинено прийняття рішень про надання згоди на вилучення земельних ділянок лісогосподарського призначення, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення, крім випадків будівництва чи реконструкції доріг, будівництва пунктів пропуску через державний кордон, будівництва та обслуговування об"єктів енергетичної інфраструктури, розміщення кладовищ.

Тому передача спірної земельної ділянки відповідачу ОСОБА_1 для ведення садівництва суперечить діючому законодавству.

Відповідно до норм ч.5 ст.116 ЗК України ( в редакції, що була чинною на момент прийняття розпоряджень), земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Всупереч зазначеним вимогам вилучення земельної ділянки з постійного користування ДП "Очаківське ЛМГ" не відбулося, заяви про відмову від права користування чи згоду на вилучення земельної ділянки ДП "Очаківське ЛМГ" не надавались (а.с.29), рішень Березанської районної державної адміністрації про вилучення земельної ділянки чи припинення права постійного користування не приймалось (а.с.33).

За інформацією, наданою Відділом Держгеокадастру у Березанському районі Миколаївської області 30.08.2016 року, за даними Національної кадастрової системи спірна земельна ділянка знаходиться на відстані від урізу води Чорного моря до південної межі 170-180 метрів, до північної 180-190 метрів (а.с.22).

За положеннями ст.60 Земельного кодексу України та ст. 88 Водного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше 2 км від урізу води.

З урахуванням зазначених нормативних розмірів, наявні підстави вважати, що спірна земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги.

Землі, зайняті прибережними захисними смугами, віднесено до земель водного фонду (ст.58 ЗК України).

За змістом ст.59 ЗК України, землі прибережних захисних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей.

Як передбачено ч.4 ст.59 ЗК України (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваних рішень), земельні ділянки прибережних захисних смуг можуть передаватися громадянам та юридичним особам на умовах оренди для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо. Передача земельних ділянок прибережних захисних смуг у приватну власність та для потреб, не зазначених у ч.4 ст.59 ЗК України, законодавством України не передбачено.

Таким чином, Коблівською сільською радою всупереч зазначеним нормам законодавства передано у приватну власність земельну ділянку, що знаходиться у межах прибережної захисної смуги, для потреб, не передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції Україн органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, є підставою для відмови у дозволі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ч.7 ст.118 ЗК України).

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що пункти 1, 2 рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №10 від 26 грудня 2012 року, якими затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0404 га (пасовища) у селі Коблеве для ведення садівництва в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області, не відповідають зазначеним вимогам законодавства.

Відповідно до ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, зокрема, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки лісогосподарського призначення підлягає погодженню з органом лісового господарства (ч.3 ст.186-1 ЗК України).

Як вбачається з повідомлення Миколаївського обласного управління лісового та мисливського господарства (а.с.26), висновки про погодження на зміну цільового призначення, вилучення, відмову від користування земельними ділянками на користь ОСОБА_1 не надавалися.

Відповідно до ст.17 Закону України Про основи містобудування основою для вирішення питань про вилучення (викуп), передачу (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб є містобудівна документація.

Абзацом 2 ст.48 Закону України Про охорону земель передбачено, що розміщення і будівництво обєктів житлово-комунального, промислового, транспортного, іншого призначення здійснюються відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих обєктів.

Містобудівною документацією, що діяла на момент прийняття рішення Коблівської сільської ради № 10 від 26 грудня 2012 року, є Проект планування та забудови Березанського району Миколаївської області, затверджений постановою Державного комітету Української РСР у справах будівництва від 23.10.1985 року №112, відповідно до якого в зоні рекреації, у якій розташована спірна земельна ділянка, планувалось розміщення баз відпочинку, пансіонатів та будинків відпочинку, кемпінгів, піонертаборів, таборів праці та відпочинку, пляжів, памяток археології та заказників памяток культури.

Відповідно до інформації Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації від 03.11.2016 року (а.с.30), надана відповідачу ОСОБА_1 у власність земельна ділянка розташована у зоні рекреації, на момент відведення її цільове призначення (землі сільськогосподарського призначення) і після його зміни (землі громадської забудови) не відповідало чинній на той час містобудівній документації.

Отже, будівництво обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування на спірній земельній ділянці суперечить земельному і водному законодавству, містобудівній документації та діючим будівельним нормам, державним стандартам і правилам, а тому рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №31 від 16 грудня 2014 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок», яким затверджено проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_1, з ведення садівництва на будівництво та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування не є законним.

Крім того, звернень від ОСОБА_1 до Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації щодо розгляду проектів землеустрою по спірній земельній ділянці не надходило (а.с.30 на звор.), а тому при прийнятті зазначеного рішення Коблівською сільською радою порушено вимоги ч.2 ст.186-1 ЗК України, відповідно до яких проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до органу містобудування та архітектури.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність скасування пунктів 1, 2 рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №10 від 26 грудня 2012 року, у звязку з цим також підлягає визнанню недійсним виданий на його підставі Державний акт серії ЯК №789590, виданий 29 грудня 2012 року ОСОБА_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,0404 га, кадастровий номер :12:050:0307, який є похідним документом та посвідчує виникнення права власності.

Згідно зі ст.126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п.8-1 ч.1 ст.18 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Враховуючи, що рішення Коблівської сільської ради Березанського району №31 від 16 грудня 2014 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення відведеної у власність ОСОБА_1 земельної ділянки видане з порушенням норм чинного законодавства, свідоцтво про право власності, видане відповідачу реєстраційної службою Березанського РУЮ на спірну земельну ділянку, необхідно визнати недійсним та скасувати.

Посилання позивача на те, що надана у власність ОСОБА_1 земельна ділянка накладається на землі загального користування, належними та достовірними доказами не доведено, так як лист Коблівської сільської ради від 30 червня 2016 року (а.с.41) такої інформації не містить, а тому судом до уваги не береться.

Згідно з ч.3 ст.388 Цивільного кодексу України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Про наявність правових підстав для витребування в добросовісного набувача в порядку ст.388 ЦК України спірної земельної ділянки, що належить до земель лісового фонду та яка на час прийняття незаконного рішення про її відчуження перебувала в державній власності і вибула з володіння власника держави поза його волею, зазначено в правовій позиції Верховного Суду України від 17.12.2014 року у справі №6-99цс14.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги прокурора щодо витребування у відповідача ОСОБА_1 спірної земельної ділянки, яка вибула з володіння держави незаконно і поза волею належного власника, та повернення земельної ділянки на користь держави в особі Березанської районної державної адміністрації підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача сплачені ним судові витрати в сумі 4449,25 грн. в рівних частках з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати незаконними та скасувати пункти 1, 2 рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №10 від 26 грудня 2012 року в частині затвердження та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0404 га (пасовища) для ведення садівництва в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області.

Визнати незаконним та скасувати рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №31 від 16 грудня 2014 року в частині затвердження проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення належної ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0404 га (пасовища) в межах с.Коблеве Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, кадастровий номер :12:050:0307, з ведення садівництва на будівництво і обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування.

Визнати недійсним виданий ОСОБА_1 державний акт серії ЯК №789590 від 29 грудня 2012 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0404 га з кадастровим номером :12:050:0307.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності № 31820115, видане на земельну ділянку із кадастровим номером :12:050:0307, видане 28 грудня 2014 року реєстраційною службою Березанського районного управління юстиції у Миколаївській області на імя ОСОБА_1.

Зобовязати ОСОБА_1 повернути у власність держави в особі Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області земельну ділянку площею 0,0404 га із кадастровим номером :12:050:0307.

Стягнути з Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь прокуратури Миколаївської області (р/р 0340, , Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172) судовий збір в сумі по 4449,25 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в десятиденний строк з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачами в загальному порядку.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 26 червня 2017 року

Суддя: