Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" жовтня 2017 р. Справа № 608/1421/17

Номер провадження2/608/694/2017

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Квятковської Л. Й.

з участю секретаря Фаштиковської Г.М.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

представника відповідачки ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу цивільного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації,-

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовомдо відповідачки ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації.В позові вона вказала, що після смерті її батька (05.10.2015р.) у неї склались неприязні відносини з батьковою сестрою, ОСОБА_3, жителькою села Полівці, Чортківського району, що полягали у нецензурних, необґрунтованих лайках на її адресу. Відповідачка розповсюджує неправдиву інформацію щодо позивачки по селі, а саме, що та «веде аморальний спосіб життя, вагітна, гуляща, «гелевата». Після відсутності позивачки у селі біля трьох тижнів, у зв'язку з проходженням лікування у Чернівецькій районній лікарні наклепи зі сторони відповідачки тільки посилились. Через постійні наклепи по незрозумілих її причинах, стан її здоров'я значно погіршився. Вона змушена купляти заспокійливі препарати та лікарства для серцево-судинної системи. Люди по селі стали по-іншому до неї відноситися, оглядають зовнішній вигляд на предмет вагітності позивачки. 03 вересня 2017 р. під час останньої розмови з ОСОБА_3, з метою вияснити її наміри, та мету даних наклепів, між ними склалась суперечка, свідками якої були, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Вона молода, 31-річна жінка, яка має право на особисте життя, а через наклепи відповідачки, ОСОБА_3, вона не може спокійно пройтися по селі, щоб не привертати лишньої уваги жителів села. Село, де проживають сторони невеличке, всі всіх знають і чутки розходяться дуже швидко, це принижує її в очах односельчан. Просить визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки села Полівці Чортківського району, інформацію, розповсюджену особисто словами ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки села Полівці Чортківського району, а саме «веде аморальний спосіб життя, вагітна, гуляща, «гелевата»; зобов'язати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительку села Полівці Чортківського району, припинити висловлювати недостовірну інформацію щодо приниження честі, гідності ОСОБА_1, та привселюдно на зібранні жителів села Полівці Чортківського району вибачитися перед позивачкою, спростувавши сказані нею слова в адресу позивачки, які є недостовірними та такими, що принижує її честь і гідність; стягнути з відповідачки понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що відповідачка ОСОБА_3 її тітка. Після смерті батька в позивачки погіршився стан її здоровя, вона змушена була лікуватись. Потім вона отруїлась і лежала в м. Чорткові в інфекційному відділі. Крім того, в неї інтоксикація серця та ущемлений нерв. Відповідачка в той час матері говорила, що позивачка невідомо чим займається, що дурна нероба, не хоче працювати, обзивала її нецензурними словами. Коли батько помер, то ОСОБА_3 говорила, що ОСОБА_1 така сама дурна, нервова, як її батько. Почули, що ходить по селу, розповсюджує плітки, зводить наклепи про те, що вона гуляща, вагітна. Позивачка намагалась з нею вияснити, на що вона відповіла, що хоче те і балакає. 03.09.2017 року ОСОБА_3 почала бити кури і сказала до тітки ОСОБА_6 «маєш гелевату, гулящу». Казала, що це говорила ОСОБА_7. Вона розлучена, тому слово вагітна принижує, ґелевата для неї вважає спотворена. Вона з тіткою та мамою приходили, намагались вияснити, чому відповідачка поширює недостовірну інформацію.ОСОБА_8 чула, що ОСОБА_3 викрикнула за тіткою за ОСОБА_6 в с. Полівці, що позивачка «гуляща, ґелевата, вагітна, нероба». На запитання відповіла, що про негативні висловлювання чула це ще ОСОБА_7. Бачила ОСОБА_3 03 вересня 2017 року вона особисто. Не чула, як кричала за ОСОБА_6, що гуляща, відповідачка показала в напрямок рукою у вулицю, де вона живе через городи та сказала, що вже маєш там «ґелевату, гулящу, вагітну ».

Представник позивачки суду пояснила, що ОСОБА_1 розлучена та інформація про її вагітність є недостовірною та принижує її. «Ґелевата» - це народне слово, що в селян означає, що має грижу. Просить визнати недостовірною інформацію, що поширювала ОСОБА_3 проти позивачки ОСОБА_1 та зобов"яти спростувати на зборах села.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник позовні вимоги не визнають, вважають позов про захист честі, гідності, ділової репутації, безпідставним, надуманим та таким, що не підлягає задоволенню через наступне, про що вказується в запереченнях. Зокрема зазначається, що 03 вересня 2017 року ОСОБА_1, її мати ОСОБА_6 та її тітка, рідна батькова сестра ОСОБА_5, ввірвалися до будинку відповідачки і палицями, які принесли із собою, почали наносити їй удари по всьому тілу. В момент нападу вона лежала на ліжку, в будинку, крім неї, нікого не було, тому захистити було нікому. В результаті побиття вона отримала перелом грудини, струс мозку, гематоми та ссадини по різних частинах тіла. Про завдані їй тілесні ушкодження вона повідомила до поліції та звернулася за медичною допомогою та перебувала на стаціонарному лікуванні з 03 по 14 вересня. Пізніше вона проходила обстеження в Тернопільській обласній лікарні. 03.09.2017 року органом досудового розслідування Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області було відкрито кримінальне провадження №0000475. за ч. 1 ст. 125 КК України. По справі слідчим призначена судово-медична експертиза на предмет встановлення ступеня тяжкості завданих тілесних ушкоджень. Медичні документи вона надала слідчому кілька днів тому. Позивачка ОСОБА_1 знаючи, що з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень нею, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, відкрито кримінальне провадження вирішила, що найкращим захистом буде напад, тому подала до суду безпідставний позов про захист честі, гідності та ділової репутації. В своєму позові позивачка не вказала чітко, де, коли, кому, в який спосіб, яку саме інформацію вона розповсюджувала про неї. Вказана в позові дата 03 вересня 2017 року є датою вчинення побиття позивачкою відповідачки в її будинку. Щодо події 03 вересня 2017 року ведеться кримінальне розслідування. Повідомляє суд, що вона ніколи і нікому не розповсюджувала неправдивої інформації щодо позивачки, не принижувала її честі, гідності та ділової репутації. Вона не висловлювалася образливо в адресу позивачки, не заявляла, що вона «веде аморальний спосіб життя, вагітна, гуляща, гелевата». Позивачка повинна довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено її особисті немайнові права. У позовній заяві позивачка ОСОБА_1, крім власних голослівних тверджень, жодних належних та допустимих доказів не навела. Позивачка у своїй позовній заяві сама стверджує, що має слабке здоровя, лікувалася з приводу харчового отруєння. Надана нею копія «Огляд сімейного лікаря» від 07.09.2017 року та довідка від 06.09 2017 року з вказаним діагнозом «здорова (не вагітна)» не містить жодного доказу щодо предмету поданого позову. Жодних інших доказів до позовної заяви не додано, тому в позові просять відмовити.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 вказала, що позов не визнає. Два роки вона не бачила позивачку, чи була вона вагітна не знає, люди питали, а вона казала, що не знає. 03 вересня 2017 року позивачка ОСОБА_1, її мати ОСОБА_6 та її тітка ОСОБА_5 ввірвались до неї до хати та побили її. Тітка позивачки ОСОБА_5 прибігла до неї та почала ображати, вона їй сказала дивися на свою. На позивачку ніколи, нікому, нічого не говорила. ОСОБА_1 тут не жила. ОСОБА_8 не чула, її не було. ОСОБА_5 пішла на подвіря до ОСОБА_8. Неприязні відносини почались з 2016 року. Нічого не говорила, так як її не бачила. Останні два роки позивачка проживає на третій вулиці від неї. Знала, що позивачка перебувала в лікарні. Весною приїхала в село позивачка, 03 вересня вона прийшла до неї до хати. Просить в позові відмовити.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що в неї неприязні відносини з двоюрідною сестрою, відповідачкою по справі. Позивачка ОСОБА_1 - її племінниця. Відповідачка обзивала її племінницю, що вона вагітна, казала дивіться, щоб це від неї не вийшло. 03 вересня 2017 року вона викрикала за нею, що «вагітна, гуляща, «ґелевата». Вона привела ОСОБА_7 вияснити, це було в неї на подвірї біля 16 години, а ОСОБА_3 била її кури. Рукою показала на вулицю, де живе її племінниця, і сказала «от маєш свою ґелевату, гулящу, вагітну».

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила що позивачка ОСОБА_1 є її дочкою, з відповідачкою в неї неприязні відносини. Після смерті чоловіка дочка поїхала лікуватись в м. Чернівці. ОСОБА_3 запитала, де дочка, чого вивозить тільки гроші, твоя дочка така, як твій чоловік. Почула плітки, запитувала її, навіщо вона розпускає плітки. Сказала братові йди запитай, що вона хоче. Пішла братова запитати, що вона хоче. 03 вересня 2017 року ОСОБА_9 почала бити кури в ОСОБА_6 та кричати, що маєш «ґелевату», сказала, що це ОСОБА_7 казала. Вона привела ОСОБА_7, в ОСОБА_9 вони були неповних десять хвилин всі три, тоді пішли до ОСОБА_10, щоб вона не розпускала плітки по селі.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що в неї неприязні відносини з позивачкою. 03 вересня 2017 року позивачка, її мати та тітка прийшли до ОСОБА_3, остання є хворою жінкою. Вона розмовляла з ОСОБА_3 по телефону, обірвалась розмова, почула крик, плач, просила виклакати швидку, так як її побили. Прибігли ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з коликами до неї, це була неділя, обзивали її дітей. Ніхто не казав, що ОСОБА_3 розповсюджувала інформацію про Гуцул.В селі ОСОБА_3 знають як порядну, добру жінку та християнку.

Вислухавши сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, зважаючи на наступне.

Позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, про що свідчать паспортні дані. Позивачка ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з ОСОБА_11, який розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів 13 лютого 2009 року зроблено відповідний актовий запис № 29 та видане свідоцтво про розірвання шлюбу.

Жителькою цього ж населеного пункту є відповідачка ОСОБА_3, на яку виконавчим комітетом Полівецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області видана характеристика за №96 від 25 вересня 2017 року, в якій зазначається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, українка, ІНФОРМАЦІЯ_5, народилася і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4. Удвох з чоловіком ОСОБА_9 виховали трьох синів. Син ОСОБА_12 та чоловік ОСОБА_9 померли. Після смерті сина ОСОБА_12 виховувала та опікувалася внуком ОСОБА_9 круглим сиротою. Ввічлива, турботлива, скромна, добра господиня. Скарг від сусідів та односельчан до виконкому не надходило.

В ході судового розгляду встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини. 03 вересня 2017 року на подвіря до ОСОБА_3 зайшли її родички ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з тим, щоб зясувати, що собака відповідачки поїла кури. В ході суперечки та сварки, яка виникла під час розмови, ОСОБА_3, показавши рукою в сторону городів, сказала такі слова «маєш свою гулящу, вагітну, ґелевату», при цьому не називаючи імя та прізвища особи, якої ці вислови стосувалися.

Згідно витягу з кримінального провадження №0000475, заявником по якому є ОСОБА_10, 03 вересня 2017 року близько 16 год. ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, перебуваючи по місцю проживання ОСОБА_3 06.12.1946 р. н., що в с. Полівці Чортківського району під час словесної суперечки умисно нанесли декілька ударів по різним частинам тіла останньої, чим спричинили ОСОБА_3 тілесні ушкодження.

Згідно статті 68 Конституції України кожний зобов'язаний неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Стаття 28 Конституції України проголошує, що кожен має право на повагу до його гідності. Відповідні положення містять також статті 5, 12 Загальної декларації прав людини 1948 р., статті 7, 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 р.

Згідно ст. 269 «Поняття особистого немайнового права» Цивільного кодексу України особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

В ч. 1 ст. 270 Цивільного кодексу України вказується, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

В п. 4 постанови № 1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначається, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки)

загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою

репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

У доктрині цивільного права поняття «честь» визначається як суспільна оцінка особистості, міра її духовних, соціальних цінностей. Гідність є внутрішньою самооцінкою громадянина його властивостей, здатностей, світогляду, суспільного значення. Зі словом «честь» повязується оцінка суспільством моральних та інтелектуальних особливостей людини, зі словом «гідність» усвідомлення людиною факту, що вона володіє незганьбленими моральними та інтелектуальними якостями.Гідність є не лише самооцінкою, а й сукупністю обєктивних якостей людини, які визначають її репутацію у суспільстві. Гідність людини це та цінність, якої вона набуває і яку зберігає в суспільстві. Серед складових такої цінності виокремлюють: особисту гідність (цінність конкретної особистості, сукупність притаманних їй суспільно важливих властивостей); колективну гідність (цінність людини як представника певної соціальної групи сімї, колективу тощо, належність до якої наділяє її певною значимістю); професійну, трудову гідність (цінність, яка повязана з професією особистості та визначається основними видами її суспільної діяльності); громадянську гідність (цінність людини як представника народу, як громадянина певної держави); людську гідність (цінність людини як представника всього людства).

Термін «честь» у науковій літературі, періодичних виданнях набуває таких конкретних значень: позитивна моральна репутація, добре імя окремої людини чи певної спільноти людей; повага та пошана; зовнішній вияв поваги й пошани або прийняті в певному суспільстві знаки вшанування та уславлення; усвідомлення і відчуття честі; синонім найкращих духовних якостей особистості (благородство, совість та ін.); ті якості особистості чи соціальної спільноти, які мають загальне визнання, те, за що віддають шану; синонім гідності

Гідність та честь є особистими немайновими благами, невіддільними від особистості. Вони виникають з моменту народження людини. Згідно зі ст. 1 Конвенції про права дитини 1989 р. дитиною є кожна людська істота до досягнення нею 18-річного віку; ст. 16 забороняється будь-яке незаконне посягання на її честь і гідність.

Способи судового захисту гідності та честі передбачені ст. ст. 16, 277 Цивільного кодексу України.

Згідно частини 3 ст. 277 Цивільного кодексу України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. За правилами ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.

Також в п. 15 постанови № 1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до п. 19 постанови № 1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

У відповідності до п.6 Постанови Пленуму ВСУ за № 1 від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Твердження позивачки ґрунтуються на показах свідків, інших доказів суду надано не було. Суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, оскільки вони є відповідно матірю та рідною тіткою позивачки.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що висловлення відповідачки ОСОБА_3 є оціночними судженнями та не містять фактичних даних щодо особи, якої вони стосувалися, а лише являють собою оцінку дій та висловлювань, не суперечать Конституції України чи будь-яким іншим актам законодавства,позивачкою не доведено, що було порушено її особисті немайнові права з боку ОСОБА_3, а тому в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 19, 32, 34, 68 Конституції України, ст. ст. 16, 269, 275, 277, 280, 297 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 57, 61, 174, 212, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, п. 4, 5, 15, 19, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л. Й. Квятковська