Справа № 209/1779/17
Провадження № 2/209/1145/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року м. Кам′янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Маслова Д.В.

за участю секретаря Кулік О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2, на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позові зазначила, що вона з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2011 року, рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.06.2017 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбних відносин вони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу не надає. Позивачу самій важко купувати сину одяг, взуття, іграшки, продукти харчування, все, що необхідно для нормального життя та розвитку дитини. Відповідач офіційно працює, має стабільний дохід.

Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, збільшивши їх розмір, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини.

Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі, збільшені позовні вимоги визнав у повному обсязі, зазначив, що добровільно сплачував аліменти на дитину, на підтвердження даного факту просив долучити довідку.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

При вирішенні справи, суд враховує те, що кожна сторона має право розпоряджатись своїми процесуальними правами на власний розсуд, в тому числі і в частині визнання позову.

При цьому, ч.1 ст.174 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

Частиною 4 ст.174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ст.61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що сторони з 10 вересня 2011 року перебували у шлюбі, зареєстрованому Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за №525 (а.с.5), рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 червня 2017 року шлюб між сторонами розірвано, рішення набрало законної сили 02 липня 2017 року (а.с.14).

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, актовий запис за №257 від 03 травня 2012 року (а.с.6) та копією акта про проживання без реєстрації №855 від 21.06.2017 року (а.с.13).

Відповідач з 01 березня 2017 року по 31 серпня 2017 року сплатив аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок, що підтверджується копією довідки про сплачені аліменти за вих.№10013 від 20.09.2017 року (а.с.28).

Сторони мешкають окремо, відповідач працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу, однак він добровільно не здійснює матеріальної допомоги на утримання дитини, чим порушує вимоги ст.180 Сімейного Кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, аналогічна правова позиція викладена в пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Частинами 1, 2 ст.27 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Верховною Радою України через прийняття Постанови №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено визнання державою права кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Крім того, суд враховує норму ч.1 ст.141 СК України, згідно якої батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Виходячи з обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов'язку щодо утримання дитини обох батьків, матеріальний стан батька, відповідач є фізично здоровою, працездатною особою.

При вирішенні питання щодо стягнення суми судового збору за подання відповідного позову, суд виходить із положень ч.3 ст.88 ЦПК України, в якій зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 гривень на користь держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.180, 182, 183 СК України, ст.ст.3, 10, 61, 88, 158, 174, 212- 215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (інші відомості про боржника суду невідомі) на користь матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 (інші відомості про стягувача суду невідомі) на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 06 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (інші відомості про боржника суду невідомі) на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Маслов