Справа № 240/563/17 р.
Номер провадження № 2/240/291/17 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року Олександрівський районний суд Донецької області у складі :

головуючого - судді Щербак Ю.В.,

при секретарі - Осадчій Л.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача- ОСОБА_6,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в с. Олександрівка

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління у Донецькій області про визнання угоди дійсною та права власності на автомобіль,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду, зазначивши , що 5 листопада 2016 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу, за яким позивач отримав від відповідача у власність автомобіль ВАЗ 2109, 1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за що сплатив 35000 грн.

Факт передачі грошей було оформлено розпискою від 5 листопада 2016 року в присутності свідка ОСОБА_3

Право власності на автомобіль не було оформлено через матеріальні труднощі. Натомість відповідачем було оформлено доручення на право керування та розпорядження вказаним автомобілем. При цьому він передав автомобіль та техпаспорт.

Отримавши довіреність, позивач користується спірним автомобілем як своєю власністю.

На теперішній час переоформити автомобіль позивач не може через те, що 27 жовтня 2016 року Добропільським відділом ДВС накладено арешт на автомобіль на виконання рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави суму у відшкодування витрат на лікування потерпілої .

В позові зазначено, що оформлення довіреності вчинено сторонами для приховування іншого правочину, який насправді був вчинений сторонами - договір купівлі-продажу автомобіля, тому, відповідно до ч. 2 ст.235 ЦПК України ,відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Договір купівлі-продажу був фактично виконаний сторонами, а реєстрація договору на час розгляду справи неможливий через арешт автомобіля, тому, на підставі ст. 392 ЦК України, позивач просить:

- визнати договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ ,р.н. НОМЕР_1, укладений 5 листопада 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсним,

- визнати за ОСОБА_1 право власності на вказаний автомобіль,

- зобов'язати відділ ДВС Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зняти арешт зі спірного автомобіля.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, пояснивши, що 5 листопада 2016 року позивач придбав автомобіль у відповідача ОСОБА_2, сплативши останньому 35000 грн. Оформити угоду сторони не змогли через нестачу грошей. Натомість була оформлена довіреність на управління та розпорядження. З цього часу позивач використовував автомобіль як свою власність та вважає, що фактично відбулась купівля-продаж автомобіля. Право власності на автомобіль не оформлено у зв'язку у з тим , що на автомобіль накладений арешт за рішенням суду через борги відповідача.

Відповідач визнав позов повністю та підтвердив викладені позивачем обставини придбання автомобіля . ОСОБА_2 запевнив, що отримав від позивача гроші в сумі 35000 грн, про що ним надана розписка. Відповідач просить визнати за позивачем право власності на спірний автомобіль.

Суд, заслухавши пояснення позивача сторін, вивчивши письмові докази, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію за № 738236, виданого Добропільським МРЕВ Донецької області ДАІ ГУ-УМВС України 4 листопада 2006 року, власником транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 2109, 1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, є ОСОБА_2, зареєстрований в Олександрівському районі Донецької області, АДРЕСА_1

а.с.9

За вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31 липня 2013 року з ОСОБА_2 стягнуто суму на користь держави у відшкодування витрат на лікування потерпілої. Вирок набрав законної сили 31 серпня 2013 року та видано виконавчий лист.

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції від 10 червня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного судового рішення.

27 жовтня 2016 року постановою державного виконавця органу державної виконавчої служби Добропільського управління юстиції під час примусового виконання за вказаним виконавчим листом накладено арешт на автомобіль ВАЗ 2109, 1990 року випуску , р.н. НОМЕР_1, що належить боржнику ОСОБА_2. Останньому заборонено здійснювати відчуження арештованого майна.

31 жовтня 2016 року постановою державного виконавця органу державної виконавчої служби Добропільського управління юстиції оголошено розшук арештованого автомобіля, що зареєстрований за боржником згідно довідки ТСЦ 1444 РСЦ МВС у Донецькій області.

5 листопада 2016 року ОСОБА_5 видав ОСОБА_1 нотаріально посвідчену довіреність на право керування та розпорядження належним йому автомобілем ВАЗ 2109, 1990 року випуску, р.н. НОМЕР_1, строком на п'ять років до 5 листопада 2021 року з правом передоручення .

Позивачем надана розписка ОСОБА_2 від 5 листопада 2016 року про отримання від ОСОБА_1 коштів у сумі 35000 грн. за проданий останньому автомобіль НОМЕР_2.

За даними територіального сервісного центру 1443 вказаний транспортний засіб перебуває на обліку і його власником є ОСОБА_2

Сторони вважають, що 5 листопада 2016 року фактично відбулась купівля-продаж автомобіля, що підтверджена виданою довіреністю та розпискою від 5 листопада 2016 року.

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.

Відповідно до Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, визначені певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Так,оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС ( п.12 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери).

За п.17 цього ж Порядку ,під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

За частиною третьою статті 244 ЦК України, довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Таким чином, видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладання договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Суд приймає до уваги, що на час видачі довіреності - 5 листопада 2016 року, власник автомобіля - ОСОБА_2 не мав права та реальної можливості розпорядитися своїм майном у зв'язку із його арештом, накладеним державним виконавцем 27 жовтня 2016 року.

Верховним Судом України викладена правова позиція у справі № 6-688цс15, за якою, відповідно до статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності (тобто вже стала власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову).

Відповідно до статті 328 ЦК України , набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення у особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти .

Під час судового розгляду встановлено, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля не укладався,цей автомобіль,станом на 25 вересня 2017 року,значиться зареєстрованим за ОСОБА_2,про що свідчить довідка територіального сервісного центру 1443 РСЦ МВС у Донецькій області.

а.с.30

Таким чином,суд приходить до висновків про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання права власності на автомобіль на підставі статті 392 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 10,60, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 244, 328, 392,655 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління у Донецькій області про визнання угоди дійсною та права власності на автомобіль відмовити.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Щербак Ю.В.