Справа № 473/104/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.,

За участю відповідача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту

В С Т А Н О В И В:

В січні 2017 року позивач ПАТ Укрсоцбанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просив стягнути заборгованості за кредитним договором №640/590-К590 від 04 жовтня 2006 року в розмірі 63575,50 дол. США.

В судове засідання представник позивача не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявив клопотання про закриття провадження по справі в частині стягнення з відповідача 30 028,16 долю США основної заборгованості та процентів за період з 04.10.2006 по 11.08.2015 року в сумі 27545,05 дол. США., яка вже була стягнута з відповідача рішенням третейського суду. Обгрунтовуючи клопотання представник відповідача зазначив, що повторне стягнення вказаної суми основної заборгованості, за наявності рішення третейського суду неможливе, тому в цій частині провадження необхідно закрити на підставі п.5 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Вислухавши представника відповідача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_1 , суд приходить до наступного.

Відповідно до п.5 ч.1 статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або повернув справу на новий розгляд до третейського суду, який ухвалив рішення, але розгляд справи у тому самому третейському суді виявився неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням постійно діючого третейського суду при асоціації банків від 05 жовтня 2015 року по справі № 1632/15 за позовом Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача ОСОБА_1 була стягнута на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк заборгованість за кредитним договором № 640/590-К590 від 04.10.2006 року, яка виникла станом на 11.08.2015 року в сумі 1460 122 грн.44 коп., яка складалася з заборгованості за кредитом в розмірі 30028,06 доларів США, що в еквіваленті на національну валюти становило 638487 грн. 29 коп.; заборгованості за процентами , нарахованими за період з 04.10.2006 року по 11.08.2015 року в розмірі 27545,05 дол. США, що в еквіваленті на національну валюту становить 585689 грн. 15 коп.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 37304 грн.32 коп., пеня за несвоєчасне повернення відсотків в розмірір 198641 грн.67 коп.

Звертаючись до суду з позовною заявою в січні 2017 року позивач предметом позову зазначає стягнення заборгованості за кредитним договором № 640/590-К від 04.10.2006 року, яка виникла станом 06.01.2017 року та її розмір становить 1 671 191 грн. 30 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 30028,16 дол. США в еквіваленті на національну валюту 789341 грн.80 коп., суми заборгованості за відсотками 3354,34 дол. США, що в еквіваленті на національну валюту становить 881849,50 грн.

Отже вказане не може свідчити про тотожність предмету позову в рішенні третейського суду від 05 жовтня 2015 року по справі № 1632/15 за позовом Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту та предметом позову по цивільній справі № 473/104/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, оскільки вказані справи мають різний зміст позовних вимог, складові заборгованості відповідача за кредитним договором, період нарахування такої заборгованості.

Враховуюче викладене, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про закриття провадження по справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.209-210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити представнику відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про закриття провадження по справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М.М. Ротар