Ухвала

іменем україни

03 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Євтушенко О.І., Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Житомирської обласної дитячої лікарні Житомирської обласної ради до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та послуги за утримання гуртожитку, прибудинкової території, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2016 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 15 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року Житомирська обласна дитяча лікарня Житомирської обласної ради звернулась до суду із вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за житлово-комунальні послуги та послуги за утримання гуртожитку і прибудинкової території, за період з 01 березня 2013 року по 01 червня 2015 року у розмір 4 907 грн 78 коп.

Позов обґрунтовано тим, що з 1993 року на балансі Житомирської обласної дитячої лікарні Житомирської обласної ради перебуває гуртожиток, розташований за адресою: АДРЕСА_1, і у 1996 році ОСОБА_4, на період роботи, було виділено для проживання кімнату № 301 у вказаному гуртожитку.

Разом з цим, комісією по перевірці використання енергоресурсів та водопостачання у березні 2013 року у гуртожитку проведено перевірку обліку носіїв та його відповідність проектній документації і було встановлено, що з 2005 року по квітень 2013 року нарахування платежів за комунальні послуги відповідачу проводиться згідно показників індивідуальних лічильників, дозвіл на встановлення яких не надавався.

У зв'язку із зазначеними обставинами виникла вищевказана заборгованість за спірний період, сплачувати яку добровільно відповідач відмовляється, а тому Житомирська обласна дитяча лікарня Житомирської обласної ради була вимушена звернутись до суду з вказаним позовом.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2016 року задоволено позовні вимоги Житомирської обласної дитячої лікарні Житомирської обласної ради. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Житомирської обласної дитячої лікарні Житомирської обласної ради заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 4 907 грн 78 коп. за період з 01 березня 2013 року по 01 червня 2015 року. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 15 листопада 2016 року рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2016 року скасовано в частині стягнення з ОСОБА_4 судового збору та ухвалено в цій частині нове рішення, яким судові витрати компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Житомирської обласної дитячої лікарні Житомирської обласної ради залишити без задоволення.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що на балансі Житомирської обласної дитячої лікарні Житомирської обласної ради перебуває гуртожиток, розташований за адресою: Житомирський район, с. Станишівка, Сквирське шосе, 6, і ОСОБА_4 на законних підставах користується кімнатою №301 у даному гуртожитку.

Відповідно до довідки Житомирської обласної дитячої лікарні Житомирської обласної ради від 06 липня 2016 року №1.1-1117 заборгованість відповідача за комунальні послуги та проживання в гуртожитку, за період з березня 2013 року по травень 2015 року, становить 4 907 грн 78 коп. (а.с.223-224 т.1).

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення врегульовані Правиламинадання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

Так, згідно з положенням п. 10 указаних Правил справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих Правил.

Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Однак, згідно із вимогами п. 9 цих Правил у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік.

Чинним законодавством не передбачено справляння плати за показами квартирних засобів обліку у випадку, якщо такі засоби обліку належним чином не прийняті на облік виконавцем відповідних послуг.

Ухвалюючи рішення про задоволення заявлених Житомирською обласною дитячою лікарнею Житомирської обласної ради позовних вимог, суд першої інстанції в незміненій частині, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вірно виходив із того, що індивідуальні прилади обліку гарячого та холодного водопостачання та електролічильник, зокрема у кімнаті №301 не було прийнято на облік, а тому суд законно стягнув із відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги та утримання гуртожитку і прибудинкової території, яка підтверджується розрахунком, правильність якого не спростована.

Разом з тим, у справі, яка переглядається, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд першої інстанції не врахував, що відповідач, вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, а тому суд апеляційної інстанції правомірно змінив рішення районного суду в цій частині відшкодувавши судовий збір за рахунок держави.

Таким чином, місцевий суд у незміненій частині всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Житомирської обласної дитячої лікарні Житомирської обласної ради.

Апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2016 року у незміненій частині та рішення апеляційного суду Житомирської області від 15 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

О.І.Євтушенко

О.В.Кафідова