Справа № 306/1785/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

25 вересня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - Кожух О.А.,

суддів - Куштана Б.П., Мацунича М.В.,

при секретарі - Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу Свалявського районного суду від 01 червня 2017 року по справі за позовом ДП «Санаторій «Квітка Полонини» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, про знесення самочинно збудованого нерухомого майна (незавершеного будівництва), -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржили в апеляційному порядку ухвалу Свалявського районного суду від 01.06.2017, якою задоволено заяву позивача про забезпечення позову - заборонено ОСОБА_1 відчужувати садовий будинок, площею 299,5 м.кв. за адресою АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 та укладати будь-які правочини, які можуть стати підставою для його відчуження; - заборонено ОСОБА_2 відчужувати садовий будинок, площею 299,4 м.кв. за адресою АДРЕСА_2, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2 та укладати будь-які правочини, які можуть стати підставою для його відчуження.

В обґрунтування апеляційної скарги посилаються на неправильне застосування та порушення судом норм процесуального права, у зв'язку з чим просять ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову, якою в задоволенні заяви позивача відмовити.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача просить ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника апелянтів та представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2016 року Дочірнє підприємство «Санаторій «Квітка Полонини» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому зазначало, що спірні об'єкти будівництва збудовані відповідачами з порушенням вимог містобудівної документації, знаходяться в межах площ залягання корисних копалин загальнодержавного значення Голубинського родовища, однак будівництво усупереч закону здійснюється без попереднього погодження з територіальними органами геології та гірничого нагляду. При цьому будівельні паспорти були видані відповідачам на підставі незаконного судового рішення, яке скасовано в апеляційному порядку.

Посилаючись на дані обставини позивач просив зобов'язати відповідачів власними силами та за рахунок власних коштів знести самочинно збудований об'єкт незавершеного будівництва на земельних ділянках з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2, розташованих в ур. Біласовиця, с. Солочин, Свалявського району, Закарпатської області.

Також встановлено, що ухвалою Свалявського районного суду від 09.09.2016, постановленою у цій справі (№ 306/1785/16-ц), залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18.10.2016 було зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_5 припинити будівництво на земельних ділянках з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою Свалявського районного суду від 28 липня 2016 року, постановленою у справі № 306/1509/16-ц, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 07 вересня 2016 року (номери відповідних рішень у Єдиному державному реєстрі судових рішень 59307986 та 61182311) в порядку забезпечення позову ДП "Санаторій "Квітка Полонини" ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними будівельних паспортів забудови земельної ділянки, було заборонено ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та будь-яким іншим особам здійснювати будівництво зблокованого садового будинку та господарських будівель, а також здійснювати будівництво інших видів будівель на земельних ділянках, площею 0, 12 га та 0, 0662 га в ур. "Біласовиця", с. Солочин, Свалявського району, Закарпатської області. Рішенням Свалявського районного суду від 14 грудня 2016 року у справі № 306/1509/16-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 13.04.2017 (номери відповідних рішень у Єдиному державному реєстрі судових рішень 63462694 та 66094634) визнано недійсними будівельний паспорт забудови земельної ділянки для будівництва зблокованого садового будинку та господарської будівлі на земельній ділянці площею 0, 12 га. в урочищі "Біласовиця" с. Солочин, Свалявського району, Закарпатської області, яка належить на праві власності ОСОБА_4 згідно свідоцтва на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3 від 12.06.2014 року, та будівельний паспорт забудови земельної ділянки для будівництва зблокованого садового будинку та господарської будівлі на земельній ділянці площею 0, 0662 га. в урочищі "Біласовиця" с. Солочин, Свалявського району, Закарпатської області, яка належить на праві власності ОСОБА_5 згідно свідоцтва на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4 від 16.06.2014.

Однак, незважаючи на це ОСОБА_4 та ОСОБА_5 переоформили право власності на своїх батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (відповідно), які продовжили вести будівництво.

У подальшому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як титульні власники закінчили будівництво, ввели об'єкти в експлуатацію, та у травні 2017 року оформили за собою право приватної власності, а саме - ОСОБА_1 на садовий будинок, площею 299,5 м.кв. за адресою АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1, а ОСОБА_2 на садовий будинок, площею 299,4 м.кв. за адресою АДРЕСА_2, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2.

Ухвалою Свалявського районного суду від 01.06.2017 було, зокрема, залучено до участі у справі співвідповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2.

З наведеного слідує, зокрема, що між позивачем та відповідачами дійсно виник спір щодо вищезазначених будівель - садового будинку, площею 299,5 м.кв. за адресою АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 та садового будинку, площею 299,4 м.кв. за адресою АДРЕСА_2, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України суд може за заявою позивача вжити заходів забезпечення позову, в тому числі шляхом заборони вчиняти певні дії.

Оскільки у пред'явленому позові ставиться питання про знесення спірних будівель, які на думку позивача зведені усупереч закону, без попереднього погодження з територіальними органами геології та гірничого нагляду, на підставі незаконних будівельних паспортів, враховуючи поведінку ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ухилення від виконання ряду судових рішень, якими заборонялось проведення відповідного будівництва (переоформлення права власності, продовження будівельних робіт та введення відповідних об'єктів в експлуатацію), тобто, зміни в процесі розгляду справи власників та статусу спірних об'єктів, а отже свідомого створення обставин, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, судова колегія вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення та вірно вжив заходів забезпечення позову - шляхом заборони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчиняти певні дії, а саме відчужувати спірні будівлі/укладати правочини щодо їх відчуження.

Апелянти зазначають, що ухвала місцевого суду не є мотивованою. В той же час, висновок суду щодо необхідності забезпечити позов є правильним. Доводи апеляційної скарги таких висновків місцевого суду не спростовують, а тому у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити та залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст. 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Свалявського районного суду від 01 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і, відповідно до положень ст. 324 ЦПК України, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча:

Судді: