06.07.2017 227/2083/17
УХВАЛА

06 липня 2017 року справа № 227/2083/17

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Кошля А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Гришинська сільська рада Покровського району Донецької області про визнання недійсним заповіту, -

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2017 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Гришинська сільська рада Покровського району Донецької області про визнання недійсним заповіту.

Відповідно до частини 1 статті 114 ЦПК України позови, які виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини (виключна підсудність).

З тексту позову вбачається, що позивачем ставиться питання про визнання заповіту недійсним, предметом якого є, зокрема нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться в с. Гришине, вул. Комарова, Красноармійського району, Донецької області.

Отже, в даному випадку до спірних правовідносин застосовуються положення чинного законодавства щодо визнання правочинів недійсними.

Пунктом 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», розяснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Зокрема, це позови про визнання правочину з нерухомістю недійсним.

Відповідно до ч.1ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, договірної, альтернативної або підсудності пов'язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Таким чином зазначена справа не підсудна Добропільському міськрайонному суду Донецької області.

Згідно з п. 4 ч. 3ст. 121 ЦПК України позовна заява повертається у разі, якщо справа не підсудна даному суду.

Враховуючи наведене, позовну заяву належить повернути позивачеві для подання за підсудністю до належного суду.

Керуючись ст. 121 ч. 3 п. 4 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Гришинська сільська рада Покровського району Донецької області про визнання недійсним заповіту - повернути позивачеві для подання за підсудністю за місцезнаходженням нерухомого майна.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у м. Добропіллі Донецької області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, сплачений при подачі позову судовий збір згідно квитанції № 0.0.784538503.1 від 14 червня 2017 року в сумі 640,00 грн.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя А.О. Кошля