Справа №592/1213/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Костенко В. Г.
Номер провадження 22-ц/788/1046/17 Суддя-доповідач - Ткачук С. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 травня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, ОСОБА_4 просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на утримання його сина ОСОБА_5 на підставі рішення Апеляційного суду Сумської області від 28.11.2016 року по справі №592/8037/16-ц, встановивши їх у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття чи до зміни матеріального становища сторін.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням суду з нього стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 2500 грн. щомісячно. Проте в нього змінилось матеріальне становище - 26.12.2016 року він припинив підприємницьку діяльність, з 09.12.2016 року працевлаштувався і отримує заробітну плату, що не перевищує 3 200 грн. Вважає, що не здатен сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, тому і звернувся з даним позовом.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.05.2017 року позов ОСОБА_4 задоволено та змінено з дня набрання рішенням законної сили розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, присуджених рішенням Апеляційного суду Сумської області від 28.11.2016 року у справі №592/8037/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, з 2 500 грн. на 1 / 4 частину усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з'ясування та невідповідність висновків обставинам справи, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення районного суду та постановити нове про відмову в задоволенні заявленого позову.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про зміну матеріального становища позивача в бік погіршення, оскільки його матеріальне становище не змінилося про що свідчить придбання ним у 2017 році нової квартири, продажа автомобіля в січні 2017 року. Вказує про фіктивність припинення підприємницької діяльності з перевезення пасажирів. Також, зазначає, що позивач має задовільний стан здоров'я, немає на утриманні інших осіб, а їхній син, навпаки, потребує матеріальної допомоги для навчання, розвитку, придбання продуктів харчування та одягу.

Відповідач та її представник доводи апеляційної скарги підтримали та просили задовольнити.

Позивач та його представник проти скарги заперечив та просив рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що після стягнення аліментів за попереднім рішенням суду матеріальне становище ОСОБА_4 змінилося, на час судового розгляду дохід зменшився.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, що рішенням Апеляційного суду Сумської області від 28.11.2016 року, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.10.2016 року в частині вимог про стягнення аліментів було змінено та стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення аліментів з 01.09.2016 року, у розмірі 2500,00 грн. (а.с. 7-10).

Ухвалюючи рішення Апеляційного суду Сумської області від 28.11.2016 року, колегія суддів виходила з того, що місцевим судом при вирішенні спору не враховані вимоги положень ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 СК України та фактичні обставини справи, а саме, те, що ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа - підприємець та його доходи є мінливими, й помилково прийнято рішення про визначення аліментів у частині від його доходів.

Також, встановлено, що 26.12.2016 року ОСОБА_4 припинив свою підприємницьку діяльність, а з 09.12.2016 року по 16.03.2017 року - працював водієм у ТОВ «СНД-Автотранс», виплата заробітної плати за грудень 2016 - березень 2017 року становила 8293,98 грн. З 18.03.2017 року позивач працює водієм у ПП «СОГОР», з виплатою заробітної плати за період з березня по травень 2017 року у розмірі 7136,48грн. (а.с. 11, 12, 51 - 53).

Ці дані доведені належними доказами і не спростовуються персоніфікованими даними Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України щодо відсутності відомостей про обов'язкові утримання із заробітку позивача.

Доводи апеляційної скарги про фіктивність створення погіршення матеріального стану позивача не заслуговують на увагу, оскільки не підтвердженні належними та допустимими доказами у відповідності до вимог ст. 10, 60 ЦПК України.

В судому засіданні сторонами було визнано, що позивач у січні 2017 року здійснив продаж автомобіля марки VOLKSWAGEN Caddy, 2011 року випуску, за 49000,00 грн., які використав на придбання у березні цього року однокімнатної квартири за ціною 120 тис. грн.

Як стверджує позивач решта коштів на придбання квартири ним була позичена у друзів.

За договором дарування від 31.07.2008 р. позивачу належить ще трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1, де зараз проживає його мати.

Крім того, подружжям за час шлюбу 04.08.2008 р. було укладено кредитний договір з ПАТ «Банк Форум» на отримання 53000 доларів США, за яким позивач, на даний час, несе одноособово кредитні зобов'язання.

Відповідно до листа ПАТ «Банк Форум» позивач має заборгованість за кредитним договором.

В рахунок забезпечення виконання умов кредитного договору позивачем за договором від 05.08.2008 р. належна йому трикімнатна квартира передана банку в іпотеку.

Питання розподілу майна сторонами ще не вирішено. Стан здоров'я позивача задовільний.

Позивач за минулий час сплатив аліментів на утримання сина тільки в межах присудженої місячної суми 2500 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

За змістом статті192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може змінюватися зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Як пояснила відповідач, дитина проживає разом із нею, вона тривалий час ніде не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, має нерегулярний дохід, отримує допомогу від родичів.

Отже, відповідач перебуваючи в працездатному стані, маючи задовільний стан здоров'я, також повинна приймати участь у матеріальному забезпеченні сина.

Норми Сімейного кодексу України передбачають підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язують їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи у зв'язку з чим необґрунтовано зменшив розмір присуджених аліментів до 1/4 частки усіх доходів, врахувавши тільки розмір заробітної плати, яку останній отримує, працюючи водієм та припинення підприємницької діяльності.

Оскільки підставами зменшення розміру аліментів є зміна матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них, колегія суддів визнає, що майновий стан позивача змінився, але за період часу, який сплинув після винесення в листопаді 2016 р. апеляційним судом рішення, яким визначено розмір аліментів на утримання дитини, його дохід складався не тільки із заробітної плати, а й з грошових коштів, отриманих від продажу автомобіля, які він використав на власний розсуд.

На підставі вищевказаного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення місцевого суду через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи підлягає скасуванню, і ухвалює нове рішення, яким позов задовольняє частково і зменшує розмір аліментів, визначених за рішенням суду до 1500 грн. щомісячно починаючи з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача на користь ОСОБА_3, колегія суддів стягує у відшкодування фактично понесених витрат за подання апеляційної скарги 350грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове.

Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 до 1500 (одна тисяча п'ятсот ) грн., починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у відшкодування судових витрат за подання апеляційної скарги в розмірі 350 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: