Ухвала

іменем україни

18 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЄвтушенкоО.І., Євграфової Є.П., Кузнєцова В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Генеральної прокуратури України, третя особа - ОСОБА_5, про захист честі, гідності та ділової репутації,

за касаційною скаргою Генеральної прокуратури України, подану представником ОСОБА_6, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до Генеральної прокуратури України, третя особа: ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації, просила визнати недостовірною і такою, що порушує її особисті немайнові права, інформацію, яка висвітлена у листі Генеральної прокуратури України від 03 березня 2014 року на ім'я Верховного представника Європейського Союзу з питань закордонних справ і політики безпеки наступного змісту: «У ході розслідування даних протиправних діянь встановлено факти привласнення значних сум державних активів та їх подальше протиправне переведення за межі України» в контексті поширення цієї фрази до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, колишнього Міністра юстиції та зобов'язати Генеральну прокуратуру України направити лист на ім'я Верховного представника Європейського Союзу з питань закордонних справ і політику, безпеки з повідомленням про ухвалене у цій справі судове рішення протягом 10 робочих днів від дати набрання чинності рішенням у цій справі.

На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 03 березня 2014 року лист за підписом в.о. Генерального прокурора України ОСОБА_5 з вищевказаним змістом був направлений Генеральною прокуратурою України на ім'я Верховного представника Європейського Союзу з питань закордонних справ і політики безпеки ОСОБА_3.

Позивач вказала, що вважає зазначену інформацію негативною, неправдивою та такою, що підлягає спростуванню, оскільки інформація щодо причетності позивача до привласнення державних коштів, а також наявність кримінальних проваджень щодо вчинення нею злочинів порушує принцип презумпції невинуватості.

Також вказала, що поширена інформація є твердженням про факти, яких не існувало, які не були перевірені відповідачем, та які не можуть бути підтверджені.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року задоволено позов ОСОБА_4 до Генеральної прокуратури України, третя особа: ОСОБА_5, про захист честі, гідності та ділової репутації.

Визнано недостовірною, такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4, інформацію, викладену у листі Генеральної прокуратури України від 03 березня 2014 на ім'я Верховного представника Європейського Союзу з питань закордонних справ і політики безпеки ОСОБА_3 наступного змісту:

«у ході розслідування даних протиправних діянь встановлено факти привласнення значних сум державних активів та їх подальше протиправне переведення за межі України» в контексті поширення цієї фрази до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, колишнього Міністра юстиції.

Зобов'язано Генеральну прокуратуру України протягом 10 робочих днів з дня набрання рішенням законної сили спростувати вказану недостовірну інформацію та направити на адресу Верховного представника Європейського Союзу з питань закордонних справ політики безпеки лист з повідомленням про ухвалене у цій справі рішення.

Стягнуто з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_4 суму сплаченого судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року від 06 лютого 2017 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник Генеральної прокуратури України - ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що поширена у листі Генеральної прокуратури України інформація щодо ОСОБА_4 є негативною, порушує її право на повагу честі, гідності і ділової репутації, застосувавши положення ст. ст. 277, 297, 299 ЦК України, ст. ст. 1, 21, 30 Закону України «Про інформацію».

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03 березня 2014 року Генеральною прокуратурою України на ім'я Верховного представника Ради Європи з питань закордонних справ і політики безпеки ОСОБА_3 був направлений лист за підписом виконуючого обов'язки Генерального прокурора України ОСОБА_5 наступного змісту: «Правоохоронними органами України розпочато ряд кримінальних поводжень за фактами злочинів, вчинених зазначеними нижче колишніми високопосадовцями ... ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, колишній Міністр юстиції... У ході розслідування даних протиправних діянь встановлено факти привласнення значних сум державних активів та їх подальше протиправне переведення за межі України».

04 березня 2014 року Європейська служба зовнішньоекономічної діяльності передала Раді лист виконуючого обов'язки Генерального прокурора Махніцього О.І. від 03 березня 2014 року, який був направлений членам компетентних груп Ради. 05 березня 2014 року Радою прийнято рішення 2014/119/PESC про обмежувальні заходи щодо певних осіб, структур та органів з огляду на ситуацію в Україні. В додатку рішення наведений список осіб, активи яких заморожуються, в тому числі й ОСОБА_4 (т. 2 , а. с. 3-24).

Як встановлено судом за даними витягів з ЄРДР на час направлення листа Генеральною прокуратурою України від 03 березня 2014 року за підписом в.о. Генерального прокурора України ОСОБА_5 на ім'я Верховного представника Ради Європи з питань закордонних справ і політики безпеки ОСОБА_3 правоохоронними органами, в тому числі і Генеральною прокуратурою України, досудове розслідування кримінальних правопорушень , які вказують на причетність ОСОБА_4 до привласнення значних сум державних активів та їх подальше протиправне переведення за межі України, не здійснювалось (т.1,а.с.124-129). Підозру ОСОБА_4 щодо привласнення значних сум державних активів та їх подальше протиправне переведення за межі України правоохоронними органами на даний час не пред'явлено, що підтверджується листами Генеральної прокуратури від 15 квітня 2014 p., 08 жовтня 2014 p., від 27 березня 2015 р. (т. 1, а. с. 31-37), листами ГСУ МВС України від 11 квітня 2014 року, 25 червня 2014 року, 05 серпня 2014 року, 26 вересня 2014 року (т.1, а. с. 37-41), листами ГСУ СБУ від 15 квітня 2014 року, 24 вересня 2014 року (т. 1, а. с. 32-43), листами робочого апарату Укрінбюро Інтерполу МВС України від 07 серпня 2014 року, від 24 вересня 2014 року (т. 1, а. с. 44-45).

Листом від 06 травня 2015 року № 23-668 вих-15 Генеральна прокуратура України підтвердила відсутність у ОСОБА_4 закордонних активів, коштів чи майна за межами України (т. 1, а. с. 30).

Статтею 3 Конституції України передбачено, що честь та гідність визнаються найвищими соціальними цінностями та їх порушення, внаслідок поширення про особу недостовірної інформації, надають особі прав вимагати в судовому порядку спростування цієї інформації та визнання її недостовірною (ст. 32 Конституції України, ст. 277 ЦК України).

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 15 постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Таким чином, суди попередніх інстанцій перевіривши усі обставини у справі, зробили правильний висновок про задоволення позовних вимог, врахував положення ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, ч. 2 ст. 62 Конституції України та визнавши доведеним порушення принципу презумпції невинуватості поширенням інформації щодо ОСОБА_4 у листі від 03 березня 2014 року на ім'я Верховного представника Європейського Союзу з питань закордонних справ і політики безпеки ОСОБА_3. Поширена у листі Генеральної прокуратури України інформація щодо ОСОБА_4 є негативною, порушує її право на повагу честі, гідності і ділової репутації, а тому суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції правильно визнав її недостовірно та зобов'язав відповідача спростувати.

Доводи на які посилається скаржник у касаційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої та апеляційної інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права. Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди скаржника з висновками суду попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Генеральної прокуратури України, подану представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова В.О. Кузнєцов