УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/15018/17

Провадження № 2/638/5046/17

06.10.2017 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а саме просить суд стягнути з відповідача фактично понесені ним витрати за недобросовісного набувача частки спільного майна господаря кв. 80 площею 62, 8 кв. м., у тому числі: 447, 47 грн. основна заборгованість; 1626, 01 грн. частка коштів від ефективності лічильника тепла; 3, 60 грн. витрати на поштове повідомлення від 07.05.2013 року; 3, 65 грн. витрати на поштове повідомлення від 17.12.2014 року; 419, 95 грн. інфляційні витрати; 91, 43 грн. 3 % річних; 10, 00 грн. банківський збір, а всього 2602, 11 грн., а також судові витрати 640, 00 грн.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, а також дотримання позивачем вимог, передбачених ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без дотримання вимог статті 119 ЦПК України, а саме: позовна заява повинна містити імя (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування), або місце знаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі, що не відповідає пункту 2 частини 2 статті 119 ЦПК України; в позовній заяві не зазначено зміст позовних вимог, що не відповідає пункту 3 частини 2 статті 119 ЦПК України; в позовній заяві не зазначено виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, докази, що підтверджують кожну обставину, що не відповідає пункту 5, 6 частини 2 статті 119 ЦПК України.

Оскільки позивачем заявлена вимога майнового характеру, обовязковим елементом вступної частини позовної заяви у відповідності до пункту 4 частини 2 статті 119 ЦПК України, є ціна позову, яка підлягає уточненню, тому що сума заборгованості згідно прохальної частини 2602, 11 грн., а позивачем визначена як 2602, 00 грн.

Згідно з нормами матеріального права позивач повинен визначити правові підстави позову (обставини, які мають місце у диспозиції норми матеріального права і мають бути доведені суду) та на підтвердження цих підстав позову повинен навести фактичні обставини справи та зазначити норму закону, яка регулює спірні правовідносини, що є предметом судового розгляду, оскільки ця обставина має суттєвий вплив на змагальний характер процесу і сприяє досягненню істини у справі.

В роз'ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі. Визначення змісту та розміру позовних вимог є правом саме позивача, а не суду. У випадку задоволення позовної вимоги судове рішення має бути чітким та зрозумілим для виконання, зокрема, для державного виконавця на випадок його примусового виконання.

Окрім того, суд наголошує, що відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положенням статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Порушення своїх прав та необхідність їх захисту, особи, що звертаються до суду, повинні навести у позовній заяві, предявленій відповідачу. У порушення цього, позивачем не зазначено, в чому полягає порушення, невизнання чи оспорювання його прав, свобод чи інтересів з боку відповідача - ОСОБА_2, не підтверджено факт сплати позивачем суми у розмірі 400 грн. за відповідача, не наведено і доказів про те, що позивач діяв в інтересах відповідача, а також те, що позивач при сплаті грошей, яких не вистачало на встановлення лічильника діяв з метою запобігання небезпеки майновим правам відповідача і настанням невигідних для неї майнових наслідків (як того вимагає положення статті 1158 ЦК України, та на яку позивач посилаєься як на правову підставу свого позову).

Відповідно до статті 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в строк, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у випадку не усунення відмічених вище недоліків заява вважатиметься не поданою та буде повернено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дзержинського районного суду

м. Харкова В.М. Хайкін