У х в а л а

іменем україни

05 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Іваненко Ю.Г.,Леванчука А.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси га Кредит» про зміну правовідношень, визнання дій порушенням права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 07 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», в якому просив визнати дії відповідача по неповерненню депозитів порушенням права власності, а також змінити правовідношення шляхом внесення змін, доповнень до договорів банківських вкладів, доповнивши: пункт 2 - «з 13 січня 2015 року за користування коштами вкладу банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за обліковою ставкою НБУ, що діє на момент розрахунку»; пункт 7 - «строк розміщення вкладу продовжити з 13 січня 2015 року по термін повного повернення вкладу та нарахованих відсотків за вкладом».

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідно договорів банківських вкладів «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті від 08 січня 2014 року він розмістив, а відповідач прийняв грошові суми вкладів у євро та доларах США на умовах даних договорів-заяв строком по 13 січня 2015 року.

Перед закінченням терміну депозитів - 13 січня 2015 року він витребував у відповідача відповідно до поданих заяв від 08 грудня 2014 року та від 13 січня 2015 року депозити та нараховані відсотки.

ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» порушив всі договори, незаконно не повернув депозити та не надав жодної відповіді. Порушення умов договорів у вигляді невиконання зобов'язань відповідачем вважає істотними, такими, що дають підставу для зміни умов договорів.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 07 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення по суті позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із безпідставності позову.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

За загальними правилами, передбаченими ч. 1ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

За правилами ч. 4ст. 652 ЦК України зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Тож зміна умов договору у судовому порядку є винятковим випадком, можливим лише у разі наявності одночасно всіх умов, передбачених ч. 2 ст. 652 ЦК України: у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

В судовому засіданні не встановлено винятковості обставин, що давали б підставу для зміни в судовому порядку вищезазначених договорів банківських вкладів між сторонами, в тій частині, що заявлена у змісті позовних вимог.

Отже, на підставі поданих сторонами доказів, встановлених обставин суди попередній інстанцій дійшли правильних висновків про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Висновки судів відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Зі змісту рішення судів і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 07 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.В. Маляренко
Ю.Г. Іваненко
А.О. Леванчук