Справа №464/1929/17
пр.№ 2-р/464/12/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017 року Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розяснення рішення Сихівського районного суду м.Львова від 10.04.2017 року,

встановив:

10 квітня 2017 року Сихівським районним судом м. Львова було ухвалено рішення, яким встановлено факт приналежності ОСОБА_1 свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії ГД № 881262, виданого 05 червня 1957 року Бюро запису актів громадянського стану Брюховицького району Львівської області; встановлено факт народження ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_4 14 травня 1957 року в с. Голоско Брюховицького району Львівської області.

Представник заявниці ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про розяснення зазначеного рішення в звязку із отриманням від Шевченківського відділу ДРАЦС відмови у внесенні відомостей до актового запису у звязку із відсутністю зобовязального характеру рішення суду.

В судове засідання учасники процесу не зявились, від заявника надійшла заява, в якій просить розглядати заяву у її відсутності, а тому на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, приватного виконавця суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, відповідно до статті 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Рішення суду було ухвалено в порядку окремого провадження, відповідно до положень Розділу V ЦПК України, до участі в якому залучався в якості заінтересованої особи й Шевченківський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Обставини досліджені та перевірені в повному обсязі, жодних заперечень зі сторони заінтересованих осіб не надійшло, рішення не оскаржувалося відтак набрало законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.95 року № 5, відповідно до статей 255, 271 Цивільного Процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Окрім того, п. 18 зазначеної Постанови Верховного суду України передбачено, що рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам статей 203, 275 ЦПК. Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно із ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Згідно із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дата набрання чинності для України 11 вересня 1997 року, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст. 124 Конституції України ухвалюється судами іменем України і є обов'язковим до виконання на всій території України.

За змістом ст. 14 ЦПК України судове рішення, що набрало законної сили, є обовязковим до виконання на всій території України.

Згідно із ст. 259 ЦПК України зміст рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відтак у порядку окремого провадження жодні зобовязання не можуть вказуватися, а встановлюється лише відповідний факт.

Окрім того, згідно ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Таким чином, відповідно до вищенаведеного вбачається, що рішення суду, яке ухвалене в порядку окремого провадження, є підставою для реєстрації факту, що має юридичне значення, органами ДРАЦС, видачі відповідного документу та не потребує жодної вказівки на зобовязання до вчинення дій.

Керуючись ст. 221 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Роз?яснити рішення Сихівського районного суду м.Львова від 10.04.2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Сихівський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Шевченківський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме зазначити, що таке рішення є підставою для внесення органом державної реєстрації актів цивільного стану відповідних змін до актового запису про народження ОСОБА_1 №58 від 04.05.1957 року, складеного Старозбоїщанського селищною радою м.Львова.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Теслюк Д.Ю.