Справа № 143/1109/16-ц Провадження № 22-ц/772/1884/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 23 Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Войтко Ю.Б., Денишенко Т.О.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Погребищенське" на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 05 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ТОВ "Погребищенське" м. Погребище про визнання недійсним договору оренди землі та скасування зареєстрованого права власності на земельну ділянку, -

встановила:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ТОВ "Погребищенське", м. Погребище про визнання недійсним договорів оренди землі та визнання недійсним і скасування зареєстрованого права власності на земельну ділянку.

Позов мотивований тим, що з 2006 року позивач орендував на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, згідно Договору оренди землі від 10 травня 2006 року, зареєстрованого 13 червня 2006 року за №01. Вказаний договір оренди землі продовжено відповідно до договору оренди землі від 18 грудня 2012 року, зареєстрованого 28 грудня 2012 року за №08583. Як добросовісний орендар він належно виконував усі умови Договору оренди землі, зауваження чи скарги з боку орендодавця чи інших державних органів не надходили.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області 10.09.2015 року у справі №143/1710/14-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 04 листопада 2015 року договір оренди землі від 18 грудня 2012 року було визнано недійсним.

Разом з тим, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року скасовано ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 04 листопада 2015 року про залишення без змін рішення Погребищенського районного суду від 10 вересня 2015 року, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції .

За результатами нового апеляційного розгляду, рішенням апеляційного суду Вінницької області від 13 липня 2016 року рішення Погребищенського районного суду від 10.09.2015 року про визнання недійсним договору оренди землі від 18.12.2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в позові ОСОБА_6 до Погребищенської РДА, ОСОБА_3, треті особі: Черемошненська сільська рада Погребищенського району, Головне управління Держземагентства у Вінницькій області про визнання недійсним договору оренди землі від 18 грудня 2012 року та скасування його державної реєстрації відмовлено.

Проте, незважаючи на прийняті судові рішення, позивача ОСОБА_3 було незаконно позбавлено права користування земельною ділянкою та передано її третім особам ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Так, 18 грудня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області було укладено Договір оренди землі № 1-514 на земельну ділянку, яка знаходиться на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області та орендована позивачем ОСОБА_7 відповідно до договору оренди землі від 18 грудня 2012 року.

Окрім того, 16 червня 2016 року ОСОБА_4 управлінням Держгеокадастру видано наказ №2-7691/15-16-СГ "Про затвердження технічної документації та надання у власність земельної ділянки ОСОБА_6" на спірну земельну ділянку площею 4,3036 га та 26.06.2016 року ОСОБА_8 було зареєстровано право власності на земельну ділянку .

01 липня 2016 року відповідач ОСОБА_6 уклав договір оренди на спірну земельну ділянку площею 4,3036 га., та передав її в оренду ТОВ "Погребищенське", засновником якого є відповідач ОСОБА_5, строком на 10 років.

На думку позивача зазначеними договорами порушено його право оренди, а тому він звернувся до суду із даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 05 грудня 2016 року позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі №1-514 від 18.12.2015 року, укладений між ОСОБА_4 Управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_5.

Визнано недійсним та скасовано наказ ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 18.12.2015 року №2-7193/20-15-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду".

Скасовано державну реєстрацію права оренди за договором оренди землі №1-514 від 18.12.2015 року на земельну ділянку площею 31,7706 га. кадастровий номер: :09:001:0075, що розташована на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Визнано недійсним та скасовано зареєстроване право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку кадастровий номер: :09:001:0072 площею 4,3036 га, яка розташована на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Визнано недійсним та скасовано Наказ ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області за номером 2-7691/15-16-СГ від 16.06.2016 року "Про затвердження технічної документації та надання у власність земельної ділянки ОСОБА_6".

Визнано недійсним договір оренди землі від 01.07.2016 року на земельну ділянку площею 4,3036 га. кадастровий номер: :09:001:0072, що знаходиться на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, який укладено між ОСОБА_8 та ТОВ "Погребищенське".

Скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за Договором оренди землі від 01.07.2016 р. на земельну ділянку площею 4,3036 га, кадастровий номер: :09:001:0072, що знаходиться на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Визнано право оренди земельної ділянки ОСОБА_3 площею 36,9806 га, кадастровий номер: :09:001:0068 на підставі договору оренди землі від 18.12.2012 року, зареєстрованого 28 грудня 2012 року за №0583.

Не погодившись із рішенням, ТОВ "Погребищенське" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, незаконність і необґрунтованість рішення суду першої інстанції просило його скасувати та ухвали нове про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні представники відповідача ТОВ «Погребищенське» ОСОБА_9, ОСОБА_10 вимоги апеляційної скарги підтримали і просили задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 і його представники ОСОБА_11 і ОСОБА_12 проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили залишити в силі рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване.

Представники відповідача ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_13 і представник відповідача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_14 підтримали апеляційну скаргу.

Відповідач ОСОБА_6, повідомлений в установленому порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не зявився, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

В мотивувальній частині рішення зазнається чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким (п. 3 ч. 1 ст. 215 ЦПК України).

Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що з 2006 року ОСОБА_3 орендує на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності згідно договору оренди землі від 10 травня 2006 року, зареєстрованого 13 червня 2006 року за №01, який продовжено відповідно до договору оренди землі від 18 грудня 2012 року, зареєстрованого 28 грудня 2012 року за №08583.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2015 року у справі №143/1710/14-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області, договір оренди землі від 18 грудня 2012 року було визнано недійсним.

Незважаючи на те, що 13 квітня 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасував ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 04 листопада 2015 року, а Апеляційний суд Вінницької області при новому розгляді справи 13 липня 2016 року скасував рішення Погребищенського районного суду Вінницької області та ухвалив нове рішення, яким відмовив ОСОБА_6, позивача ОСОБА_3 було незаконно позбавлено права користування його земельною ділянкою та передано її тертім особам ОСОБА_5 та ОСОБА_6

При цьому суд першої інстанції захистив встановлені статтею 95 ЗК України права ОСОБА_3 як землекористувача в спосіб, що передбачений статтею 152 цього Кодексу, а також визнав недійсними правочини, за якими земельні ділянки передавалися відповідачам з підстав, передбачених статтями 203, 215 ЦК України.

Проте з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися, так як він неповно зясував обставини справи, вважав встановленими обставини справи, які є недоведеними й неправильно застосував норми матеріального права.

Так, судом встановлено , що на підставі договору оренди землі від 18 грудня 2012 року Погребищенська районна державна адміністрація передала, а ОСОБА_3 прийняв у платне строкове користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 36,9806 га, розташовану на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району, строком на 15 років. Договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Погребищенському районі 28.12.2012 року, того ж дня земельна ділянка передана орендарю.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області 10 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 04 листопада 2015 року договір оренди землі від 18 грудня 2012 року, укладений між Погребищенською районною державною адміністрацією та ОСОБА_7 визнано недійсним та скасовано його державну реєстрацію.

Згідно з статтею 236 ЦПК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обовязки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Відповідно до статті 223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Отже 04 листопада 2015 року рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2015 року набрало законної сили, а договір оренди землі від 18 грудня 2012 року був недійсним з моменту його вчинення, державну реєстрацію скасовано.

Станом на 09 листопада 2015 року, коли ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_4 управління Держгеокадастру з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 32 га земельна ділянка, якою раніше користувався ОСОБА_3 була вільною незалежно від того, що запис про скасування державної реєстрації договору оренди землі від 18 грудня 2012 року було внесено до Державного реєстру речових право на нерухоме майно лише 12 грудня 2015 року якраз на підставі рішення суду від 10 вересня 2015 року (т. 1, а.с. 135).

Наказом ОСОБА_4 управління Держгеокадастру від 27 листопада 2015 року №2-6121/20-15-ст ОСОБА_5 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 32,00 га в оренду із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області для ведення фермерського господарства.

Наказом №2-7193/20-15-ст ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 18 грудня 2015 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та прийнято рішення про надання в оренду терміном на 7 років ОСОБА_5 земельної ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташованої на території Черемошинської сільської ради Погребищенського району площею 31,7706 га із кадастровим номер 052346700:09:001:0072 для ведення фермерського господарства.

Того ж дня між ОСОБА_4 управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_5 укладено договір оренди на цю земельну ділянку та проведено його державну реєстрацію.

При цьому з експлікації земельних угідь до договору оренди землі №1-514 від 18.12.2015 року (т. 1, а.с. 67) видно, що суміжним землекористувачем до земельної ділянки ОСОБА_5, якому виділено в користування 31,7706 га, є ОСОБА_6 (літери з В по Г).

Зазначене також підтверджується кадастровим планом земельної ділянки кадастровий номер :09:001:0072 (т. 1, а.с. 82-83), відповідно до якої суміжним землекористувачем до наданої ОСОБА_6 земельної ділянки площею 4,3036 га є ОСОБА_5 (літери від Д до Е).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (т. 1, а.с. 40) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6 виготовлено 14.12.2015 року, тобто майже одночасно з ОСОБА_5 в період часу, коли ділянка була вільною.

16 червня 2016 року ОСОБА_4 управлінням Держгеокадастру видано наказ № 2-7691/15-16-СГ "Про затвердження технічної документації та надання у власність земельної ділянки ОСОБА_6" на земельну ділянку площею 4,3036 га, та 29.06.2016 року відповідачем ОСОБА_8 було зареєстровано право власності на земельну ділянку.

01 липня 2016 року між відповідачем ОСОБА_8 та ТОВ "Погребищенське" укладено договір оренди на земельну ділянку площею 4,3036 га. строком на 10 років.

Колегія суддів не погоджується з посиланнями позивача на те, що ОСОБА_6 отримав та зареєстрував право власності на земельну ділянку в розмірі 4,3036 га із земель державної власності на території Черемошненської сільської ради незаконно, оскільки набув його на підставі незаконного рішення суду, яке скасовано ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 13 липня 2016 року у справі №143/1710/14ц.

Так, зазначеним рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 13 липня 2016 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3, до якої приєдналися Погребищенська районна державна адміністрація і Черемошненська сільська рада і скасоване рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2015 року. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до Погребищенської районної державної адміністрації і ОСОБА_3 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Черемошненської сільської ради і ОСОБА_4 управління Держземагентства у Вінницькій області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки і скасування державної реєстрації, відмовлено.

Натомість право ОСОБА_6 на отримання у власність земельної ділянки захищене рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2011 року, яке набрало законної сили 21.10.2011 року (т. 2, а.с. 225) в справі за позовом ОСОБА_6Ф, до Погребищенської районної державної адміністрації, Черемошненської сільської ради Погребищенського району про визнання права на земельну частку (пай).

Зазначеним рішенням позов ОСОБА_6Ф, задоволено повністю, визнано за ним право на земельну частку (пай) в землях САТ «Погребищенське», с. Веселівка Погребищенського району Вінницької області. Зобовязано Погребищенську районну державну адміністрацію видати ОСОБА_6 документи, що посвідчують право на земельну частку (пай). Зобовязано Черемошненську сільську раду Погребищенського району надати ОСОБА_6 земельну частку (пай) із земель резервного фонду Черемошненської сільської ради.

Рішення суду не було виконане в звязку з відсутністю вільних земель резервного фонду на території Черемошненської сільської ради.

Після визнання недійсним договору оренди землі від 18 грудня 2012 року, укладеного між Погребищенською районною державною адміністрацією і ОСОБА_3, ОСОБА_8 замовлено, а ДП «Поділлягеодезкартографія» в грудні 2015 року виготовлено проект землеустрою щодо виділення земельної ділянки, який і затверджено вищевказаним наказом ОСОБА_4 управління Держгеокадастру від 16.06.2016 року.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що відповідне рішення дійсно прийняте ОСОБА_4 управлінням Держгеокадастру Вінницької області вже після того, як ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року скасовано ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 04 листопада 2015 року, а рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 13 липня 2016 року скасовано рішення Погребищенського райсуду від 10 вересня 2015 року з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6

Проте апеляційний суд наголошує, що рішення Погребищенського райсуду не було підставою виникнення права ОСОБА_6 на земельну ділянку, а надана йому земельна ділянка площею 4,3036 га, кадастровий номер :09:001:0072 не є тотожною земельній ділянці площею 36,9806, кадастровий номер :09:001:0068, яка перебувала в користуванні ОСОБА_3 згідно з договором оренди від 18.12.2012 року.

29.06.2016 року право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку зареєстроване в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а в подальшому 01.07.2016 року він розпорядився земельною ділянкою, уклавши договір оренди з ТОВ «Погребищенське».

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою про визнання недійсними договорів оренди землі та скасування права власності на земельну ділянку 20.07.2016 року.

Отже в ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області станом на 16.06.2016 року не було підстав для відмови в затвердженні проекту й передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_6

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як розяснив Пленум Верховного суду України в п. 7, 8 Постанови від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

Так само непорушним є право власності (стаття 321 ЦК України). Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Аналогічні гарантії права власності на земельну ділянку передбачені статтею 153 ЗК України.

Згідно з статтею 21 ЦК України, частини 1 статті 155 ЗК України умовою визнання судом незаконним та скасування правового акту індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, є його суперечність актам цивільного законодавства і порушення цивільних права або інтересів, зокрема права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою.

На підставі оскаржуваних правових актів індивідуальної дії наказів ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, а також правочинів договору оренди землі №1-514 від 18.12.2015 року, укладеного між ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_5, договору оренди землі від 01.07.2016 року, укладеного між ОСОБА_8 та ТОВ «Погребищенське», ОСОБА_6 набув право власності на земельну ділянку, а ОСОБА_5 і ТОВ «Погребищенське» - право користування земельними ділянками.

Позивач не вказує інших підстав недійсності правочинів і скасування зареєстрованого права власності, крім як порушення його права оренди, що виникло на підставі договору оренди від 18 грудня 2012 року.

Згідно з статтею 95 ЗК України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: самостійно господарювати на землі; власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об'єкти, а також інші корисні властивості землі; на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди, а порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Проте ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20 вересня 2017 року залишено без змін рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 18 травня 2017 року, яким визнано незаконним розпорядження Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області від 18.12.2012 року №637 «Про поновлення (шляхом переукладання) договорів оренди земельних ділянок земель запасу та резервного фонду, які розташовані на території Черемошненської сільської ради» в частині поновлення (шляхом переукладення) з громадянином ОСОБА_3І договору оренди земельної ділянки резервного фонду загальною площею 36,9806 га, розташованої на території Черемошненської сільської ради, який укладеного 10.05.2006 року, терміном на 15 років.

Визнано недійсним договір оренди землі від 18.12.2012 року, укладений між Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області та ОСОБА_3 відносно земельної ділянки загальною площею 36,9806 га, зареєстрований 28.12.2012 року за №08583.

Отже відповідно до статті 236 ЦК України та статті 223 ЦПК України зазначений договір оренди є недійсним з моменту його вчинення і колегія суддів не може не враховувати рішення Погребищенського районного суду від 18 травня 2017 року, так як ним встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення даної цивільної справи і згідно з вищевказаними нормами матеріального і процесуального права впливають на законність оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Станом на момент розгляду справи апеляційним судом в ОСОБА_3 відсутні будь-які права на земельну ділянку (ділянки), що є обєктами оскаржуваних правочинів чи права на які виникли на підставі оскаржуваних актів органів державної влади. Позивач відповідно до статті 11 ЦПК України не звертався з відповідними вимогами, а по справі не встановлено інших підстав для визнання недійсними і скасування договорів оренди землі №1-514 від 18.12.2015 року і від 01.07.2016 року, скасування права власності ОСОБА_6Ф, на земельну ділянку, а також визнання недійсними і скасування наказів ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 18.12.2015 року, від 16.06.2016 року, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення апеляційним судом нового рішення про відмову в позові.

На підставі викладеного, керуючись статтями 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Погребищенське" задовольнити.

Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 05 грудня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Погребищенське» про визнання недійсними договорів оренди землі та рішень про надання земельних ділянок в оренду та у власність, скасування права власності на земельну ділянку, визнання права оренди земельної ділянки відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: ОСОБА_15
Судді: ОСОБА_16 ОСОБА_17