Справа № 199/5393/16-ц
24.04.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
судді Скрипник О.Г..
секретарі Свіріній Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в приміщенні суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, виселення,
У серпні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, виселення.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 05.03.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №DNG0GA00002179, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 46 640,00 дол. США.
На забезпечення виконання зобовязання за даним кредитним договором, 05.03.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки квартири АДРЕСА_1.
Позивач зазначає, що свої зобовязання за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, натомість відповідач свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів не виконав та рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2012 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1, проте відповідач з квартири добровільно не виселяється
З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить визнати ОСОБА_1, яка діє від імені ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартиру АДРЕСА_2,виселити їх з квартири та зняти з реєстраційного обліку.
В судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву про слухання справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволені. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про місце, дату та час судового розгляду справи були сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, не надавали заяв про розгляд справи за їх відсутності, не скористалися правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою представника позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 05.03.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №DNG0GA00002179, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 46 640,00 дол. США.
На забезпечення виконання зобовязання за даним кредитним договором, 05.03.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки квартири АДРЕСА_3, яка належить останній на праві приватної власності.
З договору іпотеки №DNG0GA00002179 убачається, що квартира АДРЕСА_1 належала Іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 20 грудня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 по реєстру №3301, зареєстрованого Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації від 23.01.2003.
Згідно довідки №2106 від 23.05.2016 року, виданої КП «Жилсервіс -9» ДМР, в квартирі АДРЕСА_4 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2012 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_5, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 575 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобовязання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно ст. 589 ЦК України, ч.1 ст.33 Закону України«Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно із ч.3 ст.33 цього Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку».

Згідно із частинами першою, другою статті 39 цього Закону в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Порядок та підстави виселення із займаного житлового приміщення встановлено ст. 109 ЖК УРСР.

За змістом ч..2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч.3 ст. 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно ст. 391 ЦК України. власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

На підставі зазначеного суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про іпотеку», ст.ст. 391, 575, 589 ЦК України. ст.ст. 60, 88, 215-218, 224-228 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, виселення - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка діє від імені ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_2.

Виселити без надання іншого жилого приміщення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, яка діє від імені ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з квартири АДРЕСА_6 та зняти їх з реєстраційного обліку.

Стягнути з ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в сумі 1378 грн. 00коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Скрипник О.Г.