Єдиний унікальний номер: 448/1667/16-ц
Провадження № 2/448/242/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22.06.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоуса Ю.Б.,

при секретарі Романченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області (правонаступника Крисовицької сільської ради Мостиського району), треті особи приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу ОСОБА_2, Мостиська районна державна адміністрація Львівської області та відділ Держгеокадастру у Мостиському районі, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що його дідові ОСОБА_3-Я. В. належали земельні ділянки площею 1,58730 га та площею 0,56209га, що знаходяться на території Крисовицької сільської ради відповідно до Державних актів на право власності на земельні ділянки серій ЛВ №№089692, 040825 від 18.11.2003р.

Стверджує, що 02.05.2015р. ОСОБА_3-Я.В. помер. За життя своїм майном останній розпорядився та заповів таке саме йому (позивачу). Спадкоємців, яким належало б право на обовязкову частку у спадщині, немає.

Покликається на те, що прийняв спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_3-Я.В., оскільки на час смерті спадкодавця проживав разом з таким. Однак, у зв'язку з тим, що оригінали Державних актів спадкодавцем ОСОБА_3-Я.В. були втрачені (загублені), позбавлений можливості в позасудовому порядку отримати документ про право власності на такі.

З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним (позивачем) право власності на зазначені земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3-Я.В.

Позивач в судове засідання не зявився, а надіслав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача Мостиської міської ради Львівської області (правонаступника Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області) в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутності.

Третя особа приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, а надіслав копію спадкової справи за №668/2016, заведеної внаслідок смерті ОСОБА_3-Я.В., котрий помер 02.05.2015р., та заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності.

Представник третьої особи Мостиської РДА Львівської області в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій просив розгляд вказаної справи проводити без його участі.

Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру в Мостиському районі був своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в суд не зявився і не повідомив про причини своєї неявки, а також не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 02.05.2015р. року відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3-Я.В. До маси спадкового майна входять земельні ділянки площею 1,58730 га та площею 0,56209га, що знаходяться на території Крисовицької сільської ради відповідно до Державних актів на право власності на земельні ділянки серій ЛВ №№089692, 040825 від 18.11.2003р.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Правомочність розпорядження означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішеня юридичної долі майна.

Спадкодавець ОСОБА_3-Я.В. за життя усім своїм майном, в тому числі, зазначеними земельними ділянками розпорядився і заповів такі позивачу ОСОБА_1, склавши 02.09.2009р. в його користь заповіт. Даний заповіт до часу смерті спадкодавця ОСОБА_3-Я.В. ним не змінений і не відмінений.

Слід зазначити і те, що позивач ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_3-Я.В., тобто на час відкриття спадщини, постійно проживав разом з спадкодавцем за адресою: с.Чишки Мостиського району Львівської області. Крім того, позивач звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3-Я.В.

У ч.3 ст. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Позивач ОСОБА_1 не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити своїх спадкових прав, оскільки до складу спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_3-Я.В., входять земельні ділянки, на які відсутні (загублені) оригінали правовстановлюючих документів.

Вказані обставини підтверджуються: заявою позивача ОСОБА_1; заявою представника відповідача Мостиської міської ради сільської ради Мостиського району; заявою третьої особи - Мостиської РДА Львівської області; заявою приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу ОСОБА_2; копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_3-Я.В..; листом Відділу Держгеокадастру у Мостиському районі про вартість 1га земельної ділянки на території Крисовицької сільської ради від 26.10.2016р.; копією паспорта позивача; копією спадкової справи за №668/2016, заведеної внаслідок смерті ОСОБА_3-Я.В.

Практика Верхового Суду України ( п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року ) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у зв'язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивача ОСОБА_1 на зазначене спадкове майно не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст.16 цього Кодексу, може бути, зокрема, визнання права.

Обєктами права власності є будь-які майно.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Даною статтею ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набути м правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими.

Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

З огляду на те, що на час відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_3-Я.В. належали на праві власності спірні земельні ділянки і що безспірно встановлено судом, а також приймаючи до уваги, що таке право перейшло в порядку спадкування за заповітом до ОСОБА_1, який у встановленому порядку прийняв дану спадщину, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за останнім права власності на вищевказані земельні ділянки саме в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3-Я.В.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 16, 328, 1218, 1223, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 208, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 1,58730 га, розташовану на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступник Мостиська міська рада Львівської області), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №089692, та земельну ділянку площею 0,56209 га, розташовану на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступник Мостиська міська рада Львівської області), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №040825, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 Михайла-Ярослава Васильовича, котрий помер 02.05.2015 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Мостиський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили

«__»__________________20___ р.

Суддя Ю.Б. Білоус