Номер провадження: 22-ц/785/341/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Таварткіладзе О.М.,

при секретарі - Поліхрановій Ю.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та просив стягнути на його користь кошти у розмірі 144 104,50 грн., посилаючись на те, що між ними була укладена в простій письмовій формі угода про передачу завдатку. За умовами вказаної угоди позивач взяв на себе обовязок укласти в майбутньому з відповідачем договір купівлі-продажу об'єкта нерухомості у вигляді квартири №3, що розташована на Військовому узвозі, 18 в місті Одесі. ОСОБА_3 зобовязався продати, а позивач ОСОБА_2, взяв на себе обовязок купити в строк до 30 листопада 2008 року зазначену квартиру, яка належить відповідачу, за ціною у розмірі - 523 800 грн. На підставі цієї угоди, в рахунок сплати вартості зазначеної квартири за майбутнім договором купівлі-продажу, позивач передав ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі - 24250 грн. та 15 000 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України на момент звернення до суду дорівнювало 119854,5 грн. В подальшому між позивачем та ОСОБА_3 договір купівлі-продажу укладений не був, відповідач у добровільному порядку відмовляється повернути отримані від позивача грошові кошти, що в загальній сумі становить - 144104,5 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.12.2013 року частково задоволено позов ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 24250 грн. та 362,50 грн. судових витрат., в решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23.04.2015 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.12.2013 року скасовано в частині відмови у стягненні 119854 грн., ухвалено нове, яким стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 119854 грн., в решті рішення - залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.11.2015 року рішення апеляційного суду Одеської області від 23.04.2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 26 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була укладена у простій письмовій формі угода про передачу завдатку, за умовами якої позивач взяв на себе обовязок укласти в майбутньому з відповідачем договір купівлі-продажу об'єкта нерухомості у вигляді квартири під номером 3, що розташована на Військовому узвозі, 18 в місті Одесі та належить відповідачу, за ціною розмірі 523800 гривень в строк до 30 листопада 2008 року.

На виконання умов цієї угоди, в рахунок сплати вартості вищезазначеної квартири, позивач передав ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 24250 гривень, що останнім не заперечувалось.

Крім цього, звертаючись до суду з даним позовом позивач посилався на те, що в рахунок сплати вартості квартири, також передав відповідачу 15000 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України на момент звернення до суду дорівнювало 119 854,5 гривень.

На підтвердження цих обставин, посилався на власноручний підпис відповідача про отримання коштів на тексті угоди від 26 вересня 2008 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами був укладений договір, який містить ознаки нікчемного, тому стягненню підлягають кошти, передані в якості авансу в розмірі 24250 грн., в решті вимоги не є доказаними.

Колегія суддів частково погоджується із висновком суду в частині стягнення авансу в розмірі 24250 грн., оскільки таке підтверджено письмовими доказами і не спростовано відповідачем.

В решті висновків рішення суду не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, підлягає скасуванню із ухваленням нового про задоволення позову, виходячи з наступного.

На підтвердження факту передачі коштів в розмірі 15000 доларів США позивачем надана угода про видачу завдатку та укладання договору, справжність підписів на якій частково заперечував відповідач.

Згідно з ч. 1 ст. 58, ч. 2 ст. 59 ЦПК України належними с докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.?

Згідно ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Експертиза призначалася двічі, проте проведена не була, судом першої інстанції причини не проведення експертизи перевірені не були і оцінка їм не надана, що призвело неповного зясування обставин справи, неправильного вирішення справи.

Такі обставини стали підставою для призначення судової почеркознавчої експертизи на стадії апеляційного провадження.

Висновком судової почеркознавчої експертизи ОНДІСЕ від 24.02.2017 року встановлено, що підпис про отримання 10000 доларів США 21 жовтня, та підпис про отримання 5000 доларів США 3 листопада виконаний ОСОБА_3 (а.с.1-6,т.3), що спростовує доводи про неотримання коштів.

Зважаючи на викладене, в межах позовних вимог, підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_2 про стягнення 15000 доларів США, що еквівалентно 119854 грн.

Керуючись ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2013 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення 119854 грн. скасувати, ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 119854 грн..

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: