28.09.2017 Справа № 756/2612/17
Номер провадження 2-о/756/150/17
Нормер справи 756/2612/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року Оболонський районний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді - Луценко О.М.,

при секретарі - Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

В лютому 2017 року заявник звернувся до суду з позовом до заінтересованої особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування позову вказує, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати - ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина. За життя вона не склала заповіт, спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Спадкове майно після смерті матері - це грошові вклади( внески) в установах ПАТ « Ощадбанк», АТ КБ « Приват Банк», ПАТ « Платинум Банк» та невиплаченої пенсії.

У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.02.2017 року зазначено:

«відмовити ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії- видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належить спадкодавцю на її ім'я у зв'язку з відсутністю підтвердження місця відкриття спадщини та інформації щодо кола осіб, які фактично прийняла спадщину, але не мають змоги звернутися за оформленням своїх спадкових справ на спадкове майно, що належить спадкодавцяю».

Відповідно до матеріалів спадкової справи №78/2017 від ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, який є сином померлої надав заяву від 19.01.2017р. про відмову від прийняття спадщини.

Заявник вважає, що прийняв спадщину після смерті матері, так як мати на час відкриття спадщини проживала разом зі ним.

Посилається на ч. 3 ст. 1268 ЦК України, яка передбачає: «Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1279 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї».

Підтвердженням факту проживання його матері на час відкриття спадщини разом зі ним є наступні докази:

●Свідоцтво про смерть ОСОБА_2, місце смерті м. Донецьк;

●Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14.12.2016р.( № 756/16108/16-ц);

Враховуючи вищевикладене заявник просить суд: встановити факт постійного проживання( реєстрації) ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2, зі спадкоємця ОСОБА_1 на час відкриття спадщини, тобто смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач до судового засідання надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд позов задовольнити з обставин викладених в позовній заяві.

Представник заінтересованої особи до судового засідання не з'явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином, направив на адресу суду письмові пояснення та просить розглядати справу без їх участі.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, яка являється матір'ю заявника ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, а саме грошові вклади( внески) в установах ПАТ « Ощадбанк», АТ КБ « Приват Банк», ПАТ « Платинум Банк» та невиплаченої пенсії.

У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.02.2017 року зазначено:

«відмовити ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії- видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належить спадкодавцю на її ім'я у зв'язку з відсутністю підтвердження місця відкриття спадщини та інформації щодо кола осіб, які фактично прийняла спадщину, але не мають змоги звернутися за оформленням своїх спадкових справ на спадкове майно, що належить спадкодавцяю».

Відповідно до матеріалів спадкової справи №78/2017 від ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, який є сином померлої надав заяву від 19.01.2017р. про відмову від прийняття спадщини.

Як вбачається з копії паспорта заявник зареєстрований за адресою АДРЕСА_1.

Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в формленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 168 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Враховуючи те, що заявник відноситься до кола спадкоємців першої черги, а також на момент смерті спадкодавця проживав з нею за однією адресою АДРЕСА_2, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, копією рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14.12.2016р., суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 169, 208, 209, 212-215, ЦПК України, ст.ст. 392, 1220, 1222, 1223, 1268 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення -задовольнити.

Встановити факт постійного проживання( реєстрації) ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2, зі спадкоємця ОСОБА_1 на час відкриття спадщини, тобто смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : О.М. Луценко