печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

12 грудня 2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретаря Стороженко С.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВіраЛайф "про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогами до ПрАТ «СК «ВіраЛайф» про дострокове припинення Договору страхування життя №04/0000027 укладений між цими сторонами, та стягнення на користь позивача сплачених страхових платежів у розмірі 70 654, 35грн. На обґрунтованість своїх вимог позивач вказує наступне. 27.06.2007 року між ПрАТ «СК «ВІРАЛАЙФ» (далі - Відповідач) та ОСОБА_1 далі - Позивач) було укладено Договір страхування життя № 04/0000027 (далі - Договір). 21.06.2010 року між цими ж сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, якою вказаний Договір страхування було переведено у безвнесковий.

Відповідно до преамбули Закону України «Про страхування» (ЗУ «Про Страхування»), цей Закон регулює відносини у сфері страхування і спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком.Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно ст. 16 ЗУ «Про страхування» Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій собі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

23.03.2017 р. у зв'язку з анулюванням ліцензії Відповідача на провадження страхової діяльності (Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 19.07.2016 р.) та виключенням з Державного реєстру фінансових установ (Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 30.08.2016 р.), керуючись п. 9.2. Договору, який передбачає, що дія Договору може бути достроково припинена за вимогою Страхувальника або Страховика, Позивач відправив на юридичну адресу Відповідача (01042, м. Київ, бул. Марії Приймаченко, 1/27, оф. 507) лист-повідомлення гро припинення договору страхування та виплату викупної суми.

Однак лист було повернуто Позивачеві службою поштового зв'язку через відсутність Відповідача за вказаною адресою. Про відсутність Відповідача за вказаною адресою вказано у Розпорядженні Нацкомфінпослуг від 19.07.2016 р. (копія додана). Зокрема, за вказаною адресою інспекційною групою Нацкомфінпослуг не знайдено керівника або уповноважених представників Відповідача . Стенди, вивіски, вказівники ззовні будівлі, які б вказували на знаходження Товариства в будинку за адресою: 01042, м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, буд. 1/27, оф. (кв.) 507, відсутні.

Водночас, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємтців та громадських формувань та до Державного реєстру фінансових установ інформація про зміну місцезнаходження Відповідача не вносилась.

Відповідно до п. 9.3. Договору та ч. 3 ст. 28 Закону України «Про страхування» , про намір достроково припинити дію договору страхування будь-яка сторона зобов'язана повідомити іншу не пізніш як за 30 календарних днів до дати припинення дії договору страхування.

Отже, Позивач виконав вимоги ч. 3 ст. 28 Закону України «Про страхування» та повідомив Відповідача про припинення Договору належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про страхування» дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. Така можливість передбачена п. 9.2. Договору.

Враховуючи наведене, Позивач просить суд достроково припинити Договір страхування життя № 04/0000027.

Відповідно до п. 9.5 Договору та ч. 6 ст. 28 Закону України «Про страхування», у разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя.

Відповідно до ч. 8 ст. 28 Закону України «Про страхування», викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід'ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми.

Враховуючи те, що порядок розрахунку викупної суми в Договорі відсутній, а відповідач такий розрахунок не проводить. Позивач вважає викупною сумою суму сплачених страхових платежів, що становить 3000,00 доларів США.

Враховуючи те, що право Страхувальника за договором страхування життя на припинення договору не може бути обмежене, а припинення такого договору має наслідком сплату Страховиком Страхувальнику викупної суми, розмір якої встановлює Страховик, за умови бездіяльності якого щодо встановлення викупної суми або фактичного припинення останнім господарської діяльності, виникає ситуація, не врегульована нормами закону чи договору. Так, в законодавстві України відсутня норма, яка б визначала порядок розрахунку викупної суми у випадку, коли Страховик з тих чи інших не основаних на нормі закону причин такий розрахунок не проводить.

Однак не урегульованість такої ситуації не позбавляє Позивича передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Оскільки ситуація, що склалася у відносинах між Позивачем і Відповідачем прямо не врегульована , Позивач вважає, що суд має всі підстави застосувати аналогію закону, що передбачена в даному випадку застосування норм, що регулюють інші, ніж страхування життя, види страхування.

Позивач вважає, що оскільки внаслідок припинення договору страхування життя у Страховика виникає обов'язок виплатити страхувальнику викупну суму, то цей обов'язок передбачає і включає також обов'язок провести розрахунок викупної суми, не виконання якого є порушенням умов договору.

Так, у ч. 4 ст. 28 Закону України «Про страхування» передбачено, що якщо вимога страхувальника обумовлена порушенням страховиком умов договору страхування, то останній повертає страхувальнику сплачені ним страхові платежі повністю.

Вимога Позивача повернути сплачені страхові платежі у розмірі 3000,00 доларів США обумовлена саме не виконанням Відповідачем свого обов'язку щодо виплати викупної суми та проведення її розрахунку. В еквіваленті національної валюти відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на дату подання позовної заяви 3000,00 доларів США становлять 79 654 грн 35 коп. Саме ця сума підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Під час судового розгляду представник позивача ОСОБА_3 підтримав вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, письмових заперечень не подав, про час і місце судового розгляду повідомлявся у спосіб та строки встановлені ЦПК України.

За згодою представника позивача судом проведено заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши надані ним письмові докази на підтвердження викладених обставин, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підтвердження викладених у позові обставин позивач до позову додав копію Договору страхування життя №04/0000027 між ОСОБА_4 та ЗАТ «СК «ВіраЛайф», додаткової угоди №1 до вказаного Договору, та текст Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №1722 від 19.07.2016 про анулювання ліцензії Приватного акціонерного товариства «СК «ВіраЛайф» на провадження страхової діяльності, що видана розпорядженням Держфінпослуг від 05.12.2006 №6481 з добровільного страхування життя.

Як зазначено в наданому примірнику Договору, та Додаткової угоди №1 до нього, договір набуває чинності з 00 годин дня, наступного за днем надходження страхової премії, передбаченого Договором, на розрахунковий рахунок або в касу Страховика.

Отже позивачем не було надано підтвердження сплати страхових платежів та повідомлення Страховика про дострокове припинення дії договору.

В даному випадку слід виходити з того, що достроково розірвати договір є правом позивача, яке реалізується шляхом визначеним ст.28 Закону України "Про страхування". При цьому розмір викупної суми вираховується відповідно до цієї ж норми Закону, а повернення сплачених страхових платежів передбачає їх попереднє внесення Страхувальником Страховику.

Отже слід визнати те, що позивачем не було доведено своїх вимог, а тому вони підлягають відхиленню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15,16 ЦК України, Законом України "Про страхування", ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215,224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВіраЛайф"про захист прав споживачів, залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Л.І.Цокол