Справа №2-4/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2017 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Бойко Н.З.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2 Збігнєвни про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання за позовом ОСОБА_2 Збігнєвни до ОСОБА_1 про реальний розподіл нажитого у шлюбі майна, що є спільною сумісною власністю,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про поновлення пропущеного строку звернення виконавчого листа до виконання, виданого 08.04.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 12173.33 грн. за відхилення від ідеальної частки, 1800 грн. вартості експертизи, 15 грн. судових витрат, 1000 грн. витрат послуг адвоката в справі про реальний розподіл нажитого у шлюбі майна, що є спільною сумісною власністю.

З посиланням на ст. 371 ЦПК України, просила поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки ВДВС рішення не виконав, інформації про рух стягнення не предоставив. Тривалий час з 2011року вона проживає в Італії, а у вересні 2017 року, приїхавши на Україну, довідалася від сестри ОСОБА_3, що її викликали до відділу ДВС та вручили копію постанови від 08.11.2012 року про повернення виконавчого листа у звязку з тим, що стягувачем не здійснено авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій. Вважає, що авансування вона не повинна здійснювати, адже подано виконавчий лист ще до вступу таких змін в дію.

В судове засідання заявник ОСОБА_2 не зявилася повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи ( т. 3 а.с.18,21). Її неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку, як то перебачено ч.2 ст. 371 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_1, заперечуючи доводам заяви, просив відмовити в поновленні строку для пред"явлення виконавчого листа. Зокрема, зазначив, що при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 вона особисто не брала участь, а її інтереси представляли два представники : згідно доручення її сестра ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4, які мали безмежну можливість повторно пред"явити виконавчий лист до виконання. Окрім того, стверджував, що вказане рішення скасоване за нововиявленими обставинами і в кінцевому розгляді затверджено мирову угоду.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Частиною 5 ст.124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

Судом встановлено, що 11.01.2011року рішенням Болехівського міського суду задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про реальний розподіл нажитого у шлюбі майна, що є спільною сумісною власністю та стягнуто з ОСОБА_1 12173.33 грн. за відхилення від ідеальної частки, 1800 грн. вартості експертизи, 15 грн. судових витрат, 1000 грн. витрат послуг адвоката (а.с.190-194 том.1).

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач ОСОБА_2 не брала участі в розгляді справи, а її інтереси представляли ОСОБА_3З ( згідно доручення ) та ОСОБА_4 на підставі угоди про надання правової допомоги (т.1. а.с.21, т.2 а.с.172, ), що не суперечить вимогам ст. 38 ЦПК УКраїни.

Так, цією статтею передбачено, що сторона може брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Статтею 22 ЗУ "Про виконавче провадження (в редакції Закону станом на час набрання рішенням законної сили) встановлено строк пред'явлення виконавчих лисів та інші судових документів до виконання - протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили .

Відповідно до ч. 1, 2 ЗУ ст.8 "Про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Відповідно до ст.13 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно з ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Встановлено, що оскільки позивач не брала участі у справі, то її представник ОСОБА_4 згідно заявивід 30.03.2011 року (а.с.255 том.1) отримав виконавчий лист та пред"явив його до виконання.

Постановою 08.11.2012 року повернуто стягувачеві виконавчий лист без виконання у звязку з тим, що нею не здійснено авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування, яких передбачено ЗУ « Про виконавче провадження» .

При цьому, в постанові вказано, що виконавчий лист може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 08.11.2013 року (а.с.12-13 том. 3) та зазначено про строки оскарження.

Однак, представник позивача ОСОБА_3, діючи не добросовісно в інтересах позивача, отримавши виконавчий лист та постанову про повернення виконавчого листа не вчинив ніяких дій : не оскаржила постанову в 10-денний термін у випадку незгоди з підставами для її закриття (як про це зазначає заявник у заяві) та повторно не пред"явила виконавчий лист в строк, зазначений в постанові про повернення.

Натомість, позивач звернулася до суду з клопотанням про поновлення строку пред"явлення виконавчого листа, мотивуючи тим, що не згідна з підставами повернення виконавчого листа та її перебуванням за межами України впродовж 2011-2017 роки.

Відповідно до ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Разом з тим судом встановлено, що в даній справі про реальний поділ будинковолодіння рішення Болехівського міського суду від від 11.01.2011 року, на підставі якого і видано виконавчий лист, скасовано за нововиявленими обставинами ухвалою Болехівського міського суду від 19.07.2013року (а.с. 156-157 том.2).

Відтак, скасувавши рішення за нововиявленими обставинами, суд прийняв інше ріщення у даному спорі, затвердивши 29.12.2014року мирову угоду (а.с. 245 т. 2).

І на даний час ОСОБА_2 звернулася 14.09.2017року із заявою про видачу їй виконавчого листа у зв"язку з невиконанням умов мирової угоди. (т.3 а.с.1).

Відтак, вимоги про поновлення виконавчого листа, виданого на підставі рішення від 11.01.2011 року, яке є нечинним та скасованим, є необгрунтованим та суперечить вимогам чинногог законодавства ( ст. 368 ЦПК України) .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 371 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 Збігнєвни про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання за позовом ОСОБА_2 Збігнєвни до ОСОБА_1 про реальний розподіл нажитого у шлюбі майна, що є спільною сумісною власністю відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо її було постановлено без участі особи, яка її оскаржує - протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя Головенко О.С.