Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.10.2017 р. 145/1368/17

2/145/770/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

за участі секретаря Тихої О.Н.,

позивача ОСОБА_1.

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 14 листопада 1987 року виконавчим комітетом Бушинської сільської ради Тиврівського району Вінницької області зареєстрований шлюб між нею та відповідачем.

Діти, народжені в даному шлюбі, уже повнолітні.

Спільне майно відсутнє.

Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що протягом останніх років відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує в сім'ї сварки, бешкети. Змінити свою поведінку та спосіб життя відповідач не бажає. Спільно проживати з відповідачем вона вже не може.

Враховуючи вище вказані обставини, вважає, що збереження даного шлюбу суперечить її інтересам.

Просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище "Шеремет".

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено, що 14.11.1987р. сторони уклали шлюб.

Неповнолітніх дітей та спільного майна сторони не мають.

Шлюб фактично розпався. Сторони шлюбних відносин не підтримують, примирення неможливе, що було підтверджено під час судового розгляду.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 174, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, 110, 112 СК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 14 листопада 1987 року виконавчим комітетом Бушинської сільської ради Тиврівського району Вінницької області між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, актовий запис №7.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "Шеремет".

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ратушняк І. О.