АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4793/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із житлових правовідносин про визнання особи такою, що втратила право користуванням жилим приміщенням
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Котелевець А.В., Швецової Л.А.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Московського районного суду міста Харковавід 13 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Харківська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

встановила:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, обґрунтовуючи який зазначили, що вони, їх дочка - ОСОБА_3 та її чоловік - ОСОБА_4 зареєстровані у АДРЕСА_3. Посилаючись на те, що відповідачі у справі постійно проживають у США та з 2012 року є громадянами вказаної країни, у квартирі не проживають, комунальні послуги не сплачують, ОСОБА_1, ОСОБА_2 просили на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 13 квітня 2017 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, зі зняттям їх з реєстраційного обліку.

Не погоджуючись з рішенням суду Харківська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування посилалася на те, що позивачами не доведено факт не проживання відповідачів у спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі рішення виконкому Московської ради народних депутатів № 4/6 від 11 січня 1995 року ОСОБА_1 та членам його сім`ї: жінці ОСОБА_2, дочкам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 27 червня 1995 року було видано ордер на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 7).

Згідно з довідкою КП «Жилкомсервіс» про склад сім'ї № 3619 від 23.12.2016 року в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_7 - наймач, ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_3 - дочка, ОСОБА_4 - чоловік дочки (а.с. 6), квартира не приватизована.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 без поважних причин відсутні в квартирі АДРЕСА_2 понад шість місяців, а тому на підставі статей 71, 72 ЖК України підлягають визнанню такими, що втратили право користування вищевказаним жилим приміщенням.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Житлового кодексу Української РСР, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків.

Частиною 4 ст. 9 ЖК УРСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Статтями 71, 72 ЖК передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно з розсуненнями, які містяться в п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Як убачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 2012 року проживають у США та є громадянами вказаної країни, що підтверджується наданими позивачами копіями відповідних паспортних документів.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність встановлених законом підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про не проживання відповідачів за місцем своєї реєстрації без поважних причин, Харківською міською радою не надано.

Оскільки судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради відхилити.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 13 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

Л.А. Швецова