Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 319/997/16 Головуючий у 1 інстанції: Мальований В.О.
Провадження №22-ц/778/610/17 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

секретаря Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 23 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

29 липня 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 з 17 листопада 2006 року по 05 травня 2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на ряд об'єктів нерухомості, техніки та іншого майна, на яку претендують відповідачі і на частину якої вступив малолітній син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак майно, на яке відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_6, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_6, оскільки було придбано під час шлюбу. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 право позивача на спірне майно не визнають. За таких обставин ОСОБА_4 була вимушена звернутися до суду із відповідним позовом, для вирішення питання об'єму і часток спадщини в якому прохала визнати за нею право власності на 1/2 частину:

- комплексу нежитлових приміщень розташованих за адресою АДРЕСА_1; комплексу нежитлових приміщень розташованих за адресою АДРЕСА_2; трактору МТЗ-82.1 , 2002 року випуску ; культиватора КПС-4.2; культиватора міжрядного КРН 5.6;- оприскувача штангового 800 л./14м; карданного валу 6,8 МТЗ (середній) Італія.

У ході розгляду вищезазначеної справи, позивач уточнила позовну заяву в якій крім заявлених вище вимог, з урахуванням висновків судової будівельно-технічної експертизи, просила виділити їй в натурі 1/2 частину комплексу нежитлових приміщень розташованих за адресою АДРЕСА_1, що складається з прибудови літ."А1" приміщення загальною площею 123,5 кв.м., до складу якого входять наступні приміщення: коридор №26 площею 4,4 кв.м., коридор №27 площею 5,4 кв.м., кімната №28 площею 27,8 кв.м., бокс №29 площею 41,1.кв.м., бокс №30 площею 44,8 кв.м., мийка- профілакторій літ."Х" загальною площею 189,5 кв.м., прибудова літ."Х1" загальною площею 14,9 кв.м., огорожа №5 площею 202,9 кв.м.

Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 23 листопада 2016 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя: комплексу нежитлових приміщень розташованого за адресою АДРЕСА_2, що складається з пункту ТО літ."Е" загальною площею 58,5 кв.м., навіс літ."З" , навіс літ."Ж"; комплексу нежитлових приміщень розташованих за адресою АДРЕСА_1, що складається з автогаражу літ."А", приміщення загальною площею 286,4 кв.м., прибудови літ."А1" приміщення загальною площею 123,5 кв.м., мийка профілакторій літ."Х" загальною площею 189,5 кв.м., прибудова літ."Х1" загальною площею 14,9 кв.м., огорожа №5 площею 614,3 кв.м.; трактора МТЗ-82.1 ,реєстраційний номер НОМЕР_2 2002 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_1 від 29 листопада 2012 року, вартістю 68000 гривен; культиватора КПС-4.2, згідно накладної №002 від 25 січня 2013 року вартістю 16000 гривень ; культиватора міжрядного КРН 5.6, згідно видаткової накладної №414 від 11 березня 2013 року, вартістю 17200 гривень; - оприскувача штангового 800 л./14м, згідно видаткової накладної №414 від 11 березня 2013 року, вартістю 6700 гривень; - карданного валу 6,8 МТЗ (середній) Італія, згідно видаткової накладної №414 від 11 березня 2013 року, вартістю 500 гривень.

Виділено ОСОБА_4 в натурі 1/2 частину комплексу нежитлових приміщень розташованих за адресою АДРЕСА_1, що складається з прибудови літ."А1" приміщення загальною площею 123,5 кв.м., до складу якого входять наступні приміщення: коридор №26 площею 4,4 кв.м., коридор №27 площею 5,4 кв.м., кімната №28 площею 27,8 кв.м., бокс №29 площею 41,1.кв.м., бокс №30 площею 44,8 кв.м., мийка- профілакторій літ."Х" загальною площею 189,5 кв.м., прибудова літ."Х1" загальною площею 14,9 кв.м., огорожа №5 площею 202,9 кв.м.

Не погоджуючись з вказаним рішення суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом установлено, що ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 17 листопада 2006 року. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 05 травня 2014 року (а.с. 15,16).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 ( а.с.189 зворот ).

Після його смерті відкрилась спадщина на ряд об'єктів нерухомості, техніки та іншого майна.

З копії спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_6 у встановлений законом строк звернулась його донька ОСОБА_3 , мати ОСОБА_5 ( а.с. 182-183).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області № 2567 від 14.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_6 був зареєстрований в АДРЕСА_3 з 02.02.2005 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5. Разом з померлим були зареєстровані його син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, колишня дружина ОСОБА_4. ( а.с.190 ).

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважається такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частиною другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини другої-четвертої статті 1273 ЦК України фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може відмовитися від прийняття спадщини за згодою піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження відмови від прийняття спадщини, після померлого ОСОБА_6, малолітнім ОСОБА_7, відповідно до положень ст. 1273 ЦК України.

Таким чином спадкоємцями, які прийняли спадщину після померлого ОСОБА_6, є його донька ОСОБА_3, мати ОСОБА_5, малолітній син ОСОБА_7

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Згідно зі ст. 29 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Статтею 39 ЦПК України установлено, що права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки

Відповідно до положень ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов'язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із частиною другою статті 242 ЦК України опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною.

Згідно з ст. 26 ЦПК України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи та їх представники.

Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, тобто особи, матеріально-правовий спір між якими є предметом вирішення в цивільному судочинстві (ст. 30 ЦПК України).

Згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв'язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими вимогами.

Відповідно до ст. 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін.

Згідно з роз'ясненнями, даними у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду (пункт 4 частини першої статті 311, пункт 4 частини першої статті 338 ЦПК)

Як вбачається з матеріалів справи до складу спадкового майна входить майно, яке є предметом спору у даній справі.

Малолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається такими, що прийняли спадщину та має право на частку спадкового майно, після померлого батька ОСОБА_6

Отже, інтереси малолітнього ОСОБА_7 у даній справі повинна захищати його мати, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Оскільки позивачем у даній справі є мати малолітнього ОСОБА_7, яка пред'явила позов до спадкоємців, після померлого ОСОБА_6, та в силу положень ст. 30 ЦПК України вона не може одночасно бути позивачем та відповідачем у справі, тому інтереси малолітнього повинен захищати орган опіки та піклування, який повинен бути залучений до участі у справі як законний представник малолітнього ОСОБА_7

Вказане залишено поза увагою суду, який не вирішив питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, що мав зробити у відповідності до ст.ст. 28, 29, 30, 39 ЦПК України.

Допущені судом першої інстанції порушення порядку вирішення вказаних процесуальних питань призвели до передчасного висновку щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_4

З огляду на викладене відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання права власності на частку спільного майна подружжя та виділення його в натурі, спадкоємцем якого є малолітній ОСОБА_7, позов до його законного представника не заявлено.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню на підставі п.4 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст. ст.303, 307,309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 23 листопада 2016 рокуу цій справі скасувати. Ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: