Провадження № 2/243/3488/2017
Справа № 243/6698/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 вересня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Кузнецова Р.В.,
при секретареві Малиновській І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
В С Т А Н О В И В :
26 липня 2017 року до Словянського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 липня 2004 року вони із відповідачем зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Миколаївської міської ради міста Словянська Донецької області. Сторони мають спільних малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя сторін не склалось через суттєві взаємні непорозуміння та різні погляди на сімейне життя. Зникли любов, щирість, повага і підтримка у стосунках. Спір з приводу місця проживання дітей та поділу спільного майна відсутній. Діти залишаться проживати разом із позивачкою. У звязку із наведеним, просила суд ухвалити рішення яким розірвати шлюб укладений між сторонами, який був зареєстрований 03 липня 2004 року у виконавчому комітеті Миколаївської міської ради міста Словянська Донецької області за актовим записом № 40.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилась, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити.
Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Так, відповідно до вимог ст.127 ЦПК України, судом за місцем проживання відповідача було надіслано повідомлення про виклик його до суду, копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви разом із доданими документами. Відповідач не зявився до поштового відділення для отримання судової кореспонденції, у звязку із чим, про дату, час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено шляхом публікації в пресі оголошення про виклик його до суду, а саме у засобі масової інформації державної сфери розповсюдження газеті «Урядовий курєр».
15 серпня 2017 року від відповідача до суду надійшло термінове електронне повідомлення в якому ОСОБА_2 просив розгляд даної справи проводити у його відсутності, шлюб розірвати (а.с. 21).
Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 липня 2004 року. Шлюб між ними зареєстрований у виконавчому комітеті Миколаївської міської ради міста Словянська Донецької області за актовим записом № 40 (Свідоцтво про шлюб серія: І-НО № 467239 (а.с. 3)).
Сторони мають спільних малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про їх народження Серія: І-НО № 737767 та Серія: І-НО № 737768 (а.с. 9,10).
Спір з приводу місця проживання дітей та поділу спільного майна відсутній. Між сторонами досягнуто згоди щодо проживання дітей разом із позивачкою.
Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.
У звязку із цим, суд відповідно до ст. 61 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідачі визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно із ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.
Так, відповідачем ОСОБА_2. на адресу суду було надано заяву, зі змісту якої видно, що останній, позов ОСОБА_1 визнає та не заперечує проти його задоволення.
Суд приймає до уваги таку заяву відповідача у звязку із наявністю для того законних підстав, та вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки.
Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
При вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивачки.
Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Згідно із ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
З огляду на викладене, враховуючи, що позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що слід його залишити.
Позивачка не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розглядом даної цивільної справи.
На підставі наведеного, керуючись ст.110, 112 СК України, ст.ст. 10, 58, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2 (до шлюбу Шпакова) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 03 липня 2004 року у виконавчому комітеті Миколаївської міської ради міста Словянська Донецької області за актовим записом № 40 розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище позивачки «Андрєєва» - залишити без змін.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Дане заочне рішення може бути оскаржене відповідачем за його письмовою заявою, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_6