Справа № 372/1216/14-ц Головуючий у І інстанції Болобан В. Г.
Провадження № 22-ц/780/3603/17 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 4 25.09.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

25 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді:Березовенко Р.В.,
суддів:Олійника В.І., Лівінського С.В.,
за участю секретаряТопольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 серпня 2013 року у справі позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок та визнання незаконним рішення ради, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2012 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, в якому просила визнати за нею право власності на індивідуальний житловий триповерховий будинок житловою площею 128,5 кв.м., загальною площею 1101,5 кв.м., з господарськими спорудами, який розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, АДРЕСА_1; та визнати незаконним рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради «Про оформлення свідоцтва про право власності» №11/10 від 14 вересня 2010 року.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28 серпня 2013 року позов ОСОБА_6 задоволено, визнано за ОСОБА_6 право власності на індивідуальний житловий триповерховий будинок житловою площею 128,5 кв.м., загальною площею 1101,5 кв.м., з господарськими спорудами, який розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, АДРЕСА_1, визнано незаконним рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради «Про оформлення свідоцтва про право власності» №11/10 від 14 вересня 2010 року, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 суму сплаченого судового збору в розмірі 1500 (одної тисячі п'ятсот) гривень 00 копійок, стягнуто з виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області на користь ОСОБА_6 суму сплаченого судового збору в розмірі 1500 (одної тисячі п'ятсот) гривень 00 копійок, позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання за ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину індивідуального житлового будинку та 1/2 частину господарських будівель до нього, залишено без задоволення.

У подальшому ухвалою апеляційного суду Київської області від 21 листопада 2013 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 серпня 2013 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 скасовано, провадження у справі в цій частині закрито.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 21 листопада 2013 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 серпня 2013 року в частині задоволення позову ОСОБА_6 залишено без змін.

20 лютого 2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 серпня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 21 листопада 2014 року залишено без змін.

У березні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 серпня 2013 року.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28 серпня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 листопада 2013 pоку, задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5, виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, третя особа - КП «КОР Обухівське БТІ» про визнання права власності на житловий будинок.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд виходив з того, що ОСОБА_6 отримала відповідну згоду власника земельної ділянки ОСОБА_5 на забудову ділянки, а рішенням Козинської селищної ради від 12 грудня 2003 року було надано ОСОБА_6 дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на належній їй земельній ділянці в АДРЕСА_1. При цьому, суд прийняв до уваги постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2013 pоку, згідно якої апеляційну скаргу ОСОБА_6 було задоволено, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2012 року про задоволення позову ОСОБА_5 скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог до Козинської селищної ради про визнання протиправним і скасування рішення № 5-19 від 12 грудня 2003 року про надання ОСОБА_6 дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку на належній їй земельній ділянці в АДРЕСА_1.

Однак, вподальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 грудня 2013 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2013 року скасовано та залишено без змін постанову Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2012 року, якою було визнано протиправним і скасовано рішення Козинської селищної ради № 5-19 від 12 грудня 2003 року про надання ОСОБА_6 дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1. Скасоване рішення селищної ради було основною підставою прийняття судом рішення 28 серпня 2013 року.

Заявник вказувала на те, що дана обставина є нововиявленою, а тому просила переглянути та скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 28.08.13 року за нововиявленими обставинами.

Заява ОСОБА_5 розглядалася судами різних інстанцій неодноразово.

29 квітня 2014 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області у поновленні строку на звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вказаного судового рішення було відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 червня 2014 року зазначена ухвала районного суду скасована й справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 01 жовтня 2014 року заява ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вказаного судового рішення залишена без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 01 грудня 2014 року зазначена ухвала районного суду скасована, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

12 лютого 2015 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області заяву ОСОБА_5 було задоволено, поновлено строк звернення із заявою. 30 березня 2015 року в межах розгляду заяви ОСОБА_5 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами було винесено рішення Обухівського районного суду Київської області, яким позов ОСОБА_6 було задоволено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 22 червня 2015 року зазначене рішення районного суду скасоване, питання щодо перегляду рішення суду за ново виявленими обставинами передано до суду першої інстанції для вирішення відповідно до вимог ЦПК України.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 05 серпня 2015 року заява ОСОБА_5 залишена без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 17 листопада 2015 року зазначена ухвала районного суду скасована й справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

15 червня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 листопада 2015 року повернуто, а справу повернуто Обухівському районному суду Київської області.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 30 вересня 2016 року заяву ОСОБА_5 залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 28 лютого 2017 року зазначена ухвала районного суду скасована й справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Останнім рішенням Обухівського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року заяву ОСОБА_5 задоволено повністю.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 серпня 2013 року у цивільній справі № 1018/2401/2012 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок та визнання незаконним рішення ради та за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, скасовано за нововиявленими обставинами і ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_6 задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на індивідуальний житловий триповерховий будинок житловою площею 128,5 кв.м., загальною площею 1101,5 кв.м., з господарськими спорудами, який розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, АДРЕСА_1.

Визнано незаконним рішення Виконавчого комітету Козинської селищної ради «Про оформлення свідоцтва про право власності» №11/10 від 14 вересня 2010 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 1621 грн. 80 коп. Стягнуто з Виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області на користь ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 1621 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням місцевого суду від 15 травня 2017 року ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції через грубе порушення судом першої інстанції норм процесуального законодавства та порядку вирішення даного питання і повернути заяву на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що суд не може ухвалювати нове рішення, зміст якого співпадає зі змістом рішення суду від 28.08.2013 року, яке було скасовано у зв»язку з нововиявленими обставинами, які повністю спростовують його зміст.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що вирішуючи заяву заявника, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для перегляду та скасуванню рішення Обухівського районного суду від 28.08.2013 року за нововиявленими обставинами та при цьому ухвалив рішення від 15 отравня 2017 року по сутті позовних вимог, яке за змістом повністтю повторює рішення Обухівського районного суду Київської області від 28.08.2013 року, яке набрало законної сили.

Згідно ч.2 ст.365 ЦПК України розгляд заяви про перегляд рішення у зв»язку з нововиявленими обставинами здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Пунктом 7 постанови Пленуму ВССУ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень, у зв»язку з нововиявленими обставинами» передбачено, що обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Проте, в порушення положень ЦПК України, суд першої інстанції, дійшовши висновку, що обставини викладенні в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами є істотними, тобто такими, що обов»язково впливають на зміст судового рішення, ухвалив рішення, аналогічне за змістом скасованому, повторивши рішення Обухівського районного суду Київської області від 28.08.2013 року, яке набрало законної сили.

Тобто, фактично, суд визнаючи вказані заявником обставини істотними, одночасно визнав їх такими, що не впливають на суть і зміст рішення (неістотними).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки судом порушено вимоги ЦПК України щодо законності та обгрунтованості рішення суду і при цьому порушено порядок розгляду справ за нововиявленими обставинами, а саме порядок, визначений ч.2 ст.365 ЦПК України, колегія вважає, що рішення суду першої інстанції від 15 травня 2017 року, ухвалене за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 про перегляд рішення Обухівського районного суду Київської області від 28.08.2013 року за нововиявленими обставинами є незаконним та необгрунтованим і не може бути залишено без змін, а підлягає скасуванню з передачею питання щодо перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами до суду першої інстанції для вирішення його у відповідності до вимог чинного процесуального законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року скасувати. Питання щодо перегляду за нововиявленими обставинами рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 серпня 2013 року передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: В.І. Олійник

С.В. Лівінський