Провадження № 2/219/461/2017
13 квітня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Решетняка І.В.,
секретаря судового засідання Кульбіда Н.М.,
представника позивача не зявився,
відповідачів не зявились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3(далі за текстом відповідачі) про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 05.09.2013 року відповідач - ОСОБА_2 - отримав від позивача в борг грошові кошти в сумі 540000 грн. 00 коп. (пятсот сорок тисяч гривень) зі строком повернення до 05.12.2013 року, про що у нотаріуса була складена письмова заява. Однак до теперішнього часу свої зобовязання не виконав.
Станом на 17.11.2016 року сума боргу з урахування втрат від інфляції та 3 % річних складає 744429 грн. 34 коп. (сімсот сорок чотири тисячі чотириста двадцять девять гривень 34 копійки).
В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, згідно з ст.ст.74-76 ЦПК України були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно з ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи.
Суд вважає, що справу можна розглянути у відсутність сторін, на підставі матеріалів справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідно до заяви від 05.09.2013 року, посвідченої приватним нотаріусом (а.с.5), відповідач - ОСОБА_2- взяв у борг у ОСОБА_1, грошові кошти у сумі 540000 грн. 00 коп. (пятсот сорок тисяч гривень) та зобовязався повернути зазначену грошову суму в строк до 05.12.2013 року.
Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір є укладеним з моменту передачі грошей. Відповідно до вимог ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Згідно з ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідачі зареєстрували шлюб 15.07.2000 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження серії І-НО № 088951 (а.с.102).05.09.2013 року тобто, на момент отримання грошей відповідачі перебували у зареєстрованому шлюбі, відтак несуть солідарну відповідальність перед позивачем.
Відповідно ст.65 СК України, п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» борги подружжя входять до складу загального майна подружжя.
Оскільки відповідачами не належно виконуються умови договору позики, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 88 ЦПК України в разі задоволення позовних вимог суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст.526, 530, 536, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, ЦК України, ст.ст.5,6,10,107,208,215,224,225 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості- задовольнити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Артемівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий суддя І.В.Решетняк