АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6952/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Цокол Л.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотов Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Горбачовій І.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Зайома О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішенняПечерськогорайонного суду м. Києва від 4 квітня 2017 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агенство «Українські новини» про захист честі, гідності і ділової репутації, спростування поширеної негативної недостовірної інформації.

в с т а н о в и л а :

Позивач звертаючись у жовтні 2016 року до суду із вищевказаним позовом ставила питання про визнання недостовірною та такою, що порушує її особисті немайнові права, поширену шляхом публікації на веб-сайті Інформаційного агентства «Українські новини» в статті «Відкрито провадження за зловживання в Держводагенстві на понад 77 мільйонів гривень» наступну інформацію: (1) «Відкрито провадження за зловживання в Держводагенстві на понад 77 мільйонів гривень»; (2) «Матеріали ревізії передано до СБУ. За матеріалами ревізії зареєстровано кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 Кримінального кодексу України»; (3) «Наразі документи перевірки подано до правоохоронних органів. Вирішується питання про відкриття адміністративних та кримінальних проваджень за фактами розкрадання державних коштів проти посадових осіб відомства, зокрема, виконуючого обов'язки керівника Держводагентсва ОСОБА_5»; та зобов'язання ТОВ «Інформаційне агентство «Українські новини» не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням у цій справі законної сили опублікувати на веб-сайті Інформаційного агентства «Українські новини» ukranews.com у розділі «Новини», спростувати поширення недостовірної неправдивої інформації про ОСОБА_5.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 4 квітня 2017 року позовні вимоги були залишені без задоволення.

Не погоджуючись із рішення суду представник позивача подав апеляційну скаргу та ставив питання про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача апеляційну скаргу не визнала подану апеляційну скаргу, заперечувала проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що викладена відповідачем інформація щодо здійснення перевірок та передачі складених за їх наслідками матеріалів до правоохоронних органів зроблена на підставі відомостей джерело яких журналіст має право не розкривати. Зазначаючи також, що позивачем не було надано доказів на підтвердження порушення її особистих немайнових прав, негативних наслідків спричинених поширеною інформацією.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, апелянт зазначав про те, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено в задоволенні позову. Тобто суд зробив висновок, що поширена відповідачем інформація є достовірною і такою, що не зачіпає особисті немайнові права позивача, хоча представником позивача в судовому засіданні аргументовано і на підставі наданих суду доказів було доведено, що метою спірної публікації, розміщеної на веб-сторінці відповідача, було саме створення негативного враження про особу позивача. При цьому відповідач робив в публікації твердження про факти, які однозначно не мали місця в реальності, а також подавав читачам інформацію з перекрученням реальних обставин.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, матеріалах справи та постановленому судовому рішенні.

Так, судом при розгляді справи було встановлено, що 03 жовтня 2016 року на веб-сайті Інформаційного агентства «Українські новини» була розміщена стаття «Відкрито провадження за зловживання в Держводагенстві на понад 77 мільйонів гривень».

Позивач звертаючись до суду вказувала на те, що інформація яка була викладена в даній статті, а саме: (1) «Відкрито провадження за зловживання в Держводагенстві на понад 77 мільйонів гривень»; (2) «Матеріали ревізії передано до СБУ. За матеріалами ревізії зареєстровано кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 Кримінального кодексу України»; (3) «Наразі документи перевірки подано до правоохоронних органів. Вирішується питання про відкриття адміністративних та кримінальних проваджень за фактами розкрадання державних коштів проти посадових осіб відомства, зокрема, виконуючого обов'язки керівника Держводагентсва ОСОБА_5» - є негативною, оскільки створює враження про особисту причетність виконуючого обов'язки Голови Державного агентства водних ресурсів України ОСОБА_5 до зловживань чи навіть до кримінальних порушень.

Проте, на думку колегії суддів, інформація яку позивач просить визнати недостовірною - 1) «Відкрито провадження за зловживання в Держводагенстві на понад 77 мільйонів гривень»; (2) «Матеріали ревізії передано до СБУ. За матеріалами ревізії зареєстровано кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 Кримінального кодексу України» за своїм змістом не містить ніяких посилань на особу позивача.

Твердження апелянта, що така інформація створює враження про особисту причетність позивача до зловживань чи навіть до кримінальних порушень в даних реченнях статті є лише припущенням.

Згідно до положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, Державна аудиторська служба України відповідаючи на запит адвоката 24.01.2017 року підтвердила факт перевірки та зазначила про те, що дійсно міжрегіональними територіальними органами Держаудитслужби у 2016 році проведено планові ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління державного агентства водних ресурсів України, за 2013-2015 роки. Про результати вказаних контрольних заходів Держаудитслужба повідомила КМ України, Міністерство фінансів України та Державне агентство водних ресурсів України. В той же час на запит Генеральної прокуратури України були передані копії окремих актів ревізій, а також передача відповідних актів ревізій до правоохоронних органів здійснювалось на регіональному рівні.

Служба безпеки України на запит представника позивача надала відповідь від 26 січня 2017 року про те, що матеріали ревізії Жовтневого управління водного господарства та Миколаївського міжрайонного управління водного господарства надійшли на адресу Управління Служби безпеки України в Миколаївській області з Державної фінансової інспекції в Миколаївській області 15.06.2016 року та 16.06.2016 року. На підставі отриманих матеріалів ревізії 02.07.2016 року УСБУ в Миколаївській області поінформувало Миколаївську місцеву прокуратуру № 1. Того ж дня прокуратурою було зареєстровано кримінальне провадження за ч. 1 ст. 364 КК України. Досудове розслідування за цим кримінальним провадженням здійснює слідчий відділ Центрального відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області.

Тобто, в ході судового розгляду знайшли своє підтвердження обставини про проведення планових ревізій окремих питань фінансово-господарської діяльності підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління державного агентства водних ресурсів України за 2013-2015 роки, відкриття кримінальних проваджень та проведення досудових розслідувань про які зазначалось в статті.

Щодо речення статті «Наразі документи перевірки подано до правоохоронних органів. Вирішується питання про відкриття адміністративних та кримінальних проваджень за фактами розкрадання державних коштів проти посадових осіб відомства, зокрема, виконуючого обов'язки керівника Держводагентсва ОСОБА_5» , то хоча в ньому є посилання на особу позивача, однак воно не містить у собі негативної інформації, оскільки даним висловлюванням не стверджується про її винуватість, або ж здійснення нею особисто будь-яких незаконних дій.

Слід також враховувати, що на час публікації позивач перебувала на посаді - в. о. Голови державного агентства водних ресурсів України.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. При цьому, слід враховувати Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12.02.2004 року на 872-му засіданні Комітету міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи на право на недоторканість приватного життя. Зокрема, у названій резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальної сфери, спорті чи будь-якій іншій галузі).

У статтях 3,4,6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів, вчинків і повинні це усвідомлювати.

З урахуванням вищевикладеного,колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування згідно доводів апеляційної скарги нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 4 квітня 2017року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: