АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Рибак М.А.
№ 22-ц/796/5526/2017 Доповідач - Борисова О.В.
справа № 761/5085/17-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2017 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності та витребування майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 (на 1/2 належну його рідному брату ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у порядку спадкування за законом, та на 1/2 належну ОСОБА_3 за набувальною давністю) та витребувати у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1.

В березні 2017 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову в якій просив накласти арешт на АДРЕСА_4

В обґрунтування заяви посилався на те, що з 1994 року (з часу розірвання шлюбу) відповідач ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 не проживала. В спірній квартирі проживав виключно сам покійний ОСОБА_5, там були його речі, книги.

Після поховання ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_3 проникла до спірної квартири та почала там фактично проживати.

Вказував, що фактично маючи на руках правовстановлюючий документ на приватизовану 1/2 частину спірної квартиру і рішення суду у справі №761/43119/16-ц, відповідач ОСОБА_3 має реальну можливість зареєструвати за собою право власності на всю квартиру АДРЕСА_1, що грубо порушить права ОСОБА_1 Зазначав, що використавши оригінал правовстановлюючого документа ОСОБА_3 взмозі буде розпорядитись як мінімум 1/2 частиною спірної квартири і цим самим буде порушено право позивача на переважний викуп цієї частки у праві спільної власності.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2017 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності та витребування майна відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на незаконність ухвали суду, просив її скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

Зазначав, що єдиною підставою відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову судом зазначено, що позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання судового рішення. Проте, такі докази суду надавалися і вони наявні в матеріалах справи.

Вказував, що рідний брат позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (з даного приводу здійснюється кримінальне провадження №0013658 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року за ч.1 ст.115 КК України) йому належали дві квартири АДРЕСА_5. Все спадкове майно прийняв ОСОБА_4 і йому було видано свідоцтво про право на спадщину на частину майна, а на решту майна ОСОБА_4 не встиг отримати свідоцтва про право на спадщину, хоча ніяких перешкод у цьому немає.

Зазначав, що ОСОБА_4 прийняв спадщину незаконно, оскільки він не є сином покійного, свідоцтво про його народження є підробленим, свідоцтво по смерть у спадкові справі також підроблене. А тому у заяві про забезпечення позову позивачем наведені достатні підстави і обставини, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказану квартиру, якою наразі фактично заволоділа ОСОБА_3

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити з підстав наведених в ній.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили її відхилити та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, колегія суддів не погоджується в повній мірі з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.п.1,4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з копії свідоцтва про право власності на житло виданого Фондом комунального майна Радянського району від 09.06.1993 року зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації м. Києва 23.06.1993 року та записано у реєстрову книгу за №102 вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер.

ОСОБА_4 10.05.2016 року звернувся до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дудкіної Н.В. із заявою в якій зазначав, що він приймає спадщину від свого батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

30.03.2017 року позивач ОСОБА_1 подав до П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори заяву в якій заявляв, що після смерті його брата ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року відкрилася спадщина, яка складається з: квартири АДРЕСА_2; квартири АДРЕСА_3 (або 1/2 частини цієї квартири); 1/4 частини будинку АДРЕСА_6 Зазначав, що вказане майно ОСОБА_1 прийняв та просив видати йому свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно.

30.03.2017 року П'ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою на адресу ОСОБА_1 було направлено листа в якому останньому було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину не є можливим, оскільки відповідно до ст.1261 ЦК України ОСОБА_1 не є спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_5, а також зазначено, що спадкоємцем за законом першої черги є син померлого ОСОБА_4

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що належала на праві власності ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що вимоги представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в заяві про забезпечення позову щодо накладення арешту на іншу 1/2 частину квартири АДРЕСА_1не підлягають задоволенню, оскільки як вбачається з наданих доказів у відповідача ОСОБА_3 немає правовстановлюючого документа на її частину спірної квартири, а тому остання не має можливості здійснювати будь-які дії щодо відчуження вказаної частини квартири, а тому й відсутні підстави вважати, що незабезпечення позову в цій частині може зробити неможливим чи утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні булопомилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової про часткове задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що належала на праві власності ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу наступного змісту.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що належала на праві власності ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Боржник: ОСОБА_4, що проживає за адресою: АДРЕСА_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред'явлення ухвали до виконання один рік.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: