АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4111/17 Головуючий 1 інст. - Березовська І.В.
Справа № 635/6415/16-ц Доповідач - Бурлака І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» жовтня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретарів: Каюкова Ю.В., Колесник О.Е., Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_1, Управління Держгеокадастру в Харківському районі Харківської області про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом до Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_1, Управління Держгеокадастру в Харківському районі Харківської області. В обґрунтування свого позову посилалася на те, що їй було передано у приватну власність безкоштовно земельну ділянку площею 0,15 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована на АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області № 180 від 14 липня 1998 року з видачею державного акту про право власності на зазначену земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 20 серпня 1998 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю.

Зазначила, що кадастровий номер на належну їй земельну ділянку на той час присвоєно не було. В процесі виготовлення технічної документації складено акт встановлення в натурі меж земельної ділянки від 22 квітня 1998 року, в якому відображено погодження меж на площі 0,15 га, на підставі цього акту межі земельної ділянки було закріплено межовими знаками.

Вказала, що їй стало відомо, що на підставі рішення ХХVI сесії V скликання Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області від 02 червня 2008 року ОСОБА_1 видано державний акт про право власності серія НОМЕР_2 від 11 серпня 2008 року, кадастровий номер НОМЕР_3 на належу їй земельну ділянку.

Зазначила, що внаслідок того, що під час виготовлення за дорученням відповідача технічної документації були допущені помилки, і вона позбавлена можливості отримати кадастровий номер на належну їй земельну ділянку згідно державного акту про право власності на землю, серія НОМЕР_1, виданого 20 серпня 1998 року на її ім'я, та вільно реалізувати своє право власності на землю.

Вважала, що рішення ХХVI сесії V скликання Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області від 02 червня 2008 року було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки 20 серпня 1998 року на підставі рішенням Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області № 180 від 14 липня 1998 року, їй було передано спірну земельну ділянку у приватну власність безкоштовно.

Просила визнати незаконним та скасувати рішення Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області ХХVI сесії V скликання від 02 червня 2008 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд громадянину ОСОБА_1.»; визнати недійсним державний акт серія НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, виданий ОСОБА_1 Русько-Тишківською сільською радою Харківського району Харківської області 11 серпня 2008 року для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 10 травня 2017 року позов ОСОБА_2 - задоволено, визнано незаконним та скасовано рішення ХХVI сесії V скликання Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області від 02 червня 2008 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд громадянину ОСОБА_1.»; визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га із кадастровим номером НОМЕР_4, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05 від 11 серпня 2008 року, виданий на ім'я ОСОБА_1

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення - скасувати, ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі.

При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що з моменту отримання ним спірної земельної ділянки він сплачував податки до Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області; що у листопаді 2011 року він продав земельну ділянку за генеральною довіреністю ОСОБА_3; що восени 2013 року ОСОБА_3 звернувся до нього, оскільки номер земельної ділянки не відповідає документам; що голова сільської ради та землемір пояснили, що це плутанина в картах розподілу земельних ділянок та все це вирішується в межах сільської ради, завірили, що вони самі усунуть недоліки і земельна ділянка буде відповідати всім його приватизаційним документам; що він не порушував вимоги чинного законодавства щодо отримання спірної земельної ділянки.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, рішення суду - залишити без змін. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обгрунтовано виходив з того, що на момент прийняття сільською радою рішення про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки зазначена земельна ділянка вже перебувала у власності ОСОБА_2, право якої потребує захисту.

Згідно з частиною 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь - яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області № 180 від 14 липня 1998 року «Про надання земельної ділянки під будівництво житлового будинку ОСОБА_2.» передано ОСОБА_2 в приватну власність безкоштовно земельну ділянку з фонду земель Русько-Тишківської ради Харківського району Харківської області площею 1500 кв. м. в АДРЕСА_1 під будівництво індивідуального житлового будинку з видачею державного акту на право приватної власності на земельну ділянку.

Передачу у власність земельної ділянка ОСОБА_2 проведено відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України № 15-92 від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», чинного на той час.

Відповідно до цього Декрету сільським радам доручалось забезпечити передачу громадянам у власність земельних ділянок, в тому числі для ведення садівництва. Право приватної власності громадян на такі земельні ділянки посвідчувалось відповідними радами, про що мав бути зроблений запис у земельно-кадастрових документах з наступною видачею державного акту на право приватної власності на землю, та зроблена відмітка у паспорті або документі, який його замінює.

Згідно із пунктом 7 Перехідних положень Земельного кодексу України №2768-ІІІ від 25 жовтня 2001 року громадяни, що одержали у власність земельні ділянки, зберігають права на ці ділянки.

На підставі рішення виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області № 180 від 14 липня 1998 року ОСОБА_2 видано державний акт серії НОМЕР_5 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,15 га, що розташована на території АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку.

З зазначеного часу позивач спірною земельною ділянкою користується, сплачує за неї земельний податок.

В суді апеляційної інстанції сторони не заперечували, що ОСОБА_2 користується спірною земельною ділянкою.

Однак, рішенням Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області від 02 червня 2008 року ОСОБА_1 видано державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га із кадастровим номером НОМЕР_4, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05 від 11 серпня 2008 року, яка вже знаходилась у власності ОСОБА_2

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи вилучення (викуп) земельної ділянки у ОСОБА_2 при передачі її у власність ОСОБА_1 не проводилось.

Таким чином, передачу спірної земельної ділянки ОСОБА_1 проведено з порушенням норм чинного законодавства та прав ОСОБА_2

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до частини 2 статті 77 даного Закону спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, рішення XXVI сесії V скликання Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області від 02 червня 2008 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр. ОСОБА_1.» слід вважати незаконним, та є таким, що підлягає скасуванню у судовому порядку.

Чинність вказаного рішення сприяло неправомірному набуттю ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, що розташована на території АДРЕСА_1

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 статті 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Оскільки рішення, зазначене вище є незаконним, державний акт, виданий відповідачу підлягає визнанню недійсним.

Посилання ОСОБА_1 та його представника на те, що з моменту отримання ним спірної земельної ділянки він сплачував податки до Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області; що у листопаді 2011 року він продав земельну ділянку за генеральною довіреністю ОСОБА_3; що восени 2013 року ОСОБА_3 звернувся до нього, оскільки номер земельної ділянки не відповідає документам і голова сільської ради та землемір пояснили, що це плутанина в картах розподілу земельних ділянок, все це вирішується в межах сільської ради та завірили, що вони самі усунуть недоліки і земельна ділянка буде відповідати всім його приватизаційним документам, тому в задоволенні позову ОСОБА_2 необхідно відмовити зведені фактично до посилань на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким суд надав відповідну правову оцінку.

Інших доказів щодо цього до суду апеляційної інстанції не надано.

Таким чином, виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що суд, дотримуючись засад змагальності, забезпечивши сторонам можливість доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов обгрунтованого висновку щодо задоволення позову ОСОБА_2, зазначивши при цьому, що ОСОБА_1 неправомірно набуто право власності на спірну земельну ділянку.

Даних, які б вказували на наявність підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин згідно статті 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії