Справа № 686/9961/17
УХВАЛА

про забезпечення позову

16 червня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Мороз В.О., за участю секретаря Козельської Г.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 686/9961/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

встановив:

29 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Окрім того, разом із позовною заявою представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», модель Vito 111 CDI, двигун № НОМЕР_1, жовтого кольору, 2008 року випуску. Вказує на те, що предметом розгляду спору є стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 80 000 грн., а оскільки відповідач маєу власності рухоме майно, яке за час розгляду справи може бути відчужене на користь третіх осіб і єдиним способом забезпечити в майбутньому виконання рішення суду може бути лише накладення арешту на майно, щоб відповідач не зміг його відчужити.

Відповідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, закон пов`язує забезпечення позову з неможливістю чи утрудненням виконання судового рішення.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з заявником, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Так, згідно повідомлення від 12.06.2017 року вих. № 31/22-2578 Регіонального сервісного центру МВС України в Хмельницькій області на запит суду, станом на 12.06.2017 року згідно регіональної автоматизованої бази даних «Автомобіль» та Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ транспортний засіб «Mercedes-Benz», модель Vito 111 CDI 2148, кузов № НОМЕР_1, жовтого кольору, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, належить на праві власності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте, в своїй заяві про забезпечення позову заявник вказав лише про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів того, що заявник просить накласти арешт на рухоме майно в межах заявлених позовних вимог. Тому, неможливо вирішити питання про співмірність запропонованих заявником заходів забезпечення позову заявленим вимогам, оскільки не додано доказів вартості майна, на яке просить накласти арешт заявник.

За таких обставин та з урахуванням всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, враховуючи вище викладені приписи законодавства, передбачених законом підстав для задоволення заяви немає.

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 1, 3 ст. 151, ст. 153, ст. 210 ЦПК України, суд

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

На ухвалу через суд першої інстанції, який її ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлено ухвалу - протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя