Справа № 426/4362/17
26 червня 2017 року , м.Сватове
Сватівський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Осіпенко Л.М.,
при секретарі Тиріній В.С.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ленінської районної у місті Луганську ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ленінської районної у місті Луганську ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якої зазначила, що 09 жовтня 2015 року померла її мати ОСОБА_2, яка проживала за адресою: м. Луганськ, кв. Пролєтаріата ДонбасаАДРЕСА_1. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: квартира № 51 в житловому будинку 12 на кварталі Пролєтаріата Донбаса в м. Луганськ. Позивач є рідною донькою спадкодавця та єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців не має. 18.12.2015 р. після смерті ОСОБА_2, позивач звернулася з заявою № 758 про прийняття спадщини до Старобільської державної нотаріальної контори Луганської області, де була заведена спадкова справа № 352/2015. Але нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що позивач не надала жодного документа, який підтверджує факт постійного місця проживання інших спадкоємців зі спадкодавцем ОСОБА_2 на день її смерті за місцем реєстрації. Посилаючись на вищезазначені обставини, просить суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на квартиру № 51 в житловому будинку № 12 на кварталі Пролєтаріата Донбаса у місті Луганськ після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 09.10.2015 р.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові обставинам, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Урядовий курєр» та на офіційному веб-сайті Сватівського районного суду Луганської області, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надійшло. (а.с. 49-51).
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд прийшов до наступного.
Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 477189, виданого 04.12.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції у Луганській області, 09.10.2015 року померла ОСОБА_2 (а.с. 14).
Померла ОСОБА_2 була рідною матірю позивача ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯЖ № 727237, виданого 30.06.1953 р., копією свідоцтва про одруження серії VIIІ-УР № 676987, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕД № 305838 від 26.04.1974 р. (а.с. 7, 8, 28).
Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, яка складається із квартири № 51 в житловому будинку № 12 на кварталі Пролєтаріата Донбаса у місті Луганськ, що підтверджується копією договору дарування квартири від 19.06.2012 р., копією витягу про державну реєстрацію прав № 34709562 від 04.07.2012 р. (а.с. 12-13).
Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу.
Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2, померлої 09.10.2015 р., підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №47162475 від 22.03.2017 року, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_3 (а.с. 23).
Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про те, що позивач є законним спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2
Як вбачається з постанови державного нотаріуса Старобільської державної нотаріальної контори Луганської області від 24.05.2016 р., у справах Старобільської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа № 352/2015 до майна померлої 09 жовтня 2015 року ОСОБА_2, яка заведена 18.12.2015 р. за заявою № 758 про прийняття спадщини її доньки ОСОБА_1 У видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки вона не надала жодного документа, який підтверджує факт постійного місця проживання інших спадкоємців зі спадкодавцем ОСОБА_2 на день її смерті за місцем реєстрації. (а.с. 26).
В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дав суду пояснення, що він є чоловіком позивача ОСОБА_1 Тривалий час та на день смерті ОСОБА_2 проживала одна в квартирі, яка належить їй, що розташована за адресою: АДРЕСА_2. Інших дітей, окрім ОСОБА_1 в неї не було, похованням ОСОБА_2 займалась її донька ОСОБА_1
В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 дала суду пояснення, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_4, на день смерті ОСОБА_2 проживала одна в однокімнатній квартирі, яка розташована в м. Луганськ на кварталі Пролєтаріата Донбаса, інших спадкоємців в неї не було, оскільки її менша донька померла.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до пунктів 2.1, 2.2, 2.4 розділу 2 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.
Відповідно до частини 1 статті 91 Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.
Кабінетом Міністрів України 15 квітня 2015 року постановою № 210 затверджено Порядок реєстрації деяких спадкових справ у Спадковому реєстрі, який визначає процедуру реєстрації у Спадковому реєстрі спадкових справ заведених на підставі статті 91 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Тобто, матеріалами справи доведено, що позивач з незалежних від неї причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину та розпорядитися спадковим майном на власний розсуд.
Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.
У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, є зокрема, визнання права.
Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
За таких обставин суд вважає, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачем спадкових прав у нотаріальному порядку і визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 і визнання за позивачем права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,174,213-215 ЦПК України, ст.ст.15, 392, 328, 1216, 1268, 1296 ЦК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Ленінської районної у місті Луганську ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 51 в житловому будинку № 12 на кварталі Пролєтаріата Донбаса в місті Луганську Луганської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 09.10.2015 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л. М.Осіпенко