Справа № 442/1739/17 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/783/3940/17 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 березня 2017 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, за якою:

1.позивачі відмовляються від вимоги про стягнення боргу в сумі 200 000 грн., а відповідач в рахунок боргу передає їм належне йому на праві приватної власності нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 площею 160, 4 кв.м;

2. визнано за позивачами право власності на 1/3 вказаного нежитлового приміщення за кожним;

3. позивачі відмовляються від усіх заявлених позовних вимог у даній справі.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу закрито.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що на момент визнання вказаної мирової угоди власником нерухомого майна, яке передавалось відповідачем позивачам в рахунок погашення боргу, був він, а відтак, внаслідок постановлення оспорюваної ухвали він був позбавлений належного йому на праві власності майна.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, вимог, заявлених в суді першої інстанції, та умов мирової угоди; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмету позову. Тобто, мирова угода - це досягнута між сторонами в ході судового розгляду і під контролем суду заснована на взаємних поступках угода, яка визначає їх суб'єктивні права та обов'язки. Метою такої угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмету спору. Не може визнаватися судом мирова угода, в якій нічого не вирішено про долю заявлених позивачем вимог і умови якої не пов'язані зі спірними правовідносинами, так як така угода не приведе до усунення конфлікту.

Згідно ч.5 ст.175 ЦПК України, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Встановлено, що 18 серпня 2014 року були проведені електронні торги, переможцем у яких став ОСОБА_6 Внаслідок цього ОСОБА_6 видано свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення НОМЕР_4, загальною площею 160,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також приміщення спільного користування площею 24,6 кв.м, приміщення загального користування площею 0,394 кв.м.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21 лютого 2017 року, задоволено позов ОСОБА_2 про визнання недійсними зазначених електронних торгів та скасування свідоцтва про право власності ОСОБА_6, скасування запису про право власності ОСОБА_6 на вказане нежитлове приміщення.

14 березня 2017 року право власності на спірні приміщення зареєстровано за ОСОБА_2

Відтак, на час визання судом мирової угоди, предметом якої були вказані нежитлові приміщення, власником цих приміщень був ОСОБА_2 Мировою угодою, укладеною між ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вирішено питання про права ОСОБА_2, який не є стороною у цій справі.

У відповідності до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Колегія суддів прийшла до висновку, що вказана мирова угода не підлягала визнанню судом, оскільки стосується прав інших осіб, не відповідає вимогам закону. Тому, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою від 26 травня 2017 року застосовано заходи забезпечення позову у виді заборони вчиняти дії, спрямовані на реєстрацію права власності на спірні приміщення.

Колегія суддів прийшла до висновку, що застоовані ухвалою від 26 травня 2017 року заходи забезпечення позову підлягають скасуванню відповідно до ч.3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст. 303, п.4 ч.2 ст.307, ст.ст. 313, 314, 315, 319, ч.5 ст.154 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 березня 2017 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

Скасувати заходи забезпечення позову у виді заборони ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_4 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_5 (АДРЕСА_4, ІПН НОМЕР_3) та іншим фізичним та юридичним особам вчиняти дії, спрямовані на реєстрацію права власності на нежитлове приміщення площею 160,4 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1; застосовані ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2017 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді