У х в а л а

4 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Лященко Н.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору та повернення грошових коштів,

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2011 року вищезазначені позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2011 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, ухвали першої та апеляційної інстанцій залишено без змін на підставі частини 3 статті 332 ЦПК України.

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2017 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

Заява ОСОБА_1 підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що обставини на які посилається заявник в своїй заяві не є нововиявленими обставинами в розумінні статті 361 ЦПК України, оскільки зазначені обставини існували та були відомі заявнику на момент ухвалення судового рішення про перегляд якого додано заяву.

При цьому норми матеріального права при постановлені оскаржуваних судових рішень судами не застосовувались.

Підстави перегляду процесуальних ухвал передбачені пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

Разом з тим, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 20 липня 2017 року не відноситься до судових рішень, які можуть бути переглянуті на підставі пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для прийняття зазначеної заяви до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 353-355 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2017 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Н.П. Лященко