Справа №: 398/2485/16-ц
провадження №: 2-п/398/28/17
УХВАЛА

Іменем України

"09" жовтня 2017 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

за участі секретаря Шостак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії заяву про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з заявами про перегляд заочного рішення.

У заявах про перегляд заочного рішення посилаються на те, що судових повісток особисто не отримували та судом не встановлено щодо прийняття спадщини, тому були позбавлені можливості довести безпідставність позовних вимог у судовому засіданні.

У судове засідання сторони не зявилися.

Дослідивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України, суд може своєю ухвалою у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Судом встановлено, що заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 26.07.2017 року ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок №0113 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, код в ЄДР 09807750, місцезнаходження м. Харків, пр. Московський, 60) заборгованість за кредитним договором №0 від 14.09.2007 року у розмірі 5 996 (пять тисяч девятсот девяносто шість) доларів США 23 центи, що еквівалентно 150 085 (сто пятдесят тисяч вісімдесят пять) грн. 64 коп. та пеню у розмірі 17 069 (сімнадцять тисяч шістдесят девять) грн. 13 коп., а також судовий збір у розмірі 2 488 (дві тисячі чотириста вісімдесят вісім) грн. 55 коп. та стягувати у розмірі, який відповідає частці у спадщині, тобто в межах вартості отриманого у спадщину майна.

Так, відповідачі мали можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити те, що позивач звернувся до суду неправомірно. Небажання відповідачів надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало право обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідало положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України при ухваленні заочного рішення.

Згідно ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню у тому разі, коли суд встановить, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд дійшов висновку, що для перегляду заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Висновок про істотне значення повідомлених у заяві доказів для правильного вирішення справи суд робить не шляхом їх оцінки за правилами ст. 212 ЦПК України, а виходячи з положень про належність і допустимість доказів, тобто відповідно до вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України.

Оскільки, відповідачі не надали належних та допустимих доказів щодо спростування доводів позивача, тому заяви про перегляд заочного рішення необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 231-232 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА