Провадження №2-др/748/2/17
Єдиний унікальний № 748/1054/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Меженнікової С.П.

при секретарі Медвідь А.Д.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, представників третьої особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові заяву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4, поданої її представником - ОСОБА_2, про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 748/1054/16-ц (провадження № 2/748/12/17) за позовом ОСОБА_5 до Черниської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання незаконним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Черниської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області та просила визнати незаконним та скасувати рішення Черниської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 12 квітня 2011 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_4 та про надання земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд». Третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, позивач зазначив: ОСОБА_4.

Відповідно до Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення було відмовлено. Питання про судові витрати судом не вирішувалося.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 15 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2017 року змінено в частині мотивів відмови в задоволенні позову. В задоволенні позову відмовлено з мотивів, викладених у рішенні апеляційного суду.

04 квітня 2017 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду, в інтересах третьої особи - ОСОБА_4, із заявою про ухвалення додаткового рішення та просив вирішити питання про судові витрати, вказуючи, що третьою особою на стороні відповідача були понесені судові витрати, а саме, сплата судового збору та витрати на правову допомогу.

В судовому засіданні представники третьої особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заяву підтримали, посилаючись на обставини, викладені в заяві про ухвалення додаткового рішення, та відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України просили її задовольнити. Додатково представник третьої особи - ОСОБА_2 послався на ст.27 ЦПК України, зазначивши, що дана норма закону надає право третій особі, в даному випадку - ОСОБА_4, на повернення їй понесених судових витрат, які складаються із судових витрат, понесених нею для отримання копії технічного запису судових засідань та витрат на правову допомогу, згідно наданої суду калькуляції. Представник третьої особи - ОСОБА_3 додатково зазначив, що в даному випадку необхідно застосувати, відповідно до ч.8 ст.8 ЦПК України аналогію закону та стягнути на користь ОСОБА_4 понесені нею судови витрати.

Представник позивача ОСОБА_1, в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, вказуючи, що цивільно-процесуальним кодексом, зокрема статтями 88, 84, 35, 27, не передчено стягнення витрат на користь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, а тому в задоволенні заяви про винесення додаткового рішення просив відмовити.

В судове засідання позивач, представник відповідача - Черниської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа ОСОБА_4 не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України присутність сторін при розгляді питання про ухвалення додаткового рішення не є обоязковою.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено ( п.35 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 " Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" - далі Постанова).

У пункті 14 цієї ж Постанови, роз"яснено, що застосування ст.88 ЦПК України при вирішенні питання щодо сплати судового збору, сплаченою третьою особи, можливо щодо третіх осіб, які заявлять самостійні вимоги на предмет спору, оскільки, згідно до ч.1 ст.34 ЦПК України, вони мають усі процесуальні права і обов"язки позивача, в тому числі і обов"язок сплатити судовий збір із відповідної позовної заяви.

Враховуючи, що порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно ЦПК України, яким не передбачено відшкодування судових витрат третій особі, що не заявляє самостійних вимог, тому заява третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення, задоволенню не підлягає.

Посилання представника ОСОБА_2 на ст.27 ЦПК України при вирішення питання щодо повернення судових витрат третій особі ОСОБА_4, на думку суду є безпідставним, оскільки даною нормою не передбачено право осіб, які беруть участь у справі на відшкодування судових витрат. Інші доводи представників третьої особи ОСОБА_4 не дають підстав, для задоволення заяви про відшкодування їй судових витрат.

Керуючись ст. ст. 88, 208,210, 220 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4, поданої її представником - ОСОБА_2, про ухвалення додаткового рішення, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.П. Меженнікова