Справа № 347/507/17
Провадження № 22-ц/779/1100/2017
Головуючий у 1 інстанції Гордій В.І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

26 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Горблянського Я.Д., Матківського Р.Й.,

секретаря: Капущак С.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання незаконними дій щодо проведення відеоспостереження за приватним життям, зобовязання демонтувати відеокамери та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Косівського районного суду від 25 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Косівського районного суду від 25 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання незаконними дій щодо проведення відеоспостереження за приватним життям, зобовязання демонтувати відеокамери та відшкодування моральної шкоди визнано неподаною та повернено позивачу.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм процесуального права. Апелянт вважає, що у суду не було підстав для залишення його позовної заяви без руху, оскільки доказами протиправних дій відповідачів могли слугувати свідчення свідків, яких він просив викликати в судове засідання. При цьому, зазначає ОСОБА_2, суд першої інстанції не врахував, що докази у справі здобуваються саме на підставі пояснень сторін, їх представників, допитаних як свідків та показань свідків. Також позивач вказує, що він у виконання вимог ухвали про залишення його позовної заяви без руху подав заяву про виправлення недоліків із зазначенням свідків, яких слід викликати в судове засідання. Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції вже не вперше залишає його позовну заяву без руху. Посилаючись на незаконність даної ухвали суду, просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження та проведення судового розгляду.

В засідання апеляційного суду сторони не з'явилися з невідомих причин, хоч судові повідомлення були вручені їм завчасно. Отже, є правові підстави для розгляду справи у їх відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд виходив із того, що позивач не усунув недоліки раніше поданої позовної заяви, а саме не вказав якими саме діями відповідачів йому заподіяно моральну шкоду, не предявив жодного доказу відеоспостереження за ним та не зазначив місце проживання та інші інформаційні відомості про свідків. Проте, з цим висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не можна з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Процесуальні вимоги до змісту позовної заяви визначені ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Колегія суддів зауважує, що повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції не врахував, що застосування вимог ст.121 ЦПК України можливе лише у випадку, коли позовна заява не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 119 ЦПК України. У зазначеній статті вимоги щодо форми і змісту позовної заяви є вичерпними. Заява не може бути визнана неподаною, залишеною без руху або повернутою з мотивів ненадання доказів та інших не передбачених законом підстав.

В п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року роз'яснено, що оскільки подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, то суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.

Висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не зазначено місце проживання та інші інформаційні відомості про свідків, на думку колегії суддів є необґрунтованим, оскільки як із змісту позовної заяви, так і з змісту заяви про усунення недоліків ОСОБА_2 вбачається, що він зазначав місце проживання свідків та відомі йому контактні номери їх телефонів.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції позовну заяву ОСОБА_2 було повернуто неправомірно.

За таких обставин оскаржувана ухвала не може вважатися законною і обгрунтованою, а тому підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 218, 307, 311; 312-315, 317, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Косівського районного суду від 25 травня 2017 року скасувати, а питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: Я.Д. Горблянський

ОСОБА_5