РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6917/17

пр. № 2/759/3722/17

29 вересня 2017 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - П'ятничук І.В.,

при секретарі - Винарчук М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в травні 2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 27 серпня 1993 року між ним та відповідачкою в Відділі записів актів цивільного стану Ленінського району м. Севастополь.

В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 27 серпня 1993 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб в Відділі записів актів цивільного стану Ленінського району м. Севастополь, від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матір'ю, позивач вказує, що спочатку сімейне життя складалось добре, однак, через деякий час шлюбні відносини поступово погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен має протилежні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, через постійні конфлікти, суперечки, спільне життя стало неможливим, він з дружиною втратили почуття любові та поваги один до одного, не можуть підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, дбати про побудову сімейних відносин, фактично шлюбні відносини між ними припинені приблизно з квітня 2016 року, спільне господарство не ведеться, враховуючи, що шлюб існує лише формально, а тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, крім того, вказував, що спору щодо поділу майна немає, а також ними досягнуто згоди щодо утримання дитини та проживання її разом з матір'ю, враховуючи викладене на підставі ст.ст. 110, 180 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився направив до суду свого представника з належно оформленими повноваженнями, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Представник позивача - адвокат Віданова О.В. в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини справи, викладені в позовній заяві, вказувала що сторони фактично останні п'ять років проживають окремо, та враховуючи те, що припинення між ними не можливе, просила позов задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечувала, підтвердила, що вона з чоловіком останні п'ять років проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, не підтримують шлюбних стосунків, крім того виявила бажання після розірвання шлюбу змінити прізвище на «ОСОБА_2».

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 1993 року, про що є актовий запис № 958 (а.с. 7 - копія свідоцтва про укладення шлюбу).

Як вбачається з свідоцтва про народження, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8 - копія свідоцтва про народження).

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідачки втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично останні п'ять років проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 27 вересня 1993 року в Відділі записів актів цивільного стану Ленінського району м. Севастополь між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що є актовий запис № 958 - РОЗІРВАТИ.

Прізвище відповідачки ОСОБА_2 після розірвання шлюбу змінити на «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя