Справа №2-531/10
Провадження №4-с/522/114/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої - судді Кравчук Т.С.,

при секретарі - Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі скаргу ПАТ «УкрСиббанк» на рішення Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зацікавлені особи: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду зі скаргою на рішення Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, у своїй скарзі просить скасувати постанову про повернення виконавчого документу від 30.12.2016 року, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 за виконавчим провадженням № 48752932 про примусове виконання виконавчого листа № 2-531/10, виданого 20.05.2014 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4. ОСОБА_5 заборгованості за і договором про надання споживчого кредиту № 0 у розмірі 621919, 10 швейцарських франки, відновити виконавче провадження № 48752932 про примусове виконання виконавчого листа № 2-531/10, виданого 20.05.2014 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4. ОСОБА_5 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 у розмірі 621 919,10 швейцарських франки.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява від представника скаржника, в якій просив розглядати справу за відсутності представника ПАТ «УкрСиббанк», підтримав вимоги скарги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання ним судової повістки, причину неявки суду свого представника суду не повідомив.

До суду надійшли заперечення, в яких у задоволені скарги просить відмовити в повному обсязі, зазначаючи, що всі дії, вчинені державним виконавцем у повній мірі відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Зацікавлені особи про розгляд скарги повідомлені належним чином, до суду не зявилися.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги доводи скарги, суд вважає, що скарга ПАТ «УкрСиббанк» підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30 грудня 2016 року Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» за виконавчим провадженням № 48752932 була винесена постанова про повернення стягувачеві виконавчого документу, а саме виконавчого листа 2-531/10, виданого 20.05.2014 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4. ОСОБА_5 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 у розмірі 621 919, 10 швейцарських франки

Боржником за зазначеним листом в указаному провадженні є ОСОБА_2.

Відповідно до за п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Повернення виконавчого документу за вказаним приписом можливе лише за одночасної наявності обох умов.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови державним виконавцем на підставі інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що за боржником зареєстрована квартира ІНФОРМАЦІЯ_1, загальною площею 305, 2 кв. м, яка перебуває в іпотеці у стягувача.

Одночасно державним виконавцем в якості аргументу щодо неможливості звернення стягнення на майно вказується, що рішенням Апеляційного суду Одеської області провадження №22-ц/785/4147/15 від 10.12.2015року визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло (квартира № 1 по вул. по вул. Преображенська, 21 у місті Одесі) від 25.01.2005 року, видане Управлінням житлово- комунального господарства Одеської міської ради, зареєстроване на ім я ОСОБА_6, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 13.04.2006 року, укладений між ОСОБА_6 та Скалат Каземіром квартири АДРЕСА_1, загальною площею 305, 2 кв. м., визнано недійсним договір іпотеки від 26.07.2006 року згідно якого ОСОБА_2 передав, а АКБ «УкрСиббанк» прийняв до іпотеки квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 305, 2 кв. м.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, а також із змісту оскаржуваної постанови державним виконавцем на порушення ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», Наказу Міністерства юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016 року «Про затвердження Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження» не проводилися регулярні перевірки майнового стану боржника. Навіть перед поверненням виконавчого документу державним виконавцем не була актуалізована інформація щодо майнового стану боржника.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про те, що дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області під час ухвалення постанови про повернення виконавчого листа у виконавчому провадженні ВП №48752932 не відповідають вимогам чинного законодавства

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець проводить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку.

За правилом, встановленим положенням ст.387 ЦПК України, скасування судом постанов державного виконавця не передбачено, оскільки підстави та порядок відновлення виконавчого провадження передбачені ст.41 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення..

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги скаржника про скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу у вказаному виконавчому провадженні.

Розяснити учасникам справи, що визнання судом постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа незаконною є самостійною підставою, згідно з положеннями ч.1 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», для відновлення виконавчого провадження протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду до відповідного уповноваженого органу державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 58 цього ж Кодексу передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Враховуючи викладене, суд вважає що скарга ПАТ «УкрСиббанк» є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.18, 25, 28, 37, 41, 48 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст.57, 58, 60, 102, 103, 119, 208-210, 212, 383-389 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ПАТ «УкрСиббанк» на рішення Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зацікавлені особи: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати незаконною постанову про повернення виконавчого документу від 30.12.2016 року, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 за виконавчим провадженням № 48752932 про примусове виконання виконавчого листа № 2-531/10, виданого 20.05.2014 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4. ОСОБА_5 заборгованості за і договором про надання споживчого кредиту № 0 у розмірі 621919, 10 швейцарських франки.

У задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя 30.06.2017