РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого - судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чорноострівської селищної ради

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Чорноострівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 29.07.1994 року. До складу спадкового майна увійшов садибний будинок №123 по вул. Центральна в с. Рідкодуби Хмельницького району Хмельницької області. Позивач вступила у фактичне володіння і розпорядження спадковим майном після смерті ОСОБА_2 Вказаний будинок збудовано в 1936 році і право власності на нього не зареєстровано. Відповідно до листа приватного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Внаслідок чого позивач змушена звернутись до суду.

Позивач в судове засідання не зявилась, представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 29.07.1994 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією заповіту, які долучені до матеріалів справи.

До складу спадкового майна увійшов садибний будинок №123 по вул. Центральна в с. Рідкодуби Хмельницького району Хмельницької області. Позивач вступила у фактичне володіння і розпорядження спадковим майном після смерті ОСОБА_2, що підтверджується довідкою №491 від 07.08.2017 року, виданою Чорноострівською селищною радою.

Відповідно до приписів ст. 549 ЦК УРСР, визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або подав нотаріальному органу заяву про прийняття спадщини.

Вказаний будинок збудовано в 1936 році і право власності на нього не зареєстровано. Відповідно до чинного на той час законодавства, виникнення права власності на житловий будинок у сільській місцевості не повязувалось із провденням його реєстрації, підставною виникнення права власності був сам факт збудування цього будинку та прийняття його в експлуатацію.

Відповідно до листа приватного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Копія листа додається.

Ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права є визнання права.

Відповідно до п.216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 03.03.2004 року №20/5, видача свідоцтва про правона спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємця, який прийняв спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на житловий будинок №123 по вул. Центральна в селі Рідкодуби Хмельницького району Хмельницької області в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1218, 1268, ЦК України, п.216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 03.03.2004 року №20/5, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №123 по вул. Центральна в селі Рідкодуби Хмельницького району Хмельницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя