Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2655/15-ц

номер провадження 2/695/30/17

22 вересня 2017 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Таратіна В.О.,

при секретарі Курченко В.М.,

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ОСОБА_4 Русь», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору АТ «Банк «ОСОБА_4 Русь» про захист прав споживача, зобовязання виконання умов договору та стягнення матеріальної, моральної шкоди, завданої невиконанням зобовязань, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ПАТ «Страхова Компанія «ОСОБА_4 Русь», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору АТ «Банк «ОСОБА_4 Русь» про захист прав споживача, зобовязання виконання умов договору та стягнення матеріальної, моральної шкоди, завданої невиконанням зобовязань.

Позов мотивований тим, що 15.01.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «ОСОБА_4 Русь» (Кредитодавець) та сином позивачки ОСОБА_5 (Позичальник) укладено кредитний договір № 4539-101.2-13.2 на споживчі цілі в сумі 380 000 гривень.

На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ним було укладено договір застави від 15.01.2013 року № 53, обєктом застави по договору(п.1.1.а.) став автомобіль марки VOLVO S60, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2.

На виконання умов договору застави (п. 3.7.7. Договору) було проведено страхування його автомобіля марки VOLVO S60, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, про що укладено договір страхування (страховий сертифікат) КР 003989/ЗК-15 від 17.01.2015 року між ним та відповідачем ОСОБА_6 «Страхова компанія «ОСОБА_4 Русь» на страхову суму 246 968 гривень.

10.02.2015 року о 04.00 год. в с. Червоні Партизани, Носівського району, Чернігівської області, по вул. Леніна її, син ОСОБА_5 керуючи автомобілем VOLVO S60, реєстраційний номер НОМЕР_2, не вибрав безпечної швидкості та не врахував дорожньої обстановки, здійснив наїзд на узбіччя та електроопору внаслідок чого пошкодив транспортний засіб.

Відповідно до умов договору страхування (страховий сертифікат) КР 003989/ЗК-15 від 17.01.2015 року, до страхових випадків відноситься пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП.

На виконання умов договору страхування нею відповідачу було надано на розгляд всі матеріали, для проведення страхового відшкодування у звязку із пошкодженням автомобіля.

В кінці березня нею було отримано лист відповідача № 61/15 від 26.03.2015 року, згідно якого було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки вартість роботоздатних деталей автомобіля «Вольво» д.н.з. НОМЕР_2 перевищують страхову суму, та з посиланням на вирахування матеріального збитку у розмірі більше ніж 80% від страхової суми і встановлення повної конструктивної загибелі автомобіля(підстава звіт субєкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 № 1102 від 11.03.2015 року).

Відповідно до п.9.1. Умов № 3.1 добровільного страхування наземного транспорту позичальників ПрАТ «Страхова компанія «ОСОБА_4 Русь», визначено У випадку, якщо висновок незалежної експертизи не влаштовує страхувальника, він має право на призначення повторної експертизи за свій рахунок. Користуючись своїм правом на призначення повторної експертизи, вона звернулась до судового експерта автотоварознавця ОСОБА_8, яким виготовлено висновок № 482 від 08.06.2015 року за результатами експертного авто товарознавчого дослідження, у відповідності до якого: Вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLVO S60, реєстраційний номер НОМЕР_2, ідент. № YV1RS94, що пошкоджений в результаті ДТП 10.02.2015 р. складає 476754, 35 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLVO S60, реєстраційний номер НОМЕР_2, ідент. № YV1RS94, що пошкоджений в результаті ДТП 10.02.2015 р. з урахуванням експлуатаційного зносу деталей, що підлягають заміні складає 167253,08 грн. Після аварійне відновлення вказаного автомобіля технічно можливе та економічно доцільне. Ринкова вартість автомобіля у пошкодженому стані складає 79986,76 грн. Розмір матеріальних збитків, заподіяних ОСОБА_3 в результаті ДТП 10.02.2015 р. автомобіля VOLVO S60, реєстраційний номер НОМЕР_2, ідент. № YV1RS94, прирівнюється до ринкової вартості на момент пошкодження і складає 283785, 60 грн.

Позивач змушений звернутись до суду за захистом порушеного права, оскільки інші шляхи захисту використані.

Представник позивача в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав, мотивуючи тим, що відповідно до п.2.1. Умов № 3.1 добровільного страхування наземного транспорту позичальників ПрАТ «Страхова компанія «ОСОБА_4 Русь», визначено За договором страхування наземного транспорту Страховик зобовязується за обумовлену в договорі плату (страхову премію), при настанні передбаченої в договорі події (страхового випадку) відшкодувати Страхувальнику(Вигодонабувачу) заподіяні внаслідок цієї події збитки. Діяльність вигодонабувача Пат «Банк «ОСОБА_4 Русь» припинено, а тому за умовами договору страхування повинен сплатити відшкодувати ОСОБА_3 як Страхувальнику заподіяні матеріальні збитки. Сума матеріальних збитків, що підлягає стягненню з відповідача становить 246698,32 гривень. 246 968,00 грн.(страхова сума) 2469,68 грн. (1% страхової суми безумовна франшиза) + 2200, 00 грн.(витрати на замовлення висновку експерта) = 246698, 32 гривень.

Крім того, позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у переживаннях за відмову відповідача у виплаті матеріального збитку за пошкоджений транспортний засіб, переживаннях через позбавлення права користування автомобілем, тривалому психологічному стресі. Моральні страждання проявились в результаті порушення душевної рівноваги внаслідок психічного впливу, що спричинило погіршення можливостей реалізації своїх звичок, побажань та планів, погіршилися відносини з оточуючими її людьми, у неї погіршився сон, апетит, відчувається постійна нервозність, що суттєво вплинуло на її нормальний життєвий уклад, і заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 2500 гривень. Крім того представник позивача відмовився від стягнення будь-яких судових витрат.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав мотивуючи тим, що ПАТ «ОСОБА_4 Русь» є вигодонабувачем, не ПрАТ СК «ОСОБА_4 Русь».

В судове засідання представник 3-ї особи не зявився, але надав до суду пояснення де просили суд задовольнити позов ОСОБА_3 частково, мотивуючи тим, що 15.01.2013 року між ПАТ «Банк «ОСОБА_4 Русь» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір за № 4539-101.2-13-2 на споживчі цілі в розмірі 380 000,00 грн. Процентна ставка по кредиту в розмірі 25 %. Кінцева дата повернення кредиту 13.01.2017 року. На виконання кредитного договору було укладено договір застави транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Вольво», модель S 60, д.н.з. НОМЕР_2, 2008 року випуску.

17.01.2015 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «ОСОБА_4 Русь» укладено договір страхування КР 003989/3К-15. Застрахований транспортний засіб, автомобіль « Вольво», д.н.з. НОМЕР_2, відповідно до договору страхування є ПАТ «ОСОБА_4 Русь» Заставодержатель за договором застави № 53 від 15.01.2013 року не позивач. Страхова сума - 246968,00 грн.

Відповідно до п. 2.1. Договору страхування Страховик зобовязаний за обумовлено в договорі плату, при настанні передбаченої в договорі події (страхового випадку) відшкодувати Страхувальнику (Вигодонабувачу) заподіяну внаслідок цієї події збитки (сплатити страхове відшкодування) в межах обумовленої договором страхової суми.

Пунктом 2.4 Договору страхування зазначено, що вигодо набувачем (тобто ПАТ (БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ») за цим договором страхування є заставодержатель за Договором застави, який вказаний у відповідному страховому сертифікаті. Крім того, на сьогоднішній день по Кредитному договору № 4539-101.2-13-2 від 15.01.2013 року існує заборгованість в загальному розмірі 109 757 грн. 69 коп.

Щодо тверджень позивача, ОСОБА_3, припинення діяльності ПАТ «Банк «ОСОБА_4 Русь» зазначу наступне. Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №138 від 17.07.2015 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БАНК«КИЇВСЬКА РУСЬ».

Відповідно до Рішення виконавчої дирекції Ї ФГВФО N° 138 від I7.07.2015 року повноваження ОСОБА_9 як уповноваженої особи ФГВФО на здійсненнятимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» припинено. Уповноваженою особою ФГВФО ліквідацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» призначено ОСОБА_9

23.06.2016 року рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО № 1085 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк «ОСОБА_4 Русь» та делеговано повноваження ліквідатора. Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №1706 від 01.09.2015 відсторонено Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» ОСОБА_9 та призначено Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» ОСОБА_10 та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», визначені cт. 37, 38. 47- 52і, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» окрім повноважень в частині реалізації активів банку.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 46 та п. 1 ч. З ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи ФГВФО припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради [ректорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що візується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку. Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішення, що приймаються відповідно до цього закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду. Оскарження рішень, визначених частиною першою цієї статті, не зупиняє виконання оскаржуваного рішення або дії.

З врахуванням викладеного, можна дійти висновку, про те, що в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» не припинено, триває процедура ліквідації ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», керівником банку є уповноважена особа ФГВФО ОСОБА_10, яка діє в межах повноважень, які їй надані відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», рішення, які приймаються уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» на виконання повноважень органів управління ПАТ «ОСОБА_4 РУСЬ» є чинними.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу та вивчивши матеріали справи вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до договору страхування КР 033989/3К-15 від 17.01.2015 року вбачається, що ПрАТ «Страхова компанія «ОСОБА_4 Русь» та ОСОБА_3 уклали договір добровільного страхування наземного транспорту позичальників, а саме автомобіля «Вольво», модель S 60, д.н.з. НОМЕР_2, 2008 року випуску.

Відповідно до постанови Золотоніського міськрайонного суду від 11.03.2015 року, вбачається, що ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн..

Відповідно до листа за № 61/15 від 26.03.2015 року виданого ПрАТ «Страхова компанія «ОСОБА_4 Русь» вбачається, що страховик керуючись умовами Договору страхування, повідомляє, що ПрАТ «СК «ОСОБА_4 Русь» не має законних підстав для виплати відшкодування, згідно поданої заяви ОСОБА_3, оскільки вартість роботоздатних деталей автомобіля «Вольво», д.н.з. НОМЕР_2 перевищують страхову суму.

Відповідно до до ст.36.2 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик впродовж 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, що має право на отримання відшкодування, але не пізніше чим через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобовязаний у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) і виплатити його. У разі невизнання таких вимог відмовити у виплаті, письмово сповістивши про це страхувальника з вказівкою конкретних причин відмови.

Отже, за наявності неузгодженості сум страхового відшкодування, неможливо вважати відмову у виплаті позивачу такого відшкодування у заявленому ним обсязі неправомірною. З цих причин суд відмовляє позивачу у задоволенні даної вимоги.

Одночасно відповідно до ст. 1 ЗУ «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій).

Відповідно до ст.15 ЗУ «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про страхування», страховик зобов'язаний: 1.ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; 3) при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність а несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом; Пункт 3 частини першої статті 20 із змінами, внесеними згідно із Законом N 997-V ( 997-16 ) від 27.04.2007 4) відшкодувати витрати, понесені страхувальником при настанні страхового випадку щодо запобігання або зменшення збитків, якщо це передбачено умовами договору; 5) за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або збільшення вартості майна переукласти з ним договір страхування; 6) не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом; Пункт 6 частини першої статті 20 в редакції Закону N 997-V ( 997-16 ) від 27.04.2007 7) надавати відповідним підрозділам Національної поліції інформацію про укладення договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов'язковому технічному контролю.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 982 ЦК України - істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до висновку за результатами експертного автотоварознавчого дослідження від 08.06.2015 року за № 482 вбачається, що розмір матеріальних збитків, заподіяних ОСОБА_3 в результаті ДТП 10.02.2015 р. автомобіля «Вольво», модель S 60, д.н.з. НОМЕР_2, 2008 року випуску, ідент. № YV1RS94, прирівнюється до ринкової вартості КТЗ на момент пошкодження і складає 283785,60 грн., а вартість відновлюваного ремонту вказаного автомобіля складає 476754,35 грн.

У той же час відповідно до цього ж висновку експерта вартість відновлюваного ремонту вказаного автомобіля «Вольво», д.н.з. НОМЕР_2, що пошкоджений в результаті ДТП, 10.02.2015 року, з урахуванням експлуатаційного зносу деталей, що підлягають заміні, складає 167253,08 грн.

Післяаварійне відновлення автомобіля технічно можливе та економічно доцільне.

Саме з цих підстав суд вважає обєктивним стягнення з відповідача саме вартості відновлюваного ремонту автомобіля, яка з урахуванням франшизи 1% від страхової суми за даним страховим випадком, складає 165581, 26 грн. (167253,08 1671,82).

Визначена судом сума не перевищує загальної суми страхового відшкодування за договором страхування КР 033989/3К-15 від 17.01.2015 року.

Суд не враховує висновки звіту вих.№1102 від 11.03.2015 р. «Про визначення вартості матеріального збитку» оцінювача ОСОБА_7, оскільки даний звіт складено не експертом, а оцінювачем, а також відповідно до Кваліфікаційного свідоцтва оцінювача МФ№778 від 20.12.2003 р. ОСОБА_7 має фаховий рівень підготовки за напрямом оцінки майна та спеціалізацію в межах напряму «Оцінка автотранспортних засобів», що унеможливлює надання ним висновків щодо розрахунку матеріальних збитків.

Натомість висновки експертного автотоварознавчого дослідження від 08.06.2015 року за № 482 щодо визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних ОСОБА_3, складені судовим експертом ОСОБА_8, який відповідно до Кваліфікаційного свідоцтва експерта, виданого на підставі рішення ЦЕКК мінюста України від 31.05.2013 р. має кваліфікацію судового експерта за спеціальністю «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру матеріального збитку, заподіяного їх власнику».

Відповідно до п.1.1. договору застави №53 від 15.01.2013 р. заставодавець ОСОБА_3, як майновий поручитель боржника, з метою належного виконання основного зобовязання, передає в заставу, а Заставодержатель (ПАТ «Банк «ОСОБА_4 Русь») цим приймає в заставу, рухоме майно, а саме, в тому числі, автомобіль «Вольво», модель S 60, д.н.з. НОМЕР_2, 2008 року випуску, ідент. № YV1RS94.

Отже рішення в частині виплати страхового відшкодування на користь ОСОБА_3 не порушує інтереси ПАТ «Банк «ОСОБА_4 Русь» як вигодонабувача, оскільки вказана юридична особа жодним чином не втрачає свого права на повернення кредитних коштів, у тому числі і за рахунок заставного майна, яке у відновленому стані має більшу ліквідність.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Вимога позивача щодо стягнення моральної шкоди не підлягає до задоволення, оскільки не доведена в судовому засіданні жодним чином.

Керуючись ст.ст. 212-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ОСОБА_4 Русь», , Соломянська площа, 2, оф. 703, м. Київ, 03035, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, - 165581, 26 грн. страхового відшкодування.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Таратін В.О.

Повний текст рішення суду виготовлено о 17.00 год. 25.09.2017 р.

Суддя Таратін В.О.