Справа № 308/4338/17
У Х В А Л А

Іменем України

20 червня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Собослой Г.Г.,

суддів Бисага Т.Ю., Куштан Б.П.,

секретарі: Шукаль О.Я.,

з участю: представника Баранинської сільської ради ОСОБА_1,

та представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу за апеляційними скаргами ТОВ «Квадр Транспорт» та Баранинської сільської ради Ужгородського району на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 11 травня 2017 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до Баранинської сільської ради Ужгородського району, третя особа на стороні відповідача ТОВ «Квадр Транспорт» про зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до Баранинської сільської ради Ужгородського району, третя особа на стороні відповідача ТОВ «Квадр Транспорт» про зобовязання Баранинської сільської ради передати ОСОБА_2 в дострокове платне користування (оренду) земельну ділянку розміром 0,3073 га, яка розташована в с. Баранинці, масив «Табла-2» в звязку з тим, що на ній розміщені будівлі та споруди, які належать ОСОБА_2 на праві власності.

Одночасно позивачем надано заяву про забезпечення позову, мотивуючи тим, що 11 квітня 2007 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_4 було посвідчено свідоцтво за реєстром №510, згідно якого ОСОБА_2 належить на праві власності майно, що складається із комплексу, в який входить пункт миття автомобілів під літ. «А», загальною площею 374,8 м.кв., адміністративний будинок під літ. «ББ» площею 243,8 м.кв., навіс літ. «В» площею 339,00 м. кв., огорожа, позначена №1-5, споруда (майданчик) І, споруда (збірник водостоків) ІІ, споруда (збірник водостоків) ІІІ, що знаходяться за адресою: с. Баранинці, вул. Базарна,1а, Ужгородського району і земельної ділянки площею 0,5000,00 га цільове призначення для будівництва та обслуговування автостоянки та авто мийки вантажного транспорту.

Позивачу стало відомо, що частина елементів нерухомого майна, що перейшли у власність знаходяться за межами земельної ділянки, яка перейшла у власність її та частково займають суміжну земельну ділянку розміром 0,3073 га.

12 квітня 2017 року позивач звернувся до Баранинської сільської ради з проханням передати в оренду земельну ділянку розміром 0,3073 га, розташовану в с. Баранинці, масив «Табла - 2» для обслуговування належного позивачу на праві власності нерухомого майна, що розташоване в с. Баранинці, вул. Базарна,1 «а», припинивши за цієї підстави орендні відносини з ТОВ «Квадр Транспорт».

Однак, відповіді не отримано.

Зважаючи на характер позову, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, спричинити матеріальні втрати позивачеві, просила вжити заходи забезпечення позову, викладені у заяві.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 11 травня 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Заборонено Баранинській сільській раді, третій особі «ТОВ «Квадр Транспорт» та будь-яким іншим фізичним та юридичним особам до вирішення справи по суті вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки розміром 0,3073 га, кадастровий номер :03:017:0193, розташованої в с. Баранинці, масив «Табла - 2», зокрема, у будь-який спосіб розпоряджатися та користуватися наведеною земельною ділянкою.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, Баранинською сільською радою та ТОВ «Квадр Транспорт» подано апеляційні скарги, в якій ставиться питання про скасування ухвали суду, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Заслухавши пояснення представника Баранинської сільської ради ОСОБА_1, яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, який просить ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції констатував, що існує спірна ситуація, щодо користування спірною земельною ділянкою, частина якої розміщена під нерухомим майном позивача і у випадку підставності позовних вимог, можуть виникнути обєктивні перешкоди у виконанні рішення суду, якщо відповідач чи третя особа протягом судового розгляду вчинить дії по розпорядженню спірною земельною ділянкою на користь третіх осіб.

Із даним висновком суду першої інстанції, судова колегія не може погодитися із наступних підстав.

Стаття 152 ЦПК України передбачає види забезпечення позову.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

Виходячи зі змісту ст.ст. 151-154 ЦПК України забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову.

Виходячи зі змісту ст.ст. 151-152 ЦПК України забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов може забезпечуватися забороною вчиняти певні дії.

Виходячи зі змісту вказаної статті, заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому.

Частиною 3 статті 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Така співмірність, зокрема полягає у тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

У відповідності із розясненнями Пленуму Верховного Суду України, які викладені в п. 4 постанови №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець.

Із наведено слідує, що обрані судом першої інстанції заходи забезпечення позову є втручанням у здійснення повноважень органів місцевого самоврядування у сфері регулювання земельних відносин, правовими наслідками даної заборони є зупинення затвердження, передачі (надання) земельних ділянок із земель комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам та порушення прав і законних інтересів осіб, які не залучалися до участі у справі.

Разом з тим, суд заборонив третій особі ТОВ «Квадр Транспорт» до вирішення справи по суті вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки розміром 0,3073 га, розташованої в с. Баранинці, масив «Табла-2», зокрема, у будь-який спосіб розпоряджатися та користуватися земельною ділянкою і чинним законодавством не передбачено на вчинення або заборону вчиняти певні дії на сторону по справі, статус якої позивачем визначено як третю особу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в обраний нею спосіб.

Керуючись ст. 307, 312-315 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВ «Квадр Транспорт» та Баранинської сільської ради задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 11 травня 2017 року скасувати.

У заяві ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_5