ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/385/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шклянки М.П.

при секретарі - Галян Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_2 про виправлення помилки допущеної у виконавчому листі,

встановив :

Заявник звернулась з заявою до суду про внесення виправлень у виконавчий лист № виданий Дарницьким районним судом м. Києва у справі № 2-1001/2008 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку. Посилалась на те, що виконавчий лист не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчому документі не вказаний ідентифікаційний номер боржника.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини їх неявки суду невідомі. За таких обставин суд вважає, що неявка сторін не перешкоджає розглядові питання про внесення виправлень у вказаний судовий наказ.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 07 лютого 2008 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку/доходу щомісячно, починаючи з 18.10.2007 року і до 08.03.2023 року. 07 лютого 2008 року судом видано виконавчий лист.

Згідно з ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини 4 цієї ж статті встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів заяви, остання не містить доказів звернення заявника до виконавця з заявою про примусове виконання рішення суду та повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з відсутністю у ньому індивідуального ідентифікаційного номера боржника.

Крім того, частиною 3 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення.

Також, відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Як вбачається з матеріалів заяви, заявнику відомі всі необхідні відомості про боржника ОСОБА_3, у тому числі індивідуальний ідентифікаційний номер, які заявник (стягувач) може вказати у заяві про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», звертаючись до виконавця для примусового виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву необґрунтованою, а тому непідлягаючою задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.219, 369 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення помилки допущеної у виконавчому листі - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.П. Шклянка