Справа № 461/5015/17
Провадження № 2-з/461/5/17
УХВАЛА

13.10.2017 Галицький районний суд м. Львова в складі головуючого судді - Волоско І.Р., секретар Мисько С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові заяву адвоката ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, третя особа Міністерство внутрішніх справ України про зобовязання до вчинення дій.

Позивач подав до суду заяву, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно із житлового фонду Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, яке за розміром і санітарними умовами відповідає нормам ст.ст. 48, 50 ЖК України та у відповідності до вимог п. 18 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту», передбачено для нього та його сімї.

Фіксування судового засідання технічними засобами не відбувалось, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, оскільки сторони у судове засідання не зявились.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно розяснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить зобов'язати Головне Управління Міністерства Внутрішніх Справ України у Львівській області у встановленому чинним законодавством України порядку надати йому та членам його сім'ї, позачергово благоустроєне житло, яке за розміром і санітарними умовами відповідає нормам ст.ст. 48, 50 ЖК України, у відповідності до вимог п. 18 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на майно із житлового фонду, яке перебуває у віданні Головного Управління МВС України у Львівській області та заборонити вчиняти будь-які дії з цим майном та призупинити ліквідацію Головного Управління МВС України у Львівській області, шляхом накладення арешту на поточні рахунки.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відтак, вжиття таких заходів забезпечення позову, які зазначенні в заяві ОСОБА_1, суперечить принципам забезпечення цивільного позову, а також не узгоджується з предметом позовних вимог за даним цивільним позовом та не є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що в заяві про забезпечення позову заявником не наведено обґрунтованих та обєктивних доказів на підтвердження обставин, викладених у заяві, як і не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня оголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.Р.Волоско