Справа № 359/8089/16-ц Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/4042/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 28.09.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

28 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Савченка С.І., Білоконь О.В.,

за участю секретаря - Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 30 травня 2007 року між закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 490039884, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 17 496, 53 доларів США, зі сплатою 12 % річних на строк до 30 травня 2013 року для придбання транспортного засобу. У порушення умов кредитного договору ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 31 травня 2015 року утворилась заборгованість у сумі 96 825 грн. 94 коп., яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 75,12 доларів США, що еквівалентно 1 890 грн. 47 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 3 772,37 доларів США, що еквівалентно 94 935 грн. 47 коп. З наведених підстав позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 96 825 грн. 94 коп., а також судові витрати у розмірі 1452 грн. 39 коп.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2017 року у задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Альфа-Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права. При цьому зазначає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тій обставині, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2012 стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором станом на 2012 рік, яка була сплачена відповідачем лише в кінці 2013 року, а тому вважає, що дія кредитного договору у даному випадку не припинилася, оскільки і надалі нараховуються відсотки за користування кредитом. Крім того, банк вказує на те, що суд першої інстанції не звернув уваги, що кредит був наданий відповідачу в іноземній валюті доларах США, а останній сплатив борг на виконання рішення суду від 07 серпня 2012 року у національній валюті України - гривні, однак її розмір недостатній для погашення заборгованості за кредитним договором у звязку зі зміною курсу валют.

ПредставникПАТ «Альфа-Банк» у судове засідання не з`явився, про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його розписка (а.с.97). 28 вересня 2017 року на адресу апеляційного суду надійшла заява представника ПАТ «Альфа-Банк» від 27 вересня 2017 року, в якій він просить розглянути справу без його участі (а.с.100-101).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання, призначене на 07 вересня 2017 року, не зявився, про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ЦПК України за останньою відомою суду адресою, однак судова повістка повернулася на адресу суду з відміткою «за закінченням встановлено строку зберігання» (а.с.94). У судове засідання, призначене на 28 вересня 2017 року, відповідач був викликаний через оголошення в пресі відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України (а.с.103-104).

Враховуючи наведене вище та передбачені ЦПК України строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду, колегія суддів з урахуванням ч.2 ст.305 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону не в повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2012 року, яке набрало законної сили, достроково стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №490039884 від 30 травня 2007 року у розмірі 84 507 грн. 83 коп., яку ОСОБА_2 добровільно сплатив 01 листопада 2013 року. За таких обставинсуд першої інстанції дійшов висновку про відсутність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом та заборгованості за процентами.

Однак з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 30 травня 2007 року між закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 490039884 (для придбання транспортного засобу), відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 17 496,53 доларів США, зі сплатою 12 % річних на строк до 30 травня 2013 року (а.с.4-8).

Пунктом 10.2 кредитного договору передбачено, що цей договір вважається укладеним з дати його підписання сторонами та скріплення печаткою банку і діє до повного виконання зобов`язань позичальника за договором.

ПАТ «Альфа-Банк» перерахувало ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 17 496,53 доларів США, що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с.15).

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором станом на 31 травня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 96 825грн. 94 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі у розмірі 75,12 доларів США, що еквівалентно 1 890 грн. 47 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 3 772,37 доларів США, що еквівалентно 94 935 грн., Наведене підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.13-14).

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2012 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором станом на 30 січня 2011 року у розмірі 84 507 грн. 83 коп. (а.с.54-55).

На виконання вказаного рішення суду 24 вересня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист №2/1005/1746/2012.

Постановою державного виконавця державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м.Києві відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/1005/1746/2012 від 24 вересня 2013 року.

01 листопада 2013 року ОСОБА_2 добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором у розмірі 85 472 грн. 91 коп., що підтверджується копією квитанції №736/з7 від 01 листопада 2013 року (а.с.57).

Відповідно до постанови державного виконавця державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві від 06 листопада 2013 року звільнено з-під арешту все майно боржника ОСОБА_2 у звязку зі сплатою ним боргу у повному обсязі (а.с.59).

Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-1206цс15, яка відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача на користь банку підлягає стягненню прострочена заборгованість за процентами.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.213,214 ЦПК України наведеного вище не врахував, внаслідок чого дійшов до неправильного висновку про те, що нарахування процентів за користування кредитом з моменту ухвалення судового рішення до його фактичного виконання не передбачено.

Відповідно до розрахунку заборгованості, розмір процентів за користування кредитом з моменту ухвалення рішення Бориспільським міськрайонним судом Київської області від 07 серпня 2012 до його фактичного виконання відповідачем, тобто, до 01 листопада 2013 року, становить 1 695, 97 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України станом на 31 травня 2016 року становить 42 678 грн. 26 коп. (а.с.13-14).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 42 678 грн. 26 коп.

Таким чином, рішення судупершої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову ПАТ «Альфа-Банк» частково з наведених вище підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що кредит був наданий відповідачу в іноземній валюті доларах США, а останній сплатив борг на виконання рішення суду від 07 серпня 2012 року у національній валюті України гривні, однак її розмір недостатній для погашення заборгованості за кредитним договором у звязку зі зміною курсу валют, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки рішенням Бориспільським міськрайонним судом Київської області від 07 серпня 2012 року визначено до стягнення з відповідача на користь банку заборгованість саме у національній валюті України гривні, у розмірі 84 507 грн. 83 коп., яка й була сплачена відповідачем 01 листопада 2013 року, а відтак зміна курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти, в якій надано кредит, на час сплати відповідачем боргу за рішенням суду, не може бути підставою для збільшення розміру заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з ч.5 ст.88 ЦПК України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Звертаючись з даним позовом до суду ПАТ «Альфа-Банк» сплавтило судовий збір у розмір 1 452 грн. 39 коп., а при подачі апеляційної скарги 1 597 грн. 63 коп. Крім того, ПАТ «Альфа-Банк» понесло витрати, пов`язані з опублікування оголошення про виклик відповідача у розмірі 400 грн.(а.с.102).

Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і позов ПАТ «Альфа-Банк» задовольняє частково, то понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк» задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 490039884 від 30 травня 2007 року у розмірі 42 678 (сорок дві тисячі шістсот сімдесят вісім) грн. 26 коп. та судовий збір у розмірі 1 520 грн. 69 коп.

У решті позовних вимог публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді