АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/9581/17Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 22-ц/789/1227/17 Доповідач - Сташків Б.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Хома М. В., Костів О. З.,

За участю секретаря ОСОБА_1

та сторін ОСОБА_2, представника Тернопільського районного відділу ДВС ГТУЮ в Тернопільській області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 03 серпня 2017 року у справі за поданням Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про примусове входження в квартиру № 208, по вул. Київська, 3 в м. Тернополі, -

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2017 року державний виконавець Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції У Тернопільській області звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із поданням про примусове входження до будинку № 3, кв.№ 208 по вул. Київська в м. Тернополі для проведення опису майна, який належить ОСОБА_4

Заявлені вимоги державний виконавець мотивував тим, що боржник добровільно не виконує рішення суду за виконавчим провадженням про стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів в користь ОСОБА_5 на загальну суму 2500 доларів США, що еквівалентно до курсу НБУ 65368, 50 грн. за договором позики 653,59 грн. сплаченого судового збору.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 серпня 2017 року подання державного виконавця Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції У Тернопільській області задоволено.

Надано дозвіл на примусове проникнення в квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 подала на вказану ухвалу апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального та матеріального права. Вказує, що судом не повно встановлено обставини справи. Просить ухвалу скасувати та у задоволенні подання відмовити.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не перевірено на достовірність інформацію щодо прав власності ОСОБА_4 на квартиру у яку було здійснено примусове проникнення. Зазначає, що ОСОБА_4 у даній квартирі не проживає, а тому відсутні підстави для опису майна, яке йому не належить.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, посилаючись на мотиви викладені в ній.

Представник Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції У Тернопільській області ОСОБА_3 проти поданої апеляційної скарги заперечив, просив її відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи із наступних підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця про примусове входження до житла суд першої інстанції виходив із того, що боржник ОСОБА_4 добровільно рішення суду не виконує, на виклики державного виконавця не з'являється, перешкоджає у проведенні виконавчих дій, зокрема перевірці майнового стану проживання боржника у м. Тернопіль по вул. Київська, 3/208 , чим унеможливлює повно та своєчасно виконати рішення суду.

З таким висновком погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, з огляду на ступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні в Тернопільському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області знаходиться виконавче провадження № 53765843 щодо виконання виконавчого листа №607/2323/16-ц від 05 квітня 2017 року виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2500 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 65368,50 грн. за договором позики та 653,69 грн. сплаченого судового збору.

12 квітня 2017 року згідно вимог ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» (далі Закону) державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №53765843 від 12.04.2017, копії якої за вих.№10968 направлено сторонам виконавчого провадження до відома та виконання, що підтверджується копією квитанції про відправлення рекомендованого повідомлення. виконавцем винесена постанову про арешт майна боржника, копії якої на вих.№ 10973 направлено сторонам виконавчого провадження для відому та в реєструючі органи для виконання.

13 квітня 2017 року державним виконавцем вчинено запити в реєструючі органи з метою виявлення майна боржника на яке можна звернути стягнення.

Відповідно до відповіді Пенсійного фонду України від 13 квітня 2017 року інформація про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб-боржників, які отримують пенсії відсутня.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 14 квітня 2017 року інформація про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб та про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями за вказаними параметрами відсутня.

Відповідно до відповіді Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області від 01 червня 2017 року гр. ОСОБА_4 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії FC №406264 від 22 квітня 2016 року органом 6101.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру в Тернопільській області від 31 травня 2017 року за гр. ОСОБА_4 транспортні засоби на праві власності не зареєстровані.

Відповідно до відповіді ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 21 червня 2017 року згідно обліку технічної інвентаризації ОСОБА_4 власник 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі продажу посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6 05 серпня 2000 року за реєстром №3173.

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області за вх.№6364 від 21 червня 2017 року за боржником ОСОБА_4 земельна ділянка не числиться.

10 травня 2017 року державним виконавцем здійснено вимогу за вих.№14361 згідно якої призначено виконання рішення суду на 16 травня 2017 року о 11:00 год. за місцем проживання боржника м.Тернопіль, вул.Київська, 3/208 та надіслано сторонам до відома та виконання рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується копією квитанції про рекомендоване повідомлення.

16 травня 2017 року виконавцем здійснено вихід за місцем проживання ОСОБА_4, у АДРЕСА_3, таким чином, встановлено наступне: на стукіт та дзвінки у двері відізвалась особа жіночої статі, на запитання чи у квартирі №208 проживає ОСОБА_4, повідомила що так, він тут дійсно проживає, але відчиняти двері для перевірки майнового стану відмовилась, про що складено відповідний акт державного виконавця від 16 травня 2017р.

17 травня 2017 року виконавцем зроблено виклик фізичної особи за вих.№ 15794 на 11:00 год. 22 травня 2017року та залишено власноручно в дверях квартири №208 що знаходить у м.Тернопіль, вул. Київська, будинок 3.

18 травня 2017року державним виконавцем здійснено вимогу за вих.№15906згідно якої виконання рішення відбудеться 23 травня 2017р. о 11:00 год. за місцем проживання ОСОБА_4, у АДРЕСА_4 та надіслано сторонам до відома та виконання рекомендованою кореспонденцією.

22 травня 2017 року ОСОБА_4 на виклик державного виконавця не з'явився, про що складено відповідний акт державного виконавця від 22 травня 2017року

23 травня 2017року виконавцем здійснено вихід за місцем проживання ОСОБА_4, в м. Тернопіль, вул. Київська, 3/208, таким чином, встановлено наступне: на стукіт у двері відізвалась особа жіночої статі, яка на вимогу виконавця відмовилась відчиняти двері, та повідомила, що майна яке б належало ОСОБА_4 у ній немає, про що складений відповідний акт державного виконавця від 23 травня 2017року.

03 липня 2017року державним виконавцем вкотре зроблено вимогу за вих.№22271, згідно якої виконання рішення відбудеться 07 липня 2017 о 15:00 год. за місцем проживання ОСОБА_4, у АДРЕСА_4 та надіслано сторонам до відома та виконання рекомендованою кореспонденцією.

07 липня 2017р. здійснено вихід за місцем проживання ОСОБА_4 у АДРЕСА_4 та встановлено наступне: на стукіт та дзвінки у двері відізвалась особа чоловічої статі, яка представилась ОСОБА_4 та повідомила, що про існування виконавчого документа знає, однак із рішенням суду не погоджується та вважає його незаконним, наміру щодо сплати боргу добровільно не має, також дана особа на вимогу виконавця відчинити двері для перевірки майнового стану висловилась нецензурною лексикою в адресу державної виконавчої служби та Тернопільського міськрайонного суду, про що складено відповідний акт державного виконавця від 07 липня 2017року.

Апелянт в апеляційній скарзі вказує, що ОСОБА_4 не проживає у даній квартирі вже більше двох років, на підтвердження чого надала акт про обстеження житлових умов про фактичне проживання від 29 вересня 2017 року.

Однак, дане твердження апелянта є необґрунтованим, оскільки з матеріалів справи вбачається, що саме в серпні 2017 року державний виконавець змушений був звернутися до суду про примусове входження до квартири за адресою АДРЕСА_4, а даний акт був складений вже після винесення оскаржуваної ухвали - у вересні 2017 року.

Також, безпідставними є посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_4 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки як вбачається з виписки Тернопільського МВ УДМВС України в Тернопільській області від 07 липня 2017 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та непроживає за адресою АДРЕСА_5 (а.с.20). Це свідчить про те, що в даній квартирі може знаходитися майно, яке належить на праві власності боржнику ОСОБА_4

Згідно з положеннями статті 129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обовязковість судового рішення.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Статтею 14 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, оскільки будь які інші відомості щодо місця проживання чи місце знаходження майна боржника ОСОБА_4 відсутні та у зв'язку із невиконанням ним рішення суду в добровільному порядку , колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції є законною та справедливою, у зв'язку з чим підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 03 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Тернопільської області набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_7