Справа № 454/704/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 червня 2017 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

при секретарі Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Органу опіки та піклування Сокальської РДА про позбавлення батьківських прав-,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, покликаючись на те, що від стосунків у них народилась спільна дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 про що зроблено відповідний актовий запис №213 та видано свідоцтво серії І-СГ №175584. Просить позов задовольнити, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дочки ОСОБА_3.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те що, в період часу з листопада 2005 року по 16.06.2010 року позивач перебувала в шлюбі з ОСОБА_2.

Від спільного подружнього життя в них народилась донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після народження дитини, в них з ОСОБА_2 різко погіршились відносини, через що позивач була змушена переїхати з донькою на інше місце проживання.

16.06.2010 року, рішенням Сокальського районного суду Львівської області, шлюб між ними було офіційно розірвано.

З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, тобто з березня 2009 року, ОСОБА_1 з донькою стала проживати в ІНФОРМАЦІЯ_2. З того часу, з ОСОБА_2 вони практично не бачились, остатній не цікавився життям ні позивача, ні своєї дитини, жодної фінансової допомоги не надавав.

Після юридичного розірвання шлюбу, позивач ще не подавала ОСОБА_2 на аліменти, однак оскільки остатній взагалі ні матеріально, ні іншим чином не допомагав донці, та не цікавився нею, тому в 2011 році я звернулась в суд з позовною заявою про стягнення аліментів.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 28.12.2011 року, ОСОБА_2 було зобов'язано до сплати аліментів в користь ОСОБА_1 на утримання доньки. Вікторії, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень.

ОСОБА_2 всупереч ст. 150 Сімейного кодексу України, з моменту розірвання шлюбу, взагалі не турбується про неї, і не цікавиться її життям, не бере участі у вихованні дитини, жодного разу (з моменту фактичного розірвання шлюбних відносин) не зустрічався зі своєю донькою і ніколи не проявляв такого бажання, не цікавиться здоровям дитини, успіхами у навчанні, морально не підтримує дитину, не бере участі в її вихованні, на контакт з дочкою не йде, фактично повністю ухилився від своїх батьківських обовязків, повязаних з вихованням дитини.

Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. Підтвердженням цього є покази свідків, які можуть підтвердити обставину, що Відповідач не бере жодної участі у вихованні доньки, жодним

чином не цікавиться її життям, не бере ніякої участі в її розвитку та вихованні. Клопотання про допит свідків, позивачем було подано під час судового засідання.

Від виконання і цього батьківського обовязку, передбаченого судовим рішенням. ОСОБА_2 ухиляється, та жодних аліментів не сплачує. Натомість, з метою захисту свого сина, батьки ОСОБА_2 самостійно сплачують за нього кошти на утримання їхньої спільної доньки, оскільки їм відомо, що за злісне ухилення від сплати аліментів, особа несе кримінальну відповідальність та може бути обмежена у праві виїзду за кордон. А тому, аліменти приходять від його батьків, які проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, інд. 23240.

Виїзд ОСОБА_4 з-за кордон був йому життєво необхідний, оскільки позивачу відомо, що остатній на даний час проживає в РФ, де створив нову сімю.

А тому, Відповідач всупереч ст. 150 Сімейного кодексу України, з моменту народження доньки, взагалі не турбується про неї, і не цікавиться її життям, нічим не допомагає, не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться здоровям дитини, морально та матеріально не підтримує дитину, не бере участі в її вихованні, жодного разу не брав участі у святкуванні Днів народжень доньки, на контакт з позивачем та донькою не йде, фактично повністю ухилився від своїх батьківських обов'язків, пов'язаних з вихованням дитини. Більше того, ОСОБА_2 не те що ухиляється від виховання доньки, він ще й не дозволяє позивачу нормально виховувати її, адже він не дає дозволу на виїзд з дитиною з-за кордон на відпочинок, а для дитини це на даний час являється життєво необхідною умовою.

Донька вже повністю забула про ОСОБА_2, тому їй такий батько не потрібний.

Відповідно до ст.ст. 150,157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язав піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по виховання дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст. 164 Сімейного кодекси України).

Зважаючи на ті обставини, що гр. ОСОБА_2 ухиляється від виховання своєї доньки, не бере жодної участі у її вихованні та її утриманні, вчиняє щодо своєї дитини злочин - позивач вважає, що він повинен бути позбавлений батьківських прав. Дану обставину вважає доведеною на підставі вище наведених доказів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до положень ст. 19 СК орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору та висновок щодо можливості чи неможливості позбавлення батьківських прав, на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажают проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно норм статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний заклад або інший заклад в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Справи про позбавлення батьківських прав належить до справ, що підлягають розгляду в порядку позовного провадження, також ця справа підлягає розгляду за загальними правилами підсудності відповідно до ч. 1 ст. 109 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) за місцем проживання відповідача або одного з них, якщо позов подається до обох батьків (ч. 1 ст. 113 ЦПК).

Представник позивача ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявились, однак подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, просять задоволити, щодо прийняття заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, та не надав суду пояснення причини своєї неявки.

Представник третьої особи ОСОБА_6 в судове засідання зявилась, проти позовним вимог не заперечила, просить позов задоволити.

Відповідно до свідоцтва про народження актовий запис №213, серія І-СГ №175584 виданого Сокальським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівської області, вбачається що ОСОБА_1 та в ОСОБА_2 є на утриманні донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно із Актом «обстеження матеріально-побутових умов сімї» виданого 14.03.2017 року ОСОБА_7 вбачається, що при проведенні обстеження матеріально побутових умов проживання сімї, встановлено що ОСОБА_1 проживає за вищевказаною адресою з сином ОСОБА_7 студентом та дочкою ОСОБА_3 ученицею, батько дитини ОСОБА_2 з 2010 року в квартирі з ними не проживає, не бере участі у вихованні дитини, до дочки не навідується та не підтримує з нею сімейних відносин.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені виданого 23.01.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сокальського району, вбачається що ОСОБА_8 14.06.1971 року змінила своє прізвище на «Волошин».

Згідно із рішенням суду Сокальського районного суду Львівської області від 16.06.2010 року вбачається що шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 було розірвано.

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 164 СК України, один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, що він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованні дитини.

Відповідач не допомагає дочці матеріально, не цікавиться її здоров'ям, навчанням та виховання і таким чином ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованні дітей, що стверджено представленими суду доказами.

Як встановлено в судовому засіданні, дочка, під час проживання з відповідачем не забезпечена усіма необхідними умовами для проживання, повноцінного розвитку, не виховуються належним чином, у ході судового розгляду справи судом встановлено, що мати притягувалась за ст.184 КУпАП.

Дані обставини знайшли своє об'єктивне підтвердження у ході судового розгляду і вважаються судом доведеними та підтверджуються іншими матеріалами справи.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 164, 165 СК України, суд ,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити .

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 гривень понесених нею по справі судових витрат.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук