Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участю секретаря Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета Страхування» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі представника Бережної Я.С. звернувся до суду з позовом у якому за зменшеними вимогами у останній редакції просить стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Планета Страхування» 123559,44 грн., в тому числі 115884,40 грн. викупної суми, що еквівалентно 4267,20 доларів США за курсом НБУ визначеним станом на 06.04.2017р., 7715,04 грн. три проценти річних за порушення грошового зобов'язання, що еквівалентно 284,90 доларів США за курсом НБУ визначеним станом на 06.04.2017р. та відшкодувати пропорційно задоволеним позовним вимогам судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 4520,00 грн. (а.с. 1-4, 66-69, 83, 84).

Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.01.2008 р. між ОСОБА_4 та відповідачем було укладено Договори добровільного страхування життя № 29/3-ДТ та № 30/3-ДТ на умовах визначених в «Правилах добровільного страхування життя», які було затверджено Головою Правління ЗАТ «СК «Планета Страхування» 22.06.2004 р.

12.03.2012 р. між ОСОБА_4, позивачем та відповідачем було укладено Додаткові угоди № б/н до Договорів, згідно яких відбулася зміна кредитора в зобов'язані і відповідно до яких стороною у зобов'язані виступив позивач.

09.12.2014 р. позивач, керуючись п.п.14.1. Договорів та п.п.13.1.9. Правил, письмово повідомив відповідача про намір дострокового розірвання Договорів, тому дію договорів мало бути припинено з 10.01.2015 р.

Листом від 26.01.2015 р за № 27 відповідач підтвердив здійснення розрахунку викупних сум, які станом на 10.01.2015 р. склали: для Договору добровільного страхування життя № 29/3-ДТ - 2701,60 долара США та Договору добровільного страхування життя № 30/3-ДТ - 2408,82 долара США.

Таким чином, станом на 24.01.2015р. відповідач загалом не виплатив позивачу сукупну суму в розмірі 5110,42 доларів США, в тому числі податок з доходів фізичних осіб у розмірі 15% та військовий збір у розмірі 1,5%, загальна сума податків складає 842,22 доларів США.

Датою припинення дію Договору є 10.01.2015 р. і викупна сума мала бути виплачена позивачу не пізніше 24.01.2015 р.

Таким чином, не здійснивши до цього часу виплати викупної суми відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання.

Також позивач вважає, що з урахуванням кількості днів прострочення виконання зобов'язання відповідач має сплатити три проценти річних від простроченої суми за період з 24.01.2015р. по 06.04.2017р. в розмірі 284,09 доларів США, що еквівалентно 7715,04 грн.

Представники позивача ОСОБА_5 та Бережна Я.С. в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні позов визнала частково, а саме в сумі 80 489,12 грн. по виплаті викупної суми та 5 385,58 грн. по сплаті 3 % річних, що разом складає 85 847,70 грн., про що подала відповідну заяву, у решті позову просила відмовити, посилаючись на його недоведеність та безпідставність.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 11.01.2008 між ЗАТ «Страхова компанія «Планета Страхування», правонаступником якого є ПрАТ «Страхова компанія «Планета страхування», та ОСОБА_4 укладено договір добровільного страхування життя № 29/3-ДТ, відповідно до умов якого страховик при настанні страхового випадку бере на себе зобов'язання виплатити страхову суму страхувальнику чи іншим особам, що зазначені страхувальником або на користь якого/их укладений договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у встановлені терміни та виконувати інші умови договору (а.с.41-44).

11.01.2008 між ЗАТ «Страхова компанія «Планета Страхування» та ОСОБА_4 укладено договір добровільного страхування життя № 30/3-ДТ, відповідно до умов якого страховик при настанні страхового випадку бере на себе зобов'язання виплатити страхову суму страхувальнику чи іншим особам, що зазначені страхувальником або на користь якого/их укладений договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у встановлені терміни та виконувати інші умови договору (а.с.45-48).

Відповідно ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування) (ст. 4 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Видами добровільного страхування можуть бути, зокрема, страхування життя.

Відповідно до п. п. 5.1, 5.2 договорів добровільного страхування життя, страхова сума та страхові премії (внески, платежі) можуть бути визначені у будь-якій валюті. За даним договором страхування, страхові суми та страхові платежі визначені у доларах США.

Пунктом 8.1 договорів добровільного страхування життя передбачено, що викупна сума (вартість) - це сума, що може бути отримана страхувальником у разі дострокового припинення дії договору страхування. Умови виплати викупних сум зазначені у «Правилах страхування».

Згідно з п. 14.3 договорів добровільного страхування життя, у випадку дострокового припинення договору страхування за вимогою страхувальника, він повинен сповістити про це страховика до закінчення поточного страхового року, але не пізніше 30 днів до дати припинення. Розірвання договору страхування здійснюється з початку нового року та страхувальнику виплачується викупна сума.

Відповідно до п. 13.1.9 Правил добровільного страхування життя ЗАТ «Страхова компанія «Планета Страхування», дія договору страхування припиняється та втрачає чинність за ініціативою страхувальника, якщо це передбачено умовами Програми страхування. У цьому випадку виплата викупної суми здійснюється згідно з умовами Програми страхування. При щорічному внесені страхових внесків або при сплаті страхових внесків згідно з п. 5.6 цих Правил отримання викупної суми стає можливим тільки по закінченню другого року дії Договору страхування. (а.с. 49-53).

11.03.2012р. між ПрАТ «Страхова компанія «Планета страхування», ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору добровільного страхування життя №29/3-ДТ від 11.01.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_1 є страхувальником - правонаступником ОСОБА_4 (а.с. 54).

11.03.2012р. між ПрАТ «Страхова компанія «Планета страхування», ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору добровільного страхування життя №30/3-ДТ від 11.01.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_1 є страхувальником - правонаступником ОСОБА_4 (а.с. 55).

09.12.2014 позивач звернувся до Голови правління ПрАТ «Страхова компанія «Планета Страхування» Одинцової-Світельської Ю.В. із заявами про дострокове припинення дії договорів добровільного довгострокового страхування життя № 29/3-ДТ від 11.01.2008 р. та № 30/3-ДТ від 11.01.2008р. і виплату викупної суми (а.с. 56, 57).

У відповідь на дані заяви позивачу відповідачем направлено лист від 26.01.2015 року у якому зазначено, що договори можуть припинити дію 10.01.2015р. з подальшою виплатою викупної суми, яка становить за договором № 29/3-ДТ - 2701,60 доларів США та за Договором № 30/3-ДТ - 2408,82 доларів США, виплати викупних сум підлягають оподаткуванню у розмірі 15%-17%, також оплачується військовий збір у розмірі 1,5 % (а.с. 58).

Відповідно до ст. 533 України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Положенням про формування резервів із страхування життя, затвердженим Головою Правління ПрАТ «СК «Планета Страхування» Скомороховим В.Ф. 26.08.2011 р., на яке посилається представник відповідача в обґрунтування заперечень на позов, визначено інший порядок сплати, а саме зазначено, що якщо зобов'язання сторін по договору страхування життя встановлені в іноземній валюті (або у гривневому еквіваленті сум у іноземній валюті), то резерв за таким договором може формуватись за рішенням страховика у цій іноземній валюті повністю або частково. З метою відображення зобов'язань сторони за таким договором у національній валюті України - гривні - використовується курс НБУ валюти страхування до гривні на розрахункову дату.

Проте суд не може прийняти доводи представника відповідача з посиланням на зазначене Положення, оскільки суду не доведено обставин того, що страхувальник ОСОБА_4, як сторона договору був ознайомлений з вказаним нормативним актом страховика, на нього також відсутнє посилання у договорах страхування, до того ж Положення про формування резервів із страхування життя було затверджене після укладення вищевказаних правочинів.

Відповідно до розпорядження про припинення Договору страхування №29/3-ДТ від 11.01.2008р. ОСОБА_1 належить до виплати викупна сума у розмірі 2701,60 доларів США (а.с. 93).

Відповідно до розпорядження про припинення Договору страхування №30/3-ДТ від 11.01.2008р. ОСОБА_1 належить до виплати викупна сума у розмірі 2408,82 доларів США (а.с. 94).

Згідно до п. 13.1.12 Правил добровільного страхування життя, повернення страхових внесків (виплат викупної суми) згідно з пунктами 13.1.9., 13.1.10 цих правил здійснюються страховиком протягом двох тижнів з моменту дострокового припинення дії договору страхування.

Судом безспірно встановлено, що виплата викупної суми за договорами, що загалом складає у розмірі 5 110,42 доларів США, мала бути здійснена відповідачем позивачу до 24.01.2015 р. включно, однак перерахована не була.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України (частина перша стаття 192 ЦК України).

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України).

Такими випадками є стаття 193, частина четверта статті 654 ЦК України, Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93, Закон України від 23 вересня 1994 року № 185/94 ВР «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.

Згідно з частиною третьою статті 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти зобов'язання (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.

Згідно роз'яснень, викладених у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 р., суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведення іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

На 20.06.2017 р., тобто на день ухвалення рішення, офіційний курс Національного банку України становить 2602,3126 грн. за 100,00 доларів США.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що заявлені вимоги позивача про стягнення з відповідача викупної суми є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а саме у розмірі 132 989 грн. 10 коп., що еквівалентно 5 110,42 доларів США з утриманням з цієї суми податків та інших обов'язкових платежів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За заявленими вимогами позивач також просить стягнути з відповідача 3 % річних від простроченої суми у розмірі 7 715,04 грн. Представник відповідача визнавала вимоги у цій частині в розмірі 5 358,58 грн.

Враховуючи період заявлених вимог, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних від простроченої суми заборгованості за період з 25.01.2015 р. (оскільки останнім днем виплати викупної суми була дата 24.01.2015 р.) по 06.04.2017 року, що включає 803 дні та становить у розмірі 8 766 грн. 35 коп. (5110,42 х (3: 365 : 100) х 341х26,023126) - за 2015 р. + (5110,42 х (3: 366 : 100) х 366х26,023126) - за 2016 р. + (5110,42 х (3: 365 : 100) х 96х26,023126) - за 2017 р.).

Отже, вимоги у частині стягнення 3 % річних підлягають частковому задоволенню.

Ще позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача сплачених ним витрат на правову допомогу у розмірі 4520,00 грн.

З матеріалів справи убачається, що між ОСОБА_1 та адвокатським об'єднанням «Б.Ф.Б. ЛЕГАЛ ГРУП» в особі керуючого партнера - адвоката Бережної Я.С. 23.11.2016 року було укладено договір - доручення № 4 про надання правової допомоги (а.с. 20-21).

23.11.2016 року між ОСОБА_1 та адвокатським об'єднанням «Б.Ф.Б. ЛЕГАЛ ГРУП» в особі керуючого партнера - адвоката Бережної Я.С. було укладено додаткова угода №1 до договору - доручення про надання правової допомоги від 18.04.2016 року (а.с. 89, 118.).

На підтвердження перерахування коштів у розмірі 4520,00 грн. за надання юридичних послуг за вищевказаним договором позивачем надано квитанції та меморіальні ордери про сплату зазначеної суми (а.с. 86-88).

Згідно з вимогами частин 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема й витрати на правову допомогу.

Частинами 1, 2 ст. 84 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та беручи до уваги, що в період з 01.01.2016р. по 30.04.2016р мінімальна плата складала 1378,00 грн., оплата послуг правової допомоги за 1 годину не могла перевищувати 551,20 грн., в період з 01.05.2016р. по 30.11.2016р мінімальна плата складала 1450,00 грн., оплата послуг правової допомоги за 1 годину не могла перевищувати 580,00 грн., в період з 01.12.2016р. по 31.12.2016р. мінімальна плата складала 1600,00 грн., оплата послуг правової допомоги за 1 годину не могла перевищувати 640,00 грн. (40 % від мінімальної заробітної плати), на початок 2016р. мінімальний прожитковий мінімум для працездатних осіб склав 1600,00грн., оплата послуг правової допомоги за 1 годину не могла перевищувати 640,00 грн. (40 % від мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року).

Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пунктах 47, 48 Постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу», положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Виходячи з наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрат на правову допомогу, підтверджених документально, враховуючи, що представниками позивача надані послуги згідно договору про надання правової допомоги, матеріали справи містять розрахунки таких витрат, акти здачі-приймання робіт (а.с. 119), оплата правової допомоги підтверджена документально, виходячи з наступного справедливого розрахунку: 1 година - надання консультації 18.04.2016року, 2 години - за складання позовної заяви; загальної участі адвоката у судових засіданнях 26.01.2017р., 09.03.2017р., 02.06.2017р., 20.06.2017р. - 1 година 58 хвилин, суд приходить до висновку, що загальна кількість часу по наданню правової допомоги, яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача відповідно до вимог Закону, становить 4 годин 58 хвилина, тому стягненню підлягає сума в розмірі 2969,87 грн.

Що стосується посилання позивача на складання апеляційної скарги та представлення інтересів позивача в судовому засіданні в Апеляційному суді м.Києва, такі витрати не пов'язані з розглядом справи Дніпровським районним судом м.Києва, тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1417 грн. 55 коп.

Керуючись ст. ст. 11, 16, 509, 526, 530, 533, 625, 629, 979 ЦК України, Законом України «Про страхування», ст. ст. 10, 11, 57-64, 74, 79, 80, 81, 88, 169, 174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета Страхування» про захист прав споживачів задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета Страхування» на користь ОСОБА_1 викупну суму в розмірі 132 989 грн. 10 коп., що еквівалентно 5 110,42 дол. США, та три відсотки річних у розмірі 8 766 грн. 35 коп., а всього суму 141 755 (сто сорок одна тисяча сімсот п'ятдесят п'ять) грн. 45 коп. з утриманням з цієї суми податків та інших обов'язкових платежів.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета Страхування» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 2 969 (дві тисячі дев'ятсот шістдесят дев'ять) грн. 57 коп.

У решті заявлених вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета Страхування» на користь держави судовий збір в розмірі 1 417 (одна тисяча чотириста сімнадцять) грн. 55 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя