АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5082/17 Справа № 185/7735/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Варенко О.П.

за участю секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго"

на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року позивач звернулась до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської областіз позовом до Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" про захист прав споживачів.

Обґрунтовуючи свій позов, зазначила, що ОСОБА_2, є власником квартири АДРЕСА_1, яка раніше належала ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується укладеним договором купівлі-продажу ВЕТ № 608278 від 24 липня 2007 року, посвідченого Державним нотаріусом Першої Павлоградської нотаріальної контори ОСОБА_6 Право власності на квартиру було зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 02 серпня 2007 року.

Після придбання вказаної квартири та її реєстрації позивач постала перед фактом заборгованості попередніх власників квартири за теплопостачання, які запевнили її, про відсутність заборгованості за житлово- комунальні послуги по квартирі, про що зазначено в п.4 Договору.

Особовий рахунок на сплату послуг теплопостачання на квартиру АДРЕСА_1, був відкритий на імя ОСОБА_7, яка померла 07.11.2006року, а ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, є спадкоємцями померлої, що підтверджується карткою ЖЕКа на квартиру.Тобто, вищезазначена квартира, була придбана позивачем у спадкоємців померлої ОСОБА_7.

11 жовтня 2010 року, Павлоградським міськрайонним судом був винесений судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Павлоградтеплоенерго» заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 5076,40 грн.

У звязку з викладеним, позивач змушена була звернутись до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року позовні вимоги задоволено.

3обов'язано Комунальне підприємство "Павлоградтеплоенерго", виключити із суми заборгованості ОСОБА_2 за послуги теплопостачання належної мені квартири АДРЕСА_1, заборгованість попередньої власниці, що виникла до 24 липня 2007 року, у розмірі 3151,56 грн.

Зобовязано КП "Павлоградтеплоенерго" надати ОСОБА_2 технічні умови на влаштування альтернативного (електричного) опалення в квартирі АДРЕСА_1.

Стягнуто з Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» на користь державного бюджету судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

У апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, є споживачем послуг підприємства відповідача лише після набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1, з 24липня 2007 року до теперішнього часу.

При укладанні договору купівлі-продажу їй було відомо щодо наявності боргів за попереднім власником квартири. До дня укладання договору купівлі-продажу, 24.07.2007 року, вона тепловою енергією не користувалася і споживачем послуг відповідача не була, що підтверджується письмовими доказами, зібраними у справі.

Окрім цього, позивач має намір встановити в квартирі електричне автономне опалення та з відповідною заявою звернулась до комісії по вирішенню питань щодо можливості встановлення автономних опалювальних апаратів в квартирах багатоповерхових будинках міста Павлограда Дніпропетровської області.

Згідно витягу комісії по вирішенню питань щодо можливості встановлення автономних опалювальних апаратів в квартирах багатоповерхових будинків Павлограда Дніпропетровської області Павлоградської міської ради протоколу №5 від 17.08.2016 року, їй надано дозвіл.

Для отримання технічних умов, вона звернулася до відповідача, але листом від 14.09.2016року, їй було відмовлено та зазначено, що технічні умови на влаштування альтернативного (електричного) опалення їй можуть бути надані після оплати існуючої заборгованості у сумі 4097,81грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що відповідач своїми діями порушує право позивача на користування та розпорядження своїм майном.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Так, з урахуванням положень ст.ст. 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред'явлення позову про зобовязання не нараховувати заборгованість за послуги та виключення заборгованості.

Зобов'язання відповідача щодо не нараховування заборгованості за послуги теплопостачання, наявної на особовому рахунку квартири АДРЕСА_1 та виключення її із суми заборгованості позивача, без зазначення конкретних порушень при нарахуванні такої заборгованості та надання доказів на її спростування, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав, а саме по собі нарахування відповідачем заборгованості за спожиту теплову енергію не встановлює для позивача будь-яких обовязків.

Позивачем у позові не зазначено, які саме її права, як споживача, порушені відповідачем.

Колегія суддів вважає, що із зазначених позивачем предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність нарахованої плати заборгованості за спожите теплопостачання. Оскарження дій відповідача щодо нарахування плати за використане, поставлене тепло, які є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. А все, що зазначала позивач у позовній заяві, може бути запереченням у разі предявлення до неї позову про стягнення суми.

Тобто, колегія суддів виходить з того, що фактичні обставини, пов'язані із наявністю або відсутністю заборгованості за послуги теплопостачання підлягають доведенню при пред'явленні відповідачем позову про їх стягнення. Отже, сторона звернулася до суду за захистом права за відсутності його порушення іншою стороною, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для захисту цивільного права позивача, яке в даному випадку не порушене.

Крім того, як убачається зі змісту нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, сторони у договорі не узгоджували питання щодо плати за спожиті комунальні послуги, було констатовано щодо відсутності заборгованості по комунальним платежам, тобто, підписанням вказаного договору та не оскарження його із зазначених підстав, позивач підтвердив відсутні у нього претензій щодо наявності чи відсутності боргу з комунальних платежів.

Що стосується вимоги позивача щодо зобв»язання КП "Павлоградтеплоенерго" надати ОСОБА_2 технічні умови на влаштування альтернативного опалення в квартирі АДРЕСА_2.

Колегія виходить з того, що питання відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в багатоповерхових житлових будинках регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005 року №4.

Саме зазначений Порядок визначає процедуру надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлового будинку при відмові споживачів від централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Наказом МІНЖИТЛОКОМУНГОСПУ від 06.11.2007 року №169, який набрав чинності 09.12.2007 року, внесено зміни до Порядку, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води окремих квартир у багатоквартирному будинку і передбачають можливі відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води будинку в цілому за рішенням загальних зборів, та згодою всіх власників (уповноважених осіб власників) приміщень у житловому будинку.

Неправомірними є відмови у видачі технічних умов тільки по дозволах наданих до 09.12.2007 року. У зазначеній справі дозвіл було надано позивачу 17.08.2016 року.

Врахувуючи викладене, колегія вважає, що сама вимога позовної заяви щодо зобов»язання відповідача видати технічні умови для влаштування індивідуального опалення в окремій квартирі з підстав відсутності заборгованості є такою що не підлягає задоволенню в силу закону.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно встановив обставини у зазначеній справі та відповідно невірно визначив відповідно до них правовідносини, а тому дійшов до висновку про задоволення вимог, який не ґрунтується на законі.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

З урахуванням викладеного вище, вимог ст. 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" - задовольнити.

Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" про захист прав споживачів - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді Т.П.Красвітна

ОСОБА_8