Справа № 639/189/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі- Слюсаревій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4, 3 особа- Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, ОСОБА_5, про зняття з реєстраційного обліку та виселення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 11.01.2016 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, який діє також в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, 3 особа- Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про зняття з реєстраційного обліку та виселення з АДРЕСА_1 в м. Харкові.У квітні 2016 р. від ОСОБА_5, яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, отримана заява про залучення її до участі у справі в якості 3 -особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів, оскільки рішення суду може вплинути на її права. В уточненій позовній заяві ставиться також питання про виселення ОСОБА_5, ОСОБА_8,зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2, проте ОСОБА_5 визначена, як третя особа.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 12.01.2016 р. провадження у справі відкрито та справа неодноразово призначалася до розгляду в судовому засіданні, але відкладалося за різних причин.

Як зазначено у ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та закону України «Про міжнародне приватне право».Право особи на судовий захист своїх прав, свобод, а також законних інтересів гарантується Конституцією України та безпосередньо передбачене ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. З Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Права та обовязки осіб, які беруть участь у справі, визначені в ст. 27 ЦПК України, процесуальні права та обовязки сторін, крім того, додатково визначені ще й у ст. 31 цього Кодексу. При цьому в ч. 3 ст. 27 ЦПК України чітко зазначено, що особи, які беруть участь у справі зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним . Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За вимогами ч.2 ст. 77 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, передбачені ст. 169 ЦПК України.

У разі ж повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду ( частина 3 статті 169 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, судові засідання на протязі тривалого часу неодноразово призначалися в судове засідання Так, 07.12.2016 р. , 21.02.2017 р., 24.03.2017 р. , 29.06.2017 р. позивач або його представник не зявились, хоча повістки ОСОБА_1 своєчасно отримував, про причини неявки суд не сповістив (а.с. 91,104, 116). Крім того, повідомлення про день і час судового засідання розміщено на офіційному сайті судової влади.

У зв'язку з наведеним, суд вважає, що залишення позову ОСОБА_1 без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до вимог ст. 207 ч.1 п. 3 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

На підставі викладеного і керуючись ч.3 ст. 169, п.3 ч.1, ч.2 ст.207 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який дії в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4, 3 особа- Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, ОСОБА_5, про зняття з реєстраційного обліку та виселення,- залишити без розгляду.

Розяснити позивачеві його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні-в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя-