Справа № 456/1934/17
Провадження № 6/456/88/2017
УХВАЛА

про залишення подання

державного виконавця без руху

29 червня 2017 року

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , вивчивши матеріали подання державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1, за погодженням з начальником Стрийського МРВ ДВС ОСОБА_3, звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом № 453/1387/16-ц, виданим 20.12.2016 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 31.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Порядок звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України урегульований ЦПК України та має відбуватись з дотриманням певних умов, які передбачені, зокрема в статті 377-1 ЦПК України.

Наслідком недотримання зазначених умов є залишення подання без руху, а у разі, якщо цей недолік не буде усунуто у строк, установлений судом, визнання подання неподаним та його повернення заявнику (стаття 121 ЦПК України).

Перевіривши матеріали подання, вважаю, що таке підлягає залишенню без руху, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п. 19 ч. 3 статті).

Реалізація цих прав здійснюється шляхом звернення до суду в порядку ст. 377-1 ЦПК з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

При вивченні подання встановлено, що таке містить ряд суперечностей, а саме: в ньому зазначено: «Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації, наданої на запити ПФУ та ДФСУ інформація відсутня, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належне боржнику на праві власності майно відсутнє».

Однак, дана інформація до матеріалів подання не долучена.

В матеріалах подання відсутня інформація щодо можливого перетину кордону боржником ОСОБА_2, а також вимога про надання такої.

Згідно з розділом 13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого 02.04.2012 № 512/5 Міністерством юстиції України (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Подання готується на бланку відповідного органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Також, згаданою Інструкцією з організації примусового виконання рішень встановлено, що подання має обовязково містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобовязань.

Відповідно до листа ВССУ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», під поняттям «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад: наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В поданні державного виконавця відсутнє обґрунтування ухилення ОСОБА_4 від виконання рішення суду.

ВСУ в Узагальненні судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України (ст. 377-1 ЦПК) від 30.09.2016 року зазначив, наступне: «в аналізі судової практики, здійсненому у грудні 2012 року, ВСУ висловив думку, що в разі неналежного оформлення подання державних виконавців правильною є практика, коли суди залишають подання без руху, надаючи державному виконавцю строк для усунення недоліків, а в разі невиконання такої ухвали повертають ці подання відповідно до ст. 121 ЦПК. Така позиція і зараз визнається правильною».

Враховуючи наведене, приходжу до переконання про необхідність залишення подання без руху та надання державному виконавцеві строку для виправлення недоліків даного подання.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа залишити без руху.

Державний виконавець має право протягом строку, який не перевищує п'яти днів з дня отримання ним ухвали, усунути недоліки подання. Якщо державний виконавець усуне зазначені недоліки подання у визначений ухвалою строк, таке вважатиметься поданим в день первісного його подання до суду, в противному випадку - вважатиметься неподаним і буде повернуте державному виконавцю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6