Провадження №2/325/83/2017
Справа №325/50/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., при секретарі Орманджи Ф.К., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Приазовське Запорізької області цивільну справу за позовом сільськогосподарського виробничого кооперативу Агрофірма Україна до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2017 року сільськогосподарський виробничий кооператив (СВК) Агрофірма Україна звернувся з позовом, в якому з урахування заяви про збільшення позовних вимог від 01.03.2017 року, просив стягнути з ОСОБА_2 на користь СВК 4838,40 грн. - 3% річних за період з 06.05.2010 року по 28.02.2017 року включно та 19611,56 грн. - втрат від інфляції грошових коштів за період травень 2011 року січень 2017 року включно, а також понесені судові витрати у вигляді судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи.

В обґрунтування вимог зазначено, що вироком Мелітопольського міськрайсуду Запорізької області від 22.02.2010 року, який набрав законної сили 05.05.2010 року, по справі №1-92/2010 ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь СВК матеріальну шкоду в сумі 28622,32 грн. На виконання вироку 16.06.2010 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області виданий виконавчий лист №1-92/2010, який із 07.06.2011 року знаходився на виконанні у відділах державної виконавчої служби (ВДВС) Приазовського та Приморського районних управлінь юстиції Запорізької області за місцем проживання та роботи боржника. На виконання вироку суду за виконавчим листом №1-92/2010 від 16.06.2010 року на рахунок позивача в АТ ПРОКРЕДИТ БАНК з ВДВС Приазовського районного управління юстиції Запорізької області надійшло 11441,80грн. (платіжне доручення №803 від 23.12.2014 року); а з ВДВС Приморського районного управління юстиції Запорізької області: 456,69 грн. платіжне доручення №2316 від 09.10.2015 року; 1097,27грн. платіжне доручення №2312 від 09.10.2015 року; 1097,27 грн. платіжне доручення №2315 від 09.10.2015 року; 1097,27грн. платіжне доручення №2589 від 11.11.2015 року; 2907,58грн. платіжне доручення №2631 від 13.11.2015 року. Всього за виконавчим листом №1-92/2010 від 16.06.2010 року СВК отримав 18097,88грн.

Керуючись нормами Конституції і Законів України про обов'язковість судових рішень до виконання, статтями 509,598,625 ЦК України, правовими висновками Верховного Суду України в постановах від 04.07.2011 року № 13/210/10, від 12.09.2011р. № 6/433-42/183, від 14.11.2011р. № 12/207, Законами України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, Про індексацію грошових доходів населення, Про інформацію, індексами інфляції, які опубліковані в газеті Урядовий кур'єр, Рекомендаціями Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ № 62-97р. від 03.04.1997 року, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 - боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на користь СВК Агрофірма Україна 3% річних та інфляційні втрати від несвоєчасно сплачених сум боргу.

В судовому засіданні представник СВК Агрофірми Україна адвокат ОСОБА_1, повноваження якого підтверджено свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 701 та відповідним договором про надання правової допомоги, позовні вимоги повністю підтримав.

Відповідач ОСОБА_2, який 21.06.2017 року особисто отримав судову повістку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явився з невідомої причини, заперечень проти позову чи будь яких заяв не надав.

Представник відповідача ОСОБА_3, який 16.06.2017р. отримав судову повістку, згідно розписки від 16.06.2017 року, в судове засідання не з'явився з невідомої причини, заперечень проти позову чи будь яких заяв не надав.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні до них правовідносини.

Вироком Мелітопольського міськрайсуду Запорізької області від 22.02.2010 року по справі №1-92/2010, який набув законної сили 05.05.2010 року, ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України і йому призначене покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади строком на два роки. На підставі статті 75 КК України обвинуваченого звільнено від відбуття покарання з випробуванням строком на два роки. Вироком суду з ОСОБА_2 на користь СВК Агрофірми Україна стягнуто матеріальну шкоду в сумі 28622,32 грн.

16.06.2010 року на виконання зазначеного судового рішення Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області видано виконавчий лист №1-92/2010.

07.06.2011 року постановою ВП № 269221204 старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого документу виконавчого листа №1-92/2010 і запропоновано боржнику ОСОБА_2 самостійно виконати рішення суду в строк до 14.06.2011 року.

10.04.2015 року головним державним виконавцем Приазовського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_5 винесено постанову ВП №26921204 про закінчення виконавчого провадження №1-92/2010 на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 року. Постанова мотивована тим, що боржник ОСОБА_2 працює в ТОВ Приморський автосервіс та отримує заробітну плату за адресою Запорізька область місто Приморськ вул.Чапаєва, 8А.

22.12.2015 року постановою ВП № 47343137 старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_6 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1-92/2010 від 16.06.2010 року на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України Про виконавче провадження. Постанова мотивована тим, що боржник ОСОБА_2 звільнився з роботи у ТОВ Приморський автосервіс.

11.03.2016 року постановою ВП № 50448253 головного старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження щодо виконання наведеного вище виконавчого документу та запропоновано боржнику ОСОБА_2 самостійно виконати виконавчий документ в строк до 18.03.2016 року.

Із платіжного доручення №803 від 23.12.2014 року судом встановлено, що під час виконання виконавчого листа №1-92/2010 від 16.06.2010 року на рахунок позивача №6273 в АТ ПРОКРЕДИТ БАНК з ВДВС Приазовського районного управління юстиції Запорізької області надійшли кошти в розмірі 11441,80грн.

З ВДВС Приморського районного управління юстиції Запорізької області надійшли кошти в розмірах: 456,69 грн., згідно платіжного доручення № 2316 від 09.10.2015 року; 1097,27 грн., згідно платіжного доручення № 2312 від 09.10.2015 року; 1097,27 грн., згідно платіжного доручення № 2315 від 09.10.2015 року; 1097,27грн., згідно платіжного доручення № 2589 від 11.11.2015 року; 2907,58 грн., згідно платіжного доручення № 2631 від 13.11.2015 року.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, ч.1,2 ст.13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, ч.2 ст.21 КПК України, судове рішення, в тому числі вирок, який набрав законної сили, є обов'язковим для виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Факт спричинення ОСОБА_2 матеріальної шкоди СВК Агрофірмі Україна в сумі 28622,32 грн. підтверджений вироком Мелітопольського міськрайсуду Запорізької області від 22.02.2010 року, який набрав законної сили 05.05.2010 року.

Вирок суду в частині відшкодування матеріальної шкоди виконано ОСОБА_2 частково - в сумі 18097,88грн., що підтверджено наведеними вище платіжними документами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Однією з підстав виникнення зобовязання є завдання майнової шкоди іншій особі, згідно п.3 ч.2 ст.11 ЦК України.

Зобов'язання ОСОБА_2 перед СВК виникло внаслідок спричинення ним майнової шкоди позивачу і зводиться до сплати грошей, відповідно до судового рішення (вироку), а відтак, є грошовим зобов'язанням.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина 1 статті 599 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України у разі порушення грошового зобов'язання, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно правових висновків, які викладені в постановах судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 25 червня 2014 р. у справі № 6-25цс14, від 30 березня 2016 р. у справі № 6-2168цс15, від 1 жовтня 2014 року у справі № 6-113 цс 14, предметом якої був спір про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за період невиконання судового рішення про відшкодування майнової та моральної шкоди, будь-яке зобовязання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобовязанням незалежно від правових підстав його виникнення (в тому числі рішення суду) і в разі його порушення підлягає застосуванню ч.2 ст.625 ЦК України. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За підрахунком позивача, який перевірено судом, станом на 28.02.2017 року (в межах заявлених вимог) боржник ОСОБА_2 сплатив СВК Агрофірмі Україна всього 18097,88 грн. Сума невиконаного грошового зобов'язання складає 10524,44грн., із розрахунку 28622,32 грн. - 18097,88грн. = 10524,44грн.

Згідно із ст. 3 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях, яким є, зокрема газета Урядовий курєр.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті Урядовий кур'єр. Повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України Про інформацію є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексації суд враховує рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997р. №62-97р.

Згідно вказаних Рекомендацій для визначення індексу за будь який період необхідно щомісячні індекси, що складають відповідний період, перемножити між собою.

У випадку, коли відшкодуванню належить сума, яка складається із внесків, кожен внесок збільшується на величину індексу відповідного періоду, результати підсумовуються. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Тому умовно слід рахувати, що сума внесена за період з 01 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця червня.

Суд, з урахуванням викладеного, перевіривши розрахунок позивача, вважає, що розрахунок проведено вірно.

Так, від суми боргу 28622,32грн. за період травень 2010 року грудень 2014 року (індекс інфляції 136,89641101) втрати від інфляції грошових коштів складають 10560,61 грн.

Після часткової сплати 23.12.2014 року 11441,80 грн., борг склав 17180,52грн. Від цієї суми боргу за період січень 2015 року - вересень 2015 року (індекс інфляції 141,36397784) втрати від інфляції грошових коштів складають 7106,55 грн.

Після часткової сплати 09.10.2015 року 2651,23грн. (456,69 грн. + 1097,27 грн. + 1097,27 грн.), сума боргу склала 14529,29 грн. Від цієї суми боргу за період жовтень-листопад 2015 року (індекс інфляції 101,29999999) втрати від інфляції грошових коштів складають 188,88 грн.

Після часткової сплати 11 і 13 листопада 2015 року 1097,27 грн. і 2907,58 грн., борг складав 10524,44 грн.

Від суми боргу 10524,44 грн. за період листопад 2015 року по січень 2017 року (індекс інфляції 116,68045885) втрати від інфляції грошових коштів складають 1755,52 гривень.

Всього сума втрат від інфляції грошових коштів за період з травня 2010 року по січень 2017 року включно становить 19611,56 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь СВК.

Щодо трьох процентів річних то розрахунок здійснюється за формулою: 3% х суму боргу х кількість прострочених днів (від дня виникнення боргу до дня, що передує наступному платежу) : 365 днів у році : 100.

Кількість прострочених днів виконання зобов'язання в сумі 28622,32 грн., починаючи з 06.05.2010 року (день набрання вироку законної сили) по 22.12.2014 року (дата внесення боржником першого платежу) становить 1692 дні. Розмір 3% річних від суми боргу 28622,32 грн. за цей період складає 3980,46 грн.

Після часткової сплати 23.12.2014 року суми 11441,80 грн., борг склав 17180,52грн. 3% річних від цієї суми боргу за період 290 днів (з 23.12.2014р. - день часткового погашення та виникнення меншої суми боргу по 08.10.2015 року день що передує наступному платежу боргу) складає 409,51грн.

09.10.2015 року боржником сплачено 2651,23грн. (456,69грн + 1097,27 грн. + 1097,27 грн.), після чого борг склав 14529,29 грн. 3% річних від цієї суми боргу за період 33 дні (з 09.10.2015р. по 10.11.2015 року) складає 39,41 грн.

Після часткової сплати 11.11.2015 року суми 1097,27 грн., борг склав 13432,02 грн. 3% річних від цієї суми боргу за 2 дні (з 11.11.2015р. по 12.11.2015 року) складає 2,21 грн.

13.11.2015 року боржником погашено 2907,58 грн., та борг склав 10524,44 грн. 3% річних від цієї суми боргу за 474 дні (з 13.11.2015р. по 28.02.2017 року) складає 4838,40 гривень.

Всього сума 3% річних станом на 28.02.2017 року становить 4838,40 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь СВК.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Склад та розмір судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, входить до предмету доказування по справі.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1ст.79 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підтвердження обставини про сплату судового збору позивачем надана квитанція від 12.01.2017 року на суму 1600 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, згідно наведеної норми ЦПК.

Відповідно до ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема витрати на правову допомогу та витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду.

В заяві СВК, поданій 27.06.2017 року, позивач підсумовуючи, також, раніше подані заяви про стягнення витрат, пов'язаних з розглядом справи, просить стягнути з відповідача крім витрат на судовий збір (1600 грн.), витрати на виплату адвокату винагороди за надану ним правову допомогу та суму витрат, пов'язаних з наданням такої допомоги адвокатом.

На підтвердження вказаних витрат позивач надав наступні документи:

- копію договору № 20 та витяг з нього про надання правової допомоги у цій справі від 10.01.2017 року, укладений між адвокатом ОСОБА_1 та СВК. Згідно п.3.1 договору формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар, порядок обчислення якого (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються також в додатковому договорі. Надання правової допомоги оформлюється відповідними двосторонніми актами виконаних робіт (наданих послуг);

- копію додаткового договору від 10.01.2017 року, в якому визначено змішаний порядок обчислення гонорару (фіксований розмір та погодинна оплата), а саме, фіксований: за підготовку позовної заяви в цій справі 1000 грн.; участь в судовому засіданні першої інстанції 700 грн. за кожне засідання; ознайомлення з матеріалами справи в суді 500 грн. за кожне ознайомлення; погодинна оплата 320 грн. за 1 годину, що складає 50 % граничного розміру, встановленого Законом України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах;

- акт № 02 від 12.01.2017 року та додатковий до нього акт № 02 від 15.07.2017 року приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 20 про надання правової допомоги від 10.01.2017р., відповідно до якого виконані роботи - юридичні консультації клієнта (затрачено 30 хв.), вивчення практики застосування норм права та інше (затрачена 1 година), підготовки позовної заяви у цій справі (затрачено 2 години) з розміром гонорару 1000,00 гривень;

- квитанцію до прибуткового касового ордеру № 15 від 02.02.2017 року про отримання адвокатом ОСОБА_1 від СВК 1000 грн. за підготовку позовної заяви;

- акт № 03 від 01.03.2017 року та додатковий акт № 03 від 16.05.2017 року приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 20 про надання правової допомоги від 10.01.2017р., відповідно до якого виконані роботи з підготовки заяви про збільшення позовних вимог у цій справі з погодинною оплатою за 1,5 години 480 грн. (1.5 год. х 320,00 грн.), а також участь в судовому засіданні 01.03.2017р. з фіксованим розміром гонорару (попередня оплата) 700,00 гривень;

- квитанцію до прибуткового касового ордеру № 17 від 01.03.2017 року про отримання адвокатом ОСОБА_1 від СВК 1180 грн. за надання правової допомоги згідно договору;

- акт № 08 приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 15.06.2017р. згідно договору № 20 про надання правової допомоги від 10.01.2017р., відповідно до якого виконані роботи - участь в судовому засіданні 15.06.2017р. з фіксованим розміром гонорару (попередня оплата) 700,00 гривень. А також, актом зафіксовані фактичні витрати адвоката, пов'язані з виконанням доручення за цим договором: придбання паливо-мастильних матеріалів для використання власного транспортного засобу (автомобіля Honda Accord легковий седан-В) до місця надання правової допомоги (із м.Запоріжжя до смт. Приазовського Запорізької області) і в зворотному напрямку із розрахунку 300 км х 6,2 л/100 км х 18,6 л бензину А-95 по ціні 26,79 грн. за 1 л, що склало 498,29 грн.;

- квитанцію до прибуткового касового ордеру № 37 від 15.07.2017 року про отримання адвокатом ОСОБА_1 від СВК 1198 грн. за надання правової допомоги згідно договору та вищенаведеного акту виконаних робіт;

- копію фінансового чеку про покупку бензину на суму 498,29 грн.; розрахунки відстані від м.Запоріжжя до смт. Приазовського та витрат палива на вказану відстань; копії свідоцтва про реєстрацію вказаного вище автомобіля і посвідчення водія ОСОБА_1;

- акт № 09 приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 27.06.2017 року згідно договору № 20 про надання правової допомоги від 10.01.2017р., відповідно до якого виконані роботи - участь в судовому засіданні 27.06.2017р. з фіксованим розміром гонорару (попередня оплата) 700,00 гривень, а також про витрати адвоката, пов'язані з переїздом із м.Запоріжжя до смт. Приазовського в розмірі 488,99 грн. (із розрахунку вартості бензину 26,29 грн. за 1 л);

- квитанцію до прибуткового касового ордеру № 39 від 27.06.2017 року про отримання адвокатом ОСОБА_1 від СВК 1188,99 грн. за надання правової допомоги згідно договору та вищенаведеного акту виконаних робіт;

- копію фінансового чеку про покупку бензину на суму 488,99 грн.; розрахунки відстані від м.Запоріжжя до смт. Приазовського та витрат палива на вказану відстань; копії свідоцтва про реєстрацію вказаного вище автомобіля і посвідчення водія.

При стягненні витрат на правову допомогу суд враховує наведені вище документи (договір, акти та квитанції), що підтверджують надання адвокатом правової допомоги і здійснені виплати.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Статтею 1 наведеного вище Закону встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Враховуючи встановлений на 1 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1600 гривень, 40 відсотків складає 640 грн.

Згідно з наданими позивачем документами на правову допомогу затрачено всього 5 годин та розмір компенсації відповідно до Закону буде становити 3200,00 гривень.

Окрім того, час затрачений на надання адвокатом правової допомоги в судових засіданнях складає 01.03.2017 року 2 хвилини; 17.03.2017 року 4 хвилини; 15.06.2017 року 46 хвилин; 27.06.2017 року (до виходу суду в нарадчу кімнату) 1год. 59 хв., а всього 2 години 51 хвилину. Відповідно до Закону розмір компенсації за вказаний час становить 2 год.51 хв.х 640 грн. = 1824 грн.

Тобто, компенсація адвокату за правову допомогу за вказану кількість часу (5 годин, які затрачені на консультації, складання документів, інше та 2 год.51 хв., які затрачені на участь в судових засіданнях) не може перевищувати 5024 гривень (7 год.51хв. х 640 грн.).

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Наведеними вище документами позивачем підтверджена сплата адвокату за правову допомогу, відповідно до умов договору в розмірі 4280,00 гривень.(1000 грн.+ 1180 грн. + 700 грн. + 700 грн. + 700 грн.).

Відтак підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім і підтверджені документально витрати на правову допомогу в розмірі 4280 грн.

Статтею 85 ЦПК врегульовано порядок відшкодувань витрат сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, де зазначено, що витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також найманням житла несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять.

Представник особи, яка бере участь у розгляді справи за дорученням або за договором (ордером), має процесуальний статус саме представника цієї особи, що передбачено ст.ст. 26,42 ЦПК, відноситься до осіб, які приймають участь у розгляді справи. Стаття 70 ЦПК України не відносить до судових витрат - витрати за послуги представника у суді.

Оскільки ОСОБА_1 приймав участь у розгляді справи в якості представника позивача, відповідно до ст.84 ЦПК, саме він особисто, а не позивач набуває право на компенсацію за переїзд до іншого населеного пункту. Зазначені вимоги в установленому законом порядку не пред'явлені.

З наведених підстав суд не стягує з відповідача, заявлені позивачем затрати на бензин, використаний їх представником для переїзду до смт.Приазовського (для участі в судових засіданнях).

Керуючись ст.ст. 1,10, 11, 14, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов сільськогосподарського виробничого кооперативу Агрофірма Україна до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (72414, Запорізька область, Приазовський район, с.Воскресенка, вулиця Леніна, 49, реєстраційний номер облікової картки платника податків 8) на користь сільськогосподарського виробничого кооперативу Агрофірма Україна (72414, Запорізька область, Приазовський район, с.Воскресенка, вулиця Леніна, 40, ідентифікаційний код 03749922) 3% річних за період з 06 травня 2010 року по 28 лютого 2017 року (включно) в розмірі 4838 (чотири тисячі вісімсот тридцять вісім) гривень 40 копійок та втрат від інфляції грошових коштів за період травень 2010 року січень 2017 року (включно) в розмірі 19611 (дев'ятнадцять тисяч шістсот одинадцять гривень) 56 копійок, а всього в сумі 24449 (двадцять чотири тисячі чотириста сорок дев'ять) гривень 96 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (72414, Запорізька область, Приазовський район, с.Воскресенка, вулиця Леніна, 49, реєстраційний номер облікової картки платника податків 8) на користь сільськогосподарського виробничого кооперативу Агрофірма Україна (72414, Запорізька область, Приазовський район, с.Воскресенка, вулиця Леніна, 40, ідентифікаційний код 03749922) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (72414, Запорізька область, Приазовський район, с.Воскресенка, вулиця Леніна, 49, реєстраційний номер облікової картки платника податків 8) на користь сільськогосподарського виробничого кооперативу Агрофірма Україна (72414, Запорізька область, Приазовський район, с.Воскресенка, вулиця Леніна, 40, ідентифікаційний код 03749922) судові витрати витрати, пов'язані з розглядом справи в розмірі 4280 (чотири тисячі двісті вісімдесят) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Приазовський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.П. Пантилус