Справа № 128/780/17
РІШЕННЯ

Іменем України

15 травня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді: Ганкіної І.А.

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення сум сплаченої тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів,

встановив:

Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації звернулося до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2, посилаючись на те, що 16.07.2014 року до позивача по справі звернулась ОСОБА_3 за призначенням тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, оскільки аліменти від батька своєї дочки ОСОБА_2 на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 24.10.2013 року, вона не отримувала.

Надавши всі необхідні документи, ОСОБА_5 за період з 01.07.2014 року по 31.12.2015 року отримала вищевказану допомогу на загальну суму 4 806,00 грн.

Оскільки відповідач за вказаний вище період не сплачував аліменти на свою дочку та ОСОБА_3 отримувала дані кошти за рахунок держави, а ОСОБА_2 кошти державі не повернув, тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_6 подала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. В разі неявки відповідача ОСОБА_2 не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився ОСОБА_4, батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09.04.2012 року (а.с.4).

Так, довідкою відділу ДВС Вінницького РУЮ про неотримання аліментів підтверджується, що ОСОБА_3 не отримувала аліменти від ОСОБА_2 (а. с. 5), тому на підставі поданої нею до органу праці та соціального захисту населення Вінницького району заяви ОСОБА_3 було призначено соціальну допомогу.

Дійсно, ОСОБА_3 отримала в Управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації тимчасову допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, на загальну суму 4 806,00 грн. за період часу з 01.07.2014 року по 31.12.2015 року, що підтверджується довідкою про отримання ОСОБА_3, тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів з липня 2014 року по грудень 2015 року, виданою 24.03.2017 року (а.с. 11).

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Статтею 27 Конвенції про права дитини передбачено: «Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

Таким чином, утримання дітей це в першу чергу обов'язок батьків або осіб, які їх заміняють, а потім, як допомогу за відсутності коштів і можливостей у батьків, бере участь в утриманні дітей держава.

Відповідно до п.2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року №189 тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується, у тому числі і у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів.

Згідно ч.10 ст.181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Крім того, відповідно до вимог п.12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №189 від 22.02.2006 року якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті з платника аліментів кошти зараховуються до Державного бюджету України.

Тому вимога позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_7 коштів як таких, що виплачені з державного бюджету у вигляді тимчасової державної допомоги, підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються із суми судового збору, від сплати яких звільнено позивача.

Керуючись ст. 150, 181 СК України, ст. 22 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1, на користь держави в особі Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації (на рахунок 6956, МФО 802015, код 03191928, в призначені платежу вказати: повернення сплаченої тимчасової допомоги за минулі роки, прізвище, адресу, КПКВК 1513046, КЕКВ 2730) кошти в сумі 4 806 (чотири тисячі вісімсот шість) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1 600,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається на рішення суду до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.А. Ганкіна