Справа №438/556/17
Провадження №2/438/377/2017
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"22" червня 2017 р. суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т. вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

Позивачем ОСОБА_1 усуд подано позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно.

Дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Зокрема, згідно п.4 ст.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, однак ціну позову, всупереч вимогам ст.119 ЦПК України, позивачем ОСОБА_1 не зазначено, тому позивачу слід зазначити у позовній заяві ціну позову.

Крім цього, згідно вимог ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так, згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий та немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою належить сплатити судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою належить сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, у позовній заяві позивача ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно обєднано дві вимоги немайнового характеру, зокрема: 1) скасувати державну реєстрацію права приватної власності на житловий будинок №28 по вул.І.Калиновича у м.Борислав Львівської області за ОСОБА_2; 2) скасувати державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку площею 0,0600 га за ОСОБА_2

Більше того, позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві заявлені також вимоги і майнового характеру, що стосуються визнання права власності на майно.

Однак, позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви додано оригінал квитанції про сплату судового збору на суму 640 грн., тобто за одну позовну вимогу немайнового характеру.

Пунктом 13 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Якщо в позовній заяві обєднано кілька самостійних вимог майнового характеру, повязаних між собою, то, враховуючи, що обєктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. Зі змісту ст. 80 ЦПК України вбачається, що ціна позову має бути визначена за станом на дату, максимально наближену до дати подання позову до суду.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Таким чином, суд наділений правом попередньо визначити позивачу розмір судового збору в межах максимальної ставки, встановленої Законом України «Про судовий збір» з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Відтак, враховуючи всі позовні вимоги, позивачу ОСОБА_1 належить зазначити ціну позову, доплатити судовий збір за другу позовну вимогу немайнового характеру, а також за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 1 відсоток ціни позову, та додати до позовної заяви документ, що підтверджує до оплату судового збору.

Якщо встановити точну ціну майна неможливо, то сплатити судовий збір в межах максимальної ставки, встановленої Законом України «Про судовий збір» з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З врахуванням наведеного та керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви протягом пяти днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

Розяснити позивачеві, що у випадку не усунення зазначених в ухвалі недоліків, позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.Т.Слиш