Справа № 361/2716/17
Провадження № 2/361/1956/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств про зобовязання вчинити певні дії,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств про зобовязання вчинити певні дії.

Позивач в своїй позовній заяві зазначала, що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом ІІ групи, має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У 1986 році працювала в Гоголівському радгосп робкоопі ОСОБА_2 райпотребсоюза (ОСОБА_2 районна спілка споживчих товариств) та з 23 по 25 липня 1986 року приймала участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Проводила інвентаризацію товарів, матеріальних цінностей та їх вивіз з універмагу м. Чорнобиль і де від впливу іонізуючого випромінювання втратила здоровя, отримала невиліковну фізичну і психологічну недугу, внаслідок чого стала інвалідом. За роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль у період з 23.07.1986 р. по 25.07.1986 р. позивачу виплачена заробітна плата в сумі 117,48 крб.

Заробітна плата ОСОБА_1 була нарахована та виплачена без урахування премії, яка передбачена підпунктом 3 п. 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів Української РСР та Української республіканської ради професійних спілок від 10 червня 1986 року №207-7 Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища працівникам підприємств, організацій та установ (незалежно від їх відомчої підпорядкованості), а саме: особам, які безпосередньо приймали участь в роботах, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, повинна була виплачуватись премія в розмірі, який не повинен був перевищувати, 400 крб. на місяць.

Позивач вважає, що довідка про заробітну плату одержану в зоні відчуження повинна бути складена з урахуванням нормативно-правових актів, розсекречених після 1986 року.

Всього за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль у період з 23.07.1986 р. по 25.07.1986 р. позивачу повинна бути виплачена заробітна плата в загальному розмірі 517 крб. 48 коп., що складається із заробітної плати в сумі 117,48 крб. та 400,00 крб. премії. Відповідно із цієї суми заробітної плати (517,48 крб.) позивачу повинна бути перерахована пенсія.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд зобовязати ОСОБА_2 районну спілку споживчих товариств здійснити їй перерахунок заробітної плати з відображенням його в особовому рахунку, нарахувати та включити у довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль у період з 23.07.1986 р. по 25.07.1986 р. одноразову премію в розмірі 400 (чотириста) карбованців, та виплачену заробітну плату в сумі 117,48 крб., що в загальному складає 517 крб. 48 коп., та надати довідку для предявлення в Пенсійний фонд з урахуванням вказаних виплат, визначити розмір заробітної плати ОСОБА_1 в сумі 517 крб. 48 коп., одержаної за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль у період з 23.07.1986 р. по 25.07.1986р.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом ІІ групи, має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У 1986 році позивач ОСОБА_1 працювала в Гоголівському радгосп робкоопі ОСОБА_2 райпотребсоюза (ОСОБА_2 районна спілка споживчих товариств) та з 23 по 25 липня 1986 року приймала участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Проводила інвентаризацію товарів, матеріальних цінностей та їх вивіз з універмагу м. Чорнобиль і де від впливу іонізуючого випромінювання втратила здоровя, отримала невиліковну фізичну і психологічну недугу, внаслідок чого стала інвалідом. За роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль у період з 23.07.1986 р. по 25.07.1986 р. позивачу виплачена заробітна плата в сумі 117,48 крб.

Згідно ч. 1 ст. 54 цього Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

ОСОБА_3 Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами, внесеними згідно з ОСОБА_3 КМУ № 112 від 25.03.2014 був затверджений «Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якого визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Обчислення пенсій відповідно до Закону здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, які відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видаються установами та організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків, відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату). Підставою для проведення розрахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження являються первинні документи про нараховану заробітну плату та фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження.

Відомості про встановлення умов і розмірів оплати праці та умов їхнього запровадження по конкретних особах повинні мати, а отже й надавати, виключно підприємства, де працювали ці особи, або їхні правонаступники. Інші підприємства, органи державної влади, тощо не можуть надавати довідок про заробіток по конкретних особах, які не працювали і не працюють у цих підприємствах, органах державної влади.

Якщо розрахунки не було проведено своєчасно, донарахування провадяться при наявності табеля робочого часу (в оригіналі) за період роботи в зоні відчуження, завіреного підприємством, установою чи організацією, що відповідали за проведення конкретних робіт в зоні відчуження, чи іншого документу первинного бухгалтерського обліку, складеного у рік виконання робіт, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У п. 6 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року, встановлено, що в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 п. 1 постанови ОСОБА_4 Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10червня 1986 року №207-7 (не більш як 400 крб. на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, повязаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.92 р. № 09-3751, якщо підприємством було невірно нарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження, то підприємство на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством, розраховану таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії.

У разі, якщо особа, яка брала участь у виконанні робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вважає що оплату праці за виконання зазначених робіт було здійснено неправильно, з метою відстоювання своїх прав та для можливого позитивного вирішення питання я можу використовувати норму ст. 233 ст.238 Кодексу законів про працю України, якою передбачено, що при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким терміном. Тобто трудове законодавство не обмежує строки звернення працівника в суд, якщо його трудове право на відповідну оплату праці порушене.

Відповідно до листа Мінсоцполітики від 09 червня 1995 року №224/8.13 передбачено, що підприємства і організації в разі неправильної оплати праці в зоні відчуження повинні зробити перерахунок заробітної плати особам, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Сам механізм перерахунку заробітної плати відображений у листі Мінпраці, Мінчорнобиля та Мінфіну України від 29 жовтня 1992 року №09-3751/1032/3к/13-412/308 та передбачає, що в разі, якщо робота в зоні відчуження оплачена невірно, без врахування урядових рішень, то повинен бути здійснений перерахунок заробітної плати згідно законодавства. При цьому, визначена таким чином заробітна плата не індексується, не виплачується, а тільки враховується при нарахуванні пенсії.

Статтею 3 Закону України «Про правонаступництво України» передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України.

У зв'язку з численними запитами про порядок вирішення грошових вимог осіб, які брали участь у роботах в зоні відчуження в 1986 - 1987 роках, Міністерством праці України, Міністерством України у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС і Міністерством фінансів України від 29.10.1992р. № 09-3751, № 1082/3к, № 13-412/308 надано роз'яснення, що вирішення грошових вимог осіб, які в 1986 - 1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і зоні відчуження і їм не була нарахована підвищена заробітна плата за основним місцем роботи відповідно до встановлених розмірів, повинно проводитись відповідно до чинного законодавства України.

Зазначені витрати здійснюються за рахунок власних коштів підприємства (організації) і компенсації з державного бюджету не підлягають.

ОСОБА_3 Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 є єдиним документом, який регламентує порядок виплати премії, за роботу в зоні відчуження, а тому повинна бути врахована.

При розрахунку сум заробітної плати при складанні вказаної довідки Відповідачем не було застосовано вимоги Кодексу законів про працю України, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХИ, постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Української Республіканської ради профспілок від 10.06.1986 року № 207-7, листа Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 року №03-3/1652-018-2 "Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986 - 1990 роках осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганню забруднення навколишнього середовища", постанови КМ України №1210.

Вказані нормативні акти містять спеціальні норми права по відношенню до використаних Відповідачем загальних, і, отже, згідно визначення конкуренції загальної та спеціальної норм права, підлягають застосуванню при перерахунку заробітної плати.

За змістом ст. 1 Закону України Про оплату праці заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. У ч. 1 ст. 2 цього ж Закону визначено, що основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обовязки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 2 Закону України Про оплату праці додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних і компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої 30 червня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов'язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» право працівника на належну заробітну плату кореспондує обов'язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що довідка про заробітну плату позивача ОСОБА_1 одержану в зоні відчуження повинна бути складена з урахуванням нормативно-правових актів, розсекречених після 1986 року, оскільки право позивача на заробітну плату у підвищеному розмірі за період роботи у зоні відчуження гарантоване державою шляхом видання вказаних документів.

Таким чином, всього за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль у період з 23.07.1986 р. по 25.07.1986 р. позивачу ОСОБА_1 повинна бути виплачена заробітна плата в загальному розмірі 517 крб. 48 коп., що складається із заробітної плати в сумі 117,48 крб. та 400,00 крб. премії.

Відповідно із суми заробітної плати в розмірі 517,48 крб. позивачу ОСОБА_1 повинна бути перерахована пенсія.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплату судового збору, він стягується із відповідача в дохід Держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд вважає за можливим стягнути із відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 19, 46, 50 Конституції України, ст.ст.10, 60, 110, 118, 213-215, 218 ЦПК України, ст. 257 ЦК України, ст.ст. 49, 233, 238 КЗпП України, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦСПС від 7 травня 1986р. №524-156, Розпорядження РМ СРСР №1512-р від 24.06.1986 року, ОСОБА_3 УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 України, ст.ст. 3, 10, 57, 60, 88, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2 районну спілку споживчих товариств здійснити ОСОБА_1 перерахунок заробітної плати з відображенням його в особовому рахунку, нарахувати та включити у довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль у період з 23.07.1986 р. по 25.07.1986 р. одноразову премію в розмірі 400 (чотириста) карбованців, та виплачену заробітну плату в сумі 117,48 крб., що в загальному складає 517 крб. 48 коп., та надати довідку для предявлення в Пенсійний фонд з урахуванням вказаних виплат.

Визначити розмір заробітної плати ОСОБА_1 в сумі 517 крб. 48 коп., одержаної за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль у період з 23.07.1986 р. по 25.07.1986 р.

Стягнути із ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств на користь Держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський