Номер провадження: 22-ц/785/5483/17
Головуючий у першій інстанції Кравчук Т. С. Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів Гірняк Л.А., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі Бахірко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2017 року про скасування заходів забезпечення позову, в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, встановлення порядку користування майном, вселення, виселення, зобов'язання не чинити перешкод у користуванні майном та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просила розподілити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.06.2014 року було забезпечено вказаний вище позов шляхом накладеня арешту: на АДРЕСА_1; на нежитлову будівлю салон-магазин, розташований за адресою: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2

13.12.2016 року представник ТОВ «ЮРГРУП» - ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про скасування накладеного арешту, посилаючись на те, що Товариство є кредитором ОСОБА_2 та іпотекодержателем майна, саме нежитлової будівлі салон-магазин, розташований за адресою: АДРЕСА_3 Таким чином, Товариство не має змоги звернути стягнення на іпотечне майно та розпоряджатися ними.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.04.2017 року заяву представника ТОВ «ЮРГРУП» - ОСОБА_4 про скасування накладеного арешту задоволено, скасований арешт, накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.06.2014 року, на нежитлову будівлю салон-магазин, розташований за адресою: АДРЕСА_4, яка належить ОСОБА_2

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду Одеської області з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05.04.2017 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню на наступних підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом встановлено, що:

- 17 березня 2008 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» було укладено кредитний договір №11/К-08-АПЗ. З метою забезпечення кредитного договору ОСОБА_2 та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено іпотечний договір №11/Zкіп-08-АПЗ-02 від 17.03.2008 року, відповідно до якого фізична особа-підприємець ОСОБА_2 передав ТОВ «Український промисловий банк» в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежилу будівлю салону-магазину, що розташована у будинку АДРЕСА_5, загальною площею 482.7 кв.м., про що було внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек;

- в подальшому, 21 листопада 2013 року між ТОВ «Український промисловий банк» та Публічним акціонерним товариством «АВТОКРАЗБАНК» було укладено договір про відступлення прав вимоги за іпотечним Договором №11/Zкіп-08-АПЗ-02 від 17.03.2008 року;

- 06 вересня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «АВТОКРАЗБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮРГРУП» було укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитом № 2016/12-К, відповідно до якого ПАТ «АВТОКРАЗБАНК» відступив на користь ТОВ «ЮРГРУП» право вимоги за Кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії № 11/К-08-АПЗ від 17.03.2008 року з усіма додатковими угодами до нього, який було укладено між ТОВ «Український промисловим банк», правонаступником якого є ПАТ «АВТОКРАЗБАНК» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2. В силу цього договору до ТОВ «ЮРГРУП» також перейшли права та обов'язки ПАТ «Український промисловий банк», як первісного кредитора по договорам, що забезпечують виконання зобов'язань за Кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії № 11/К-08-АПЗ від 17 березня 2008 року, а саме: іпотечним договором №11/Zкіп-08-АПЗ-02 від 17.03.2008 року; договором про відступлення прав вимоги за іпотечним договором №11/Zкіп-08-АПЗ-02 від 17.03.2008 року; договором поруки, що укладено між ТОВ «Український промисловий банк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

- також, 06 вересня 2016 року між ПАТ «АВТОКРАЗБАНК» та ТОВ «ЮРГРУП» було укладено Договір про відступлення прав вимоги за Іпотечним договором № 11/Zкіп-08-АПЗ-02 від 17 березня 2008 року;

- на даний час ТОВ «ЮРГРУП» є кредитором ОСОБА_2 та іпотекодержателем майна: нежитлової будівлі салон-магазину, що розташований за АДРЕСА_3 права та обмеження щодо якого зареєстровані у передбаченому законом спосіб та порядок, що у свою чергу унеможливлює відчуження майна ОСОБА_2

Задовольняючи заяву у задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРГРУП» - ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту на нежитлову будівлю салон-магазин, розташований за адресою: АДРЕСА_4, накладеного ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.06.2014 року, районний суд виходив з того, що дане нерухоме майно передано в іпотеку і накладенням арешту на іпотечне майно порушуються інтереси та права іпотекодержателя в особі ТОВ «ЮРГРУП» щодо можливого подальшого звернення стягнення на предмет іпотеки.

Такий висновок районного суду є правильним.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Дії суду по забезпеченні позову направленні на вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів сторін по справі, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовило його застосування.

Встановиши, що арештоване нерухоме майно є предметом іпотеки і перебуває під забороною відчуження, суд дійшов до вірного висновку про відсутність підстав для накладення арешту з огляду на неможливість його відчуження без згоди іпотекодержателя. В свою чергу існування арешту порушує інтереси та права іпотекодержателя в особі ТОВ «ЮРГРУП» щодо можливого подальшого звернення стягнення на предмет іпотеки.

Доводи апеляційної скарги про те, що апелянту не було відомо про відступлення прав за кредитним договором та договором іпотеки та про наявність спору між кредиторами з цього приводу, не спростовує висновки суду першої інстанції, який виходив з інтересів кредитора та іпотекодержателя.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що позов про поділ майна подружжя заявлений ОСОБА_3 до ОСОБА_2 і за ініціативою позивача був накладений арешт на іпотечне майно до вирішення спору між сторонами по суті.

Проте апеляційну скаргу на ухвалу суду, якою були скасовані заходи забезпечення позову подав відповідач ОСОБА_2, який сам не був ініціатором накладення арешту в суді першої інстанції.

Ініціатор вжиття заходів забезпечення позову і позивач у справі про поділ майна подружжя ОСОБА_3 ухвалу суду про скасування заходів забезпечення позову не оскаржила.

ОСОБА_2 не позбавлений права подати до суду першої інстанції заяву про вжиття заходів забезпечення позову з викладенням власних мотивів побоюватися відчуження спірного майна або заявити власний позов з поданням такої заяви.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги і зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку про те, що районним судом допущено порушення норм процесуального права, яке є підставою для скасування або зміни постановленої ухвали, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала районного суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О. М. Таварткіладзе

Судді Л.А. Гірняк

Є.С. Сєвєрова