АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2017 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно починаючи з моменту розірвання шлюбу 09.10.2015 і до досягнення сином повноліття. Згодом позивач уточнила свої позовні вимоги та просила стягувати аліменти з відповідача у тому ж розмірі, але починаючи з моменту звернення до суду, тобто з 27.04.2017. Розмір аліментів обґрунтований фактичними фінансовими затратами на утримання сина (на одяг, харчування, інтелектуальний розвиток дитини, лікування, гуртки, спортивні секції, тощо), а також наявності фінансових можливостей відповідача, який має у власності приватний будинок, автомобіль, готівкові гроші у національній та іноземній валюті.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2017 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно починаючи з 27.04.2017 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 24.11.2027.

Справа № 753/8121/17
№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/9065/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Леонтюк Л.К.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 640 гривень.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погодився із ухваленим рішенням суду в частині визначення розміру аліментів відповідач, ним подана апеляційна скарга. Вважає, що рішення в цій частині є незаконним та необґрунтованим, оскільки мало місце неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Відповідач зазначає, що

суд першої інстанції не взяв до уваги надані ним докази та пояснення стосовно його матеріального стану та можливості сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. на місяць, оскільки на сьогоднішній день його офіційний дохід складає 7000 грн. на місяць, додаткового доходу він не має. Також вказує, що його майновий стан на 2017 рік значно змінився, а ніж той, що зазначений в декларації за 2016 рік, та який було взято судом до уваги. Крім того, вказує, що у нього на утриманні знаходяться ще двоє неповнолітніх дітей. Судом взагалі не взято до уваги матеріальний стан ОСОБА_2, яка тільки заробітної платні отримає приблизно 15000 грн. на місяць, що вдвічі перевищує доходи відповідача та той факт, що ОСОБА_3 половину всього часу перебуває у нього, що несе за собою повне його забезпечення на період перебування.

Беручи до уваги вищевикладене, просить рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру стягнення аліментів, встановивши його в сумі 1000 грн. в іншій частині рішення залишити без змін.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просив про задоволення заявлених ним вимог.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, проте 10.10.2017 нею подано клопотання про розгляд справи у її відсутності, в якому також зазначається про непогодження з доводами апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов та стягуючи з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що на даний час відповідач має стабільний дохід, має нерухомість, автомобіль, готівкові кошти, прибуток, проте не в повній мірі надає належну матеріальну допомогу на утримання сина. При цьому суд врахував рівність сторін в утриманні дітей, вік дитини та її потреби у розвитку та навчанні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правилами ст. ст. 180, 181 СК України (в редакції чинній на момент ухвалення рішення судом першої інстанції) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., що підтверджується даними свідоцтва про народження (а.с.4).

Дитина проживає разом з матір'ю, що не заперечується відповідачем. Дані про проживання дитини з відповідачем половину часу, що батьки проживають окремо матеріали справи не містять . Також відсутні докази здійснення відповідачем будь-яких витрат на дитину. А отже, такі доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає кошти на утримання дитини, позивачем подано до суду вказаний вище позов.

Доводи відповідача про те, що судом не було враховано його доходу, який є недостатнім для сплати аліментів у визначеному судом розмірі є необґрунтованими, оскільки судом визначено такий розмір аліментів, на підставі доказів наявних в матеріалах справи на час ухвалення рішення, що підтверджують його матеріальний стан, який дозволяє нести витрати у розмірі 3000 грн. щомісячно.

Посилання представника відповідача на довідку Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» ДУС від 05.07.2017 не можна визнати обґрунтованим з огляду на наступне.

В порядку ст. ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, згідно з положеннями ч.1, 2 ст.131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин

В силу ч.ч. 1,2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 14 Постанови Пленуму № 12 від 24.10.2008 «Про судову практику розгляду справ в апеляційному порядку» вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не були подані до суду першої інстанції, апеляційний суду повинен врахувати як вимоги ч. 3 ст. 27 ЦПК України щодо зобов'язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати свої обов'язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

На стадії розгляду справи судом першої інстанції дані про місце роботи відповідача та розмір його доходів суду представлені не були. При звернені з апеляційною скаргою стороною відповідача не було вказано на наявність поважних причин неподання цих доказів до суду першої інстанції.

З наданої довідки вбачається, що відповідач був працевлаштований з 10.02.2016 і за період з 01.01.2017 по 30.06.2017 його сукупний дохід склав 54736,01 грн.. Проте, з поданої відповідачем в 2016 році декларації вбачається наявність значних готівкових коштів, а отже вказана довідка не може об'єктивно свідчити про матеріальний стан відповідача.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції обставин щодо наявності на утримання відповідача ще двох малолітніх дітей також не можна визнати обґрунтованим, оскільки такі дані суду першої інстанції представлені не були. Разом з тим, враховуючи матеріальний стан відповідача, ця обставина не є підставою для скасування рішення суду.

Також не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування рішення суду посилання відповідача на доходи позивача, оскільки вказана обставина не звільняє його від обв'язку утримувати дитину на рівні із позивачем.

Таким чином, визначаючи розмір аліментів у сумі 3000 грн. на дитину, суд першої інстанції правильно керувався вимогами вищезазначених норм, виходив з матеріального становища відповідача, а також потреб дітей відповідно їх віку.

А тому визначений судом першої інстанції розмір слід визнати обґрунтованим. При вирішенні даного спору судом першої інстанції надана вірна оцінка наданим сторонами доказам, що були предметом дослідження в судовому засіданні суду першої інстанції. Суд повно і об'єктивно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким дав належну правову оцінку. Оскаржуване рішення постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2017 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: