Справа № 743/489/17
Провадження №2/743/201/17
13 травня 2017 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді СТАШКІВА В.Б.,
при секретарі за участюНЕРУС Н.І., позивачки ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки, справу
доОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації,
В квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в якому, на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України, просила визнати останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком в АДРЕСА_1 та зняти їх з реєстрації.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1. Разом з нею прописані відповідачі, які тривалий час в будинку не проживають, не беруть участь в оплаті комунальних послуг, їх реєстрація в її будинку перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 позов підтримала, з підстав, викладених в ньому. Додатково показала, що співвласником будинку являється її племінник ОСОБА_7. Вказує, що її син вже тривалий час не виходить з нею на зв'язок, їздить по заробітках, в будинку з цивільною дружиною ОСОБА_5 не появляються. Не заперечувала проти заочного розгляду справи.
В судове засідання відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.
Виходячи з наведеного, зважаючи на ч. 1 ст. 224 ЦПК України та враховуючи те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд знаходить, що є всі умови проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідачів.
Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_3, показання свідка ОСОБА_8, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
По справі встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 являються співвласниками по 1/2 частини житлового будинку, з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину по закону від 22.09.1995 р., яке видане державним нотаріусом Ріпкинської районної державної нотаріальної контори. При цьому, право власності на частину будинку за ОСОБА_3 зареєстровано в Чернігівському БТІ.
За адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що стверджується даними будинкової книги та даними виконавчого комітету Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Водночас відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про:
1) позбавлення права власності на житлове приміщення;
2) позбавлення права користування житловим приміщенням;
3) визнання особи безвісно відсутньою;
4) оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог:
1) про позбавлення права власності на житлове приміщення;
2) про позбавлення права користування житловим приміщенням;
3) про визнання особи безвісно відсутньою;
4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини «Прокопович проти Росії», «Гіллоу проти Сполученого Королівства» поняття житла є автономним, і те, чи конкретне місце проживання становить чи ні «житло», що захищається п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, залежить від фактичних обставин, а саме наявності достатнього зв'язку з конкретним місцем.
Враховуючи те, що згідно довідок виконавчого комітету Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 10 березня 2017 р. № 87 та від 14 квітня 2017 р. №№ 95-97, зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 особи, а саме ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в будинку фактично не проживають, а з комісійного акту від 07 березня 2017 року, вбачається, що Козареєстровані за адресою АДРЕСА_1 особи, а саме ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в будинку фактично не проживають з 2015 року і по теперішній час не проживають, тобто понад 1 рік, беручи до уваги те, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 втратили з цим місцем достатній та постійний зв'язок, суд знаходить, що слід визнати визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1, зі зняттям останніх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів в дольовому порядку на користь позивачки слід стягнути 640 грн. судового збору, тобто по 213 грн. 33 коп..
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст.15, 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 3, 10, 27, 31, 60, 61, 208, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_3 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1, зі зняттям останніх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 213 грн. 33 коп..
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 213 грн. 33 коп..
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 213 грн. 33 коп..
Заочне рішення може бути переглянуто Ріпкинським районним судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення шляхом подання апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий В.Б.Сташків