Справа № 194/293/17
Номер провадження 2/194/394/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2017 року м.Тернівка
Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Соколової Ю.І.,
за участю секретаря судового засідання Клімової Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
Позивач звернувся із зазначеним позовом до відповідача; в обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він за усним договором позики в присутності двох свідків: своєї дружини та дружини відповідача, передав відповідачу у власність 140000,00 грн. При фактичному одержанні вказаної суми відповідач надав йому розписку від 29 грудня 2015 року, згідно якої відповідач зобовязався повернути вказану суму позивачу до 01 грудня 2016 року, але до теперішнього часу відповідач борг не повернув, суму винагороди не сплатив, чим взяті на себе зобовязання не виконав. Повідомив, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань: на телефонні дзвінки не відповідає, з двору на розмову не виходе. У звязку з чим, просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики у розмірі 140000,00 грн. та три відсотки річних з простроченої суми, що складають 4200,00 грн., а також стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору та викликати для допитів в якості свідків його дружину та дружину відповідача.
21 червня 2017 року позивач надав до суду уточнену позовну заяву, згідно якої ним було проведено онлайн-калькуляцію пені, трьох відсотків річних та інфляції станом на 20 червня 2017 року, у звязку з чим просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики у розмірі 140000,00 грн., та три відсотки річних з простроченої суми, пені та втрат від інфляції, що складають 4200,00 грн., а також стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору.
Позивача надав до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримав у повному обсязі, та просив позов задовольнити, а також розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, судом виконано процесуальний обов'язок щодо належного та своєчасного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, проте, відповідач достовірно знаючи про знаходження зазначеної цивільної справи в суді, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, його заява про отримання копії позовних заяв з додатками та клопотання про відкладення розгляду справи, отримавши SMS повідомлення на 03 липня 2017 року, так до суду і не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Тому, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, враховуючи неодноразові відкладення судового розгляду, зокрема, за клопотанням відповідача, а також враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору по суті. За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.
У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, згідно вимог ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Як вбачається із матеріалів справи, 29 грудня 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики грошей на суму 140000 (сто сорок тисяч) грн.; на підтвердження отримання грошей відповідачем також особисто була написана розписка від 29 грудня 2015 року.
Згідно розписки, ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 до 01 грудня 2016 року грошові кошти у розмірі 140000,00 грн.
Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
За приписами ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Статтями 1046, 1047 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором.
Відповідач, в порушення зазначених правових норм та свого грошового зобов'язання, борг у розмірі 140000,00 грн. в установлені в розписці строки не повернув, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав з цим позовом.
Як вказано в ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 140000,00 грн. законні, обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню.
У зв'язку із порушенням відповідачем свого грошового зобов'язання, позивач просить стягнути з відповідача, окрім суми боргу, штрафні санкції, 3% річних та інфляційні на загальну суму 4200,00 грн.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом
Перевіривши розрахунок боргу, зроблений позивачем, враховуючи відсутність контррозрахунку заборгованості відповідача, не виходячи за межі позовних вимог, суд вважає, що нарахування, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 4200,00 грн. як відповідальність за порушення грошового зобов'язання, також підлягають задоволенню.
За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі на загальну суму 144200,00 грн.
У зв'язку із неявкою в судове засідання сторін, розглядом справи в порядку ч. 2 ст. 197, ст. 224 ЦПК України, клопотання позивача, викладене в позовній заяві та в уточненому позові про виклик свідків у судове засідання, судом не розглядалось.
Згідно ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1442,00 грн.
Керуючись ст.ст. 10-11, 57, 60, 88, 212, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 530, 625, 1046-1049 ЦК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2) заборгованості за договором позики у розмірі 144200 (сто сорок чотири тисячі двісті) грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 1442 (одна тисяча чотириста сорок дві) грн.
Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Ю.І. Соколова