Номер провадження: 22-ц/785/2260/17
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Цюри Т.В.

- Сидоренко І.П.

при секретарі - Лопотан В.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Одеської міської ради, про встановлення факту родинних відносин та факту постійного проживання зі спадкодавцем, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Тетяна Анатоліївна про встановлення факту родинних відносин, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 (діючого в інтересах ОСОБА_4) на рішення Київського районного суду міста Одеси від 22 грудня 2016 року, -

встановила:

11 грудня 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила та згідно редакції від 03 березня 2016 року просила ухвалити рішення, яким: встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_8, відповідно до якого ОСОБА_9, померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідним батьком ОСОБА_3.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_9 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на: земельну ділянку, розміром 0,1000 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, кадастровий номер - НОМЕР_1; земельну ділянку, розміром 0,0334 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, кадастровий номер -НОМЕР_2; 7/10 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2, загальною площею 118,1 кв.м., житловою площею 48,2 кв.м., розташованою на земельній ділянці 1648 кв.м.; 1/8 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2, загальною площею 118,1 кв.м., житловою площею 48,2 кв.м., розташованою на земельній ділянці 1648 кв.м.; 1/40 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2, загальною площею 118,1 кв.м., житловою площею 48,2 кв.м., розташованою на земельній ділянці 1648 кв.м., в порядку спадкування за законом після свого батька ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько ОСОБА_9, після його смерті відкрилась спадщина.

Заявниця зазначала, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом вона звернулась із заявою до приватного нотаріуса, однак, через розбіжності у написанні її прізвища та прізвища батька, а також через відсутність правовстановлюючих документів їй було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинних відноси.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даною заявою

Під час розгляду справи, 21 квітня 2016 року представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив суд прийняти до провадження суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Тетяна Анатоліївна про встановлення факту родинних відносин.

Як вбачається з позовних вимог, позивач просив суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_9, що помер ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідно до якого ОСОБА_8 є рідним батьком ОСОБА_4.

У зв'язку з чим ухвалою суду від 21.04.2016 року було прийнято до провадження суду зустрічну позовну заяву та об'єднано в одне провадження з первісним позовом.

Позивачка за первісним позовом ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_10 заяву підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Проти задоволення зустрічного позову не заперечували.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, його представник ОСОБА_7 приймав участь у судовому засіданні, 21.12.2016 року звернувся до суду з заявою про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням на лікарняному, проте належних доказів цього суду надано не було, що враховуючи час перебування справи в провадженні суду, дало суду підстави продовжити слухання справи у відсутності ОСОБА_4 та його представника.

Представник відповідача Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, 14.04.2016 року від представника ОСОБА_12 надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутністю відповідача.

Третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Тетяна Анатоліївна у судове засідання також не з'явилась.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 22 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Одеської міської ради про встановлення факту родинних відносин та факту постійного проживання зі спадкодавцем, та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Тетяна Анатоліївна про встановлення факту родинних відносин задоволені в повному обсязі.

Встановлений факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_8, відповідно до якого ОСОБА_9, померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідним батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлений факт постійного проживання ОСОБА_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_9 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою реєстрації померлого: АДРЕСА_2.

Встановлений факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_9, що помер ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідно до якого ОСОБА_8 є рідним батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_8 на час відкриття спадщини та визнання за нею права власності на спадкове майно та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні цих позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки в апеляційній скарзі оскаржується рішення суду першої інстанції тільки в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_8 на час відкриття спадщини та визнання за нею права власності на спадкове майно, то колегія суддів перевіряє законність рішення суду тільки в цій частині.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_9, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було складено відповідний актовий запис за № 9407.

Після його смерті відкрилась спадщина на: земельну ділянку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1, що належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого Одеським управлінням земельних ресурсів, 01 липня 2005 року; земельну ділянку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, кадастровий номер - НОМЕР_2, що належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого Управлінням Держземагенства у місті Одесі Одеської області, 27 грудня 2012 року; будинок АДРЕСА_2, що належав йому в наступних частках: 1/40 частині на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою, 09.09.2011 року за реєстровим № 4-1143; 1/8 частині на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою, 15.09.2011 року за реєстровим № 4-1141; 7/10 частинах на підставі Договору дарування частини житлового будинку, посвідченого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою, 30.01.2003 року за реєстровим № 3-303.

Відповідно до ст. 1216, 1217 та 1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи.

Згідно ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями майна померлого ОСОБА_9 є: син ОСОБА_4 та донька ОСОБА_3.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті

Відповідно до ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців та починається з часу відкриття спадщини.

Пропустивши шестимісячний строк, 08 липня 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Т.А. із заявами про прийняття спадщини, в результаті чого приватним нотаріусом було заведено спадкову справу № 19/2015.

13 липня 2015 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Т.А. звернулась до спадкоємців з листом № 154/02-14, в якому пропонує ОСОБА_3 звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування, за місцем проживання, та надати нотаріусу довідку про спільне проживання зі спадкодавцем, а ОСОБА_4 рекомендовано звернутися до місцевого суду з приводу встановлення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України та 3.21 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду з вимогою про встановлення фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно п .1 ст. 256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо.

Довідкою № 87, виданою Органом самоорганізації населення комітету мікрорайону «Золотий берег», підтверджується, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає постійно за адресою АДРЕСА_2 з 2005 року. Разом з нею по день смерті постійно проживав, був зареєстрований (прописаний) і вів спільне господарство її батько ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Зазначена довідка не спростовується, а ні матеріалами справи, а ні доказами наданими представником відповідача.

Факт проживання позивача разом зі спадкодавцем у судовому засіданні також був підтверджений поясненнями свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15

Згідно п 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

ОСОБА_3 було надано приватному нотаріусу вищезазначену довідку, видану Органом самоорганізації населення «Золотий берег» за № 87 від 29.07.2015 року. У зв'язку з цим, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Т.А. вважав її спадкоємцем, що прийняла спадщину. Про вищевказане позивача було повідомлено листом від 11.08.2015 року вих. № 187/02-14.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачками та їх представником не було надано переконливих доказів на спростування зазначених обставин.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

При таких даних суд першої інстанції обґрунтовано вважав, доведеним факт того, що ОСОБА_3 проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_9 на час відкриття спадщини саме за адресою: АДРЕСА_2

Суд першої інстанції обгрунтовано не взяв до уваги посилання представника відповідача, що батько сторін проживав до моменту смерті з дружиною ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_1, так як санітарний стан квартири, де проживало 15 котів, був незадовільний і проживати там було не можливо.

Крім того суд першої інстанції правильно зазначив, що психічний стан ОСОБА_16 погіршився лише після смерті чоловіка, а до цього часу вона проживала та утримувала себе самостійно.

Що стосується посилань на те, що при похованні ОСОБА_9 його привезли до будинку за адресою: АДРЕСА_1, то зазначене не спростовує викладене вище та висновків суду.

Враховуючи все вищевикладене колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, ч. 1 п. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 (діючого в інтересах ОСОБА_4) - відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 22 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції

Головуючий: В.А. Станкевич

Судді: І.П. Сидоренко

Т.В. Цюра