АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 640/6109/16-ц Головуючий суддя І інстанції Діденко С. А.
Провадження № 22-ц/790/3218/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин про розірвання шлюбу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді Яцини В.Б.

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 червня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулась суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позву зазначила, що протягом усіх років спільного проживання між нею та чоловіком відсутнє взаєморозуміння, виникали суперечки, у них різні погляди на сімейне життя. Відповідач зловживає спиртними напоями, погрожує їй, веде аморальний спосіб життя, матеріальну допомогу дитині не надає. Вказала, що шлюбні відносини припинені у березні 2016 року.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_4, 26.03.1984р.народження та ОСОБА_3, 13.09.1983р. народження, зареєстрований 07.07.2007 року. у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1017. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 залишено прізвище «Будніченко».

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20 березня 2017 року заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

Не погодившись з заочним рішенням, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування скарги зазначив, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим. Вказав, що суд вважав встановленими обставини, що сторони у справі не підтримують подружніх стосунків, у них відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя, втрачено почуття любові та поваги друг до друга, та дійшов хибного висновку, що родина розпалася, шлюб існує формально та до його збереження вони не прагнуть, оскільки вказані обставини були встановлені та ґрунтуються виключно на поясненнях позивача.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 303, 305 ЦПК України вислухавши суддю доповідача, пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони з 07.07.2007 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1017.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем.

Сторони не підтримують подружніх стосунків. Причиною розпаду сімї стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, втрата почуття любові та поваги одне до одного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що родина розпалася, шлюб існує формально та до його збереженню сторони не прагнуть.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно положень ч. 1 ст. 24 шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, тобто шлюб має лише добровільний характер.

Також, у п 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам розяснено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

В матеріалах справи відсутні докази на спростування заяви позивачки про те, що вона не бажає у подальшому підтримувати подружні стосунки з відповідачем, відповідачем не були надано таких доказів і під час апеляційного провадження. Із ухвали Київського районного суду м. Харкова від 20 березня 2017 року про відмову у перегляді заочного рішення вбачається, що позивач категорично заперечувала про існування між сторонами шлюбних відносин, які припинилися у березні 2016 року (а.с. 40). Під час апеляційного розгляду справи позивач підтвердила, що подружні стосунки між сторонами не відновилися і наполягала на розірванні шлюбу.

Колегія суддів враховує той факт, що ОСОБА_3 ані суду першої інстанції при розгляді заяви про перегляд заочного рішення, ані суду апеляційної інстанції не надано доказів на підтвердження того, що збереження шлюбу буде відповідати інтересам обох з подружжя та дитини.

З огляду на наведені норми ст.ст. 21, 24 СК України про добровільний характер шлюбу та недоведеність збереження подружніх відносин, які вже тривалий час позивач не бажає підтримувати, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що цю сімю вже не можна зберегти і позов підлягає задоволенню.

Оскільки судом першої інстанції ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу та залишає оскаржуване заочне рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -