Номер провадження: 22-ц/785/6851/17
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д. М.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.08.2017 року м. Одеса

Суддя-доповідач апеляційного суду Одеської області Сегеда С.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

встановив:

28 березня 2016 року, представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив та в остаточній редакції якого від 26.04.2017 р. просив суд, визнати двокімнатну квартиру, загальною площею 63 кв.м, житловою 35,7 кв.м, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності подружжя - позивача та відповідачки, визнати за позивачем право власності на 1/2 частину вказаної двокімнатної квартири, загальною площею 63 кв.м, житловою 35,7 кв.м, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та стягнути з відповідачки суму сплаченого судового збору у розмірі 6890 грн., мотивуючи це набуттям права власності на вказану спірну квартиру їхнім подружжям у шлюбі, і недомовленістю з відповідачкою щодо добровільного поділу вказаного нерухомого майна.

Відповідачка та її представники позов не визнали повністю, мотивуючи його безпідставністю і необґрунтованістю з підстав набуття права власності на спірну квартиру, яка не є спільною сумісною власністю подружжя за особисті кошти відповідачки та з мотивів, викладених у письмових запереченнях на позов.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 липня 2017 рокупозов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - задоволений частково. Визнано двокімнатну квартиру, загальною площею 63 кв.м, житловою 35,7 кв.м, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 - об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Визнано за ОСОБА_4 (ІПН : НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири, загальною площею 63 кв.м, житловою 35,7 кв.м, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1; В задоволенні решти позову - відмовлено.

26.07.2017 року від ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга на зазначене вище судове рішення без сплати судового збору.

Отже, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційною інстанцією, оскільки не в повному обсязі відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України.

У відповідності до п. 1 ст. 4 Закону України „Про судовий збір", який набрав чинності з 01.11.2011 року, із змінами внесеними ЗУ № 1774-VIII від 06.12.2016 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому, апеляційний суд виходить з положень п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», що ставка судового збору за подання апеляційної скарги юридичною особою на рішення суду майнового характеру дорівнює 110 % від суми яка підлягала сплаті у суді першої інстанції (6890х110 %=7579грн.).

Оскільки апелянтом при поданні апеляційної скарги не було сплачено судовий збір, то на даний час ОСОБА_3належить сплатити на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 7579 грн. за наступними реквізитами:

Отримувач: УК у м.Одесі/Малиновськ.р-н/22030101, , р/р 0007, МФО 828011, Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, призначення платежу: Судовий збір, Код 02892913, пункт 1.8 КБК 22030001.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху до усунення вказаних недоліків.

При цьому, звертається увага апелянта на те, що відповідно до ст. 9 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, у зв`язку з чим апелянту слід надати квитанцію (іншій платіжний документ) про сплату судового збору у зазначеній вище сумі із відміткою фінансової установи про зарахування коштів до Державного бюджету України.

Крім того, доводжу до відома апелянта про те, що підстав для відстрочення у сплаті судового збору немає, оскільки апелянт ОСОБА_3 в своїй скарзі, посилаючись на положення ч.1 ст. 82 ЦПК України, не надала суду доказів перебування у важкому майновому стані, як того вимагає діюче цивільне-процесуальне законодавство.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ч. 5 ст. 295, ч. 2 ст. 297 ЦПК України, суддя-доповідач

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 у відстроченні їй сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - залишити без руху, про що повідомити скаржника.

Для усунення недоліків надати строк, встановлений ч.1 ст. 121 ЦПК України, та роз'яснити скаржнику, що в разі неусунення недоліків апеляційної скарги у п`ятиденний термін з моменту отримання копії цієї ухвали, їх апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута їм.

Копію ухвали судді невідкладно надіслати заявнику апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області С.М. Сегеда