Справа № 209/4744/16-ц
Провадження № 2/209/432/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Кам′янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Маслова Д.В.,

за участі секретаря Кулік О.О.,

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради про виділ частки в натурі зі спільної часткової власності на житловий будинок, визначення порядку користування земельною ділянкою та визнання права власності на нерухоме майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити режим спільної часткової власності між ним та співвласником ОСОБА_3 на житловий будинок під №2Б по вул. Алчевського у м. Камянське, Дніпропетровської області, шляхом виділу в натурі в окремий обєкт нерухомого майна належну йому ? частину житлового будинку; визнати за ним право приватної власності на окремий нерухомий обєкт майна житловий будинок, за вищевказаною адресою та визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою під житловим будинком, виділивши у користування земельну ділянку.

Позов обгрунтовано наступним. Позивач і відповідач є співвласниками нерухомого майна - житловий будинок під №2Б по вул. Алчевського у м. Камянське, Дніпропетровської області. Їм належить по ? частині в праві спільної часткової власності на зазначений будинок.

Згідно Технічного паспорту на житловий будинок, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро інвентаризації майна 2013», житловий будинок в цілому складається з наступних господарських будівель та споруд: ОСОБА_4. «А-1» - житловий будинок (двохквартирний) - цегла - шлакобетон, житловою площею: 93,6 кв.м., загальною площею: 151,9 кв.м.; ОСОБА_4. «а-1» - тамбур - шлакобетон; ОСОБА_4. «А1-1» - житлова прибудова - шлакобетон; ОСОБА_4. «а1-1» - нежитлова прибудова - шлакобетон; ОСОБА_4. «а2-1» - нежитлова прибудова - шлакобетон; ОСОБА_4. «п/д» - підвал - котлован; ОСОБА_4. «а3-1» - вхід до підвалу; ОСОБА_4. «а4-1» - навіс - металеві стійки; ОСОБА_4. «В-1» - літня кухня - шлакобетон; ОСОБА_4. «п/д» - підвал - котлован; ОСОБА_4. «в-1» - вхід до підвалу; ОСОБА_4. «Ж-1» - вбиральна - вигріб, земля; ОСОБА_4. «3-1» - гараж - шлакобетон; оглядова яма; ОСОБА_4. «К-1» - Навіс - металеві стійки; ОСОБА_4. «І-1» - вбиральня-душ - вигріб, земля; номери за планом земельної ділянки: № «1, 6, 12» - огорожа; № «2» - ворота з хвірткою; № «3» - ворота; № «4, 11» - хвіртка» № «5,10» - водопровід; № «7» - ганок; № «7» - водопровідний колодязь; № «9» - зливна яма; №«І» - тротуар - бетонний; №«ІІ» - тротуар - тротуарна плитка.

Між співвласниками склався певний порядок користування земельною ділянкою та розташованим на ній будинком, господарськими будівлями та спорудами.

У позивача виникло бажання поділити майно, яке знаходиться у спільній частковій власності. Однак інший співвласник відповідач, ігнорує питання поділу майна, що є у спільній частковій власності, посилаючись на відсутність коштів, часу та бажання займатися вказаним питанням. Він не вбачає у цьому жодної необхідності і не бажає укладати Договір про поділ нерухомого майна, передбачений статтею 367 ЦК України у добровільному порядку.

З метою з'ясування питання про технічну можливість виділу в натурі частки у спільній частковій власності на житловий будинок в самостійні об'єкти нерухомого майна та визначення порядку користування земельною ділянкою під ним, позивач звернувся до судового експерта. 30 листопада 2016 року експерт надав Висновок експертного будівельно-технічного дослідження за № 729/10-16, яким враховуючи розташування житлового будинку, планування і розмір приміщень, їх конструктивних елементів, розташування надвірних будівель та споруд, розмір і конфігурацію земельної ділянки, запропоновано варіант виділу частки в натурі із спільного майна, відповідно до порядку користування, який склався між співвласниками.

Враховуючи наведені обставини, посилаючись на норми статей ст.ст.15,16, 355, 356, 358, 361,364, 367, 380, 381 ЦК України, ст.ст. 88,120 ЗК України, позивач сформулював наступні позовні вимоги.

1. Припинити режим спільної часткової власності між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на житловий будинок під № 2Б (два «Б»), по вулиці Алчевського у місті Кам'янське (попередня назва Дніпродзержинськ), Дніпропетровської області, загальною площею 151,9 кв.м, житловою площею 93,6 кв.м, шляхом: ¦*

Виділу в натурі в окремий об'єкт нерухомого майна належні ОСОБА_2 1/2 (однієї/другої) частини житлового будинку під № 2Б (два «Б»), по вулиці Алчевського у місті Кам'янське (попередня назва - Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області, а саме:

Житловий будинок літ. «А-1» (квартира № 1, яка має окремий вхід), загальною площею: 100,9 кв.м., житловою площею: 55,0 кв.м. з наступними приміщеннями: коридор (прим. 1-1) - 10,2 кв.м; кладова (прим. 1-2) - 0,9 кв.м; коридор (прим. 1-3) - 9,6 кв.м; кухня (прим. 1-4) - 10,3 кв.м; санвузол (прим. 1-5) - 4,4 кв.м; кімната (прим. 1-6) - 15,3 кв.м; коридор (прим. 1-7) - 10,5 кв.м; кімната (прим. 1-8) - 20,3 кв.м; кімната (прим. 1-9) - 19,4 кв.м;

Крім того, наступні господарські будівлі та споруди:

Літ. «А1-1» - житлова прибудова (прим.1-6, прим. 1-3);

Літ. «а1-1» - нежитлова прибудова (прим.1-1);

Літ. «а2-1» - нежитлова прибудова (прим.1-4, прим.1-5);

Літ. «п/д» - підвал;

Літ. «а3-1» - вхід до підвалу;

Літ. «а4-1» - навіс;

Літ. «3-1» - гараж;

Оглядова яма;

Літ. «К-1» - навіс;

Літ. «1-1» - вбиральня-душ; номери за планом земельної ділянки:

«З» - ворота;

«4,11» - хвіртка;

«6,12» - огорожі;

«7» - ганок;

«8» водопровідний колодязь;

«9» - зливна яма;

«10» - водопровід;

«II» - тротуар.

Інші господарські будівлі та споруди за адресою: Дніпропетровська область, місто Кам'янське (попередня назва - Дніпродзержинськ), вулиця Алчевського № 2Б (два «Б»), залишити у приватній власності ОСОБА_3, а саме: житловий будинок літ. «А-1» (квартира № 2, яка має окремий вхід), загальною площею: 51,0 кв.м., житловою площею: 38,6 кв.м., який складається з наступних приміщень:

кухня (прим. 2-1) - 9,5 кв.м;

кімната (прим. 2-2) - 19,1 кв.м;

кімната (прим. 2-3) - 19,5 кв.м;

коридор (прим. 2-І) - 2,9 кв.м;

Крім того, наступні господарські будівлі та споруди:

Літ. «а-1» - тамбур;

Літ. «В-1» - літня кухня;

Літ. «п/д» - підвал;

Літ. «в-1» - вхід до підвалу;

Літ. «Ж-1» - вбиральня; номери за планом земельної ділянки:

«1, 6» - огорожі;

«2» - ворота з хвірткою;

«5» водопровід;

«І» - тротуар.

2. Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на окремий об'єкт нерухомого майна - житловий будинок під № 2Б (два «Б») по вулиці Алчевського у місті Кам'янське (попередня назва Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області, а саме на:

Житловий будинок літ. «А-1» загальною площею: 100,9 кв.м., житловою площею: 55,0 кв.м. з наступними приміщеннями: коридор (прим. 1) - 10,2 кв.м; кладова (прим. 2) - 0,9 кв.м; коридор (прим. 3) - 9,6 кв.м; кухня (прим. 4) - 10,3 кв.м; санвузол (прим. 5) - 4,4 кв.м; кімната (прим. 6) - 15,3 кв.м; коридор (прим. 7) - 10,5 кв.м;

кімната (прим. 8] - 20,3 кв.м;

кімната (прим. 9) - 19,4 кв.м;

Крім того, наступні господарські будівлі та споруди:

Літ. «А1-1» - житлова прибудова (прим. 6, прим.З);

Літ. «а1-1» - нежитлова прибудова (прим.1);

Літ. «а2-1» - нежитлова прибудова (прим.4, прим.5);

Літ. «п/д» - підвал;

Літ. «а3-1» - вхід до підвалу;

Літ. «а4-1» - навіс;

Літ. «3-1» - гараж;

Оглядова яма;

Літ. «К-1» - навіс;

Літ. «1-1» - вбиральня-душ; номери за планом земельної ділянки:

«З» - ворота;

«4,11» - хвіртка;

«6,12» - огорожі;

«7» - ганок;

«8» водопровідний колодязь;

«9» - зливна яма;

«10» - водопровід;

«II» - тротуар.

1.Визначити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 1378 кв.м., розташованою під житловим будинком № 2Б (два «Б») по вулиці Алчевського у місті Кам'янське (попередня назва - Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області, виділивши у користування земельну ділянку площею 983 кв.м. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - земельну ділянку площею 395 кв.м., згідно варіанту Висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 729/10-16 від 30.11.2016 року.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити, врахувати подані нею письмові пояснення при прийнятті рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти позову не заперечував.

Положеннями ч. 3 ст. 10 ЦПК України встановлено що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Отже, суд враховує положення даних статей при прийнятті рішення у справі.

За результатами повного зясування обставин справи та перевірки їх доказами, надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської нотаріальної контори, ОСОБА_5, від 25.11.1992 року за реєстровим номером 4518 (а.с. 9) та реєстраційного посвідчення Дніпродзержинського бюро технічної інвентаризації від 11.01.1993 року (а.с. 9) позивачу та відповідачу в рівних частках належить ? часток в житловому будинку, який знаходиться в місті Дніпродзержинськ (колишня назва міста Камянське) по вул. Алчевській під №2 Б.

Згідно зазначеного документа на земельній ділянці площею 500 кв.м., розташований шл.бл., обкладений цеглою житловий будинок А-1 житловою площею 54,8 кв.м, дві шл.блок. літніх кухонь: Б-1, В-1, дощата вбиральня Г-1, паркан № І, водопровід №3, колодязь К.

На підставі Договору дарування частини будинку, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської нотаріальної контори, ОСОБА_4, від 09.07.1993 року за реєстровим номером 2- 3195 (а.с.10-11) та реєстраційного посвідчення Дніпродзержинського бюро технічної інвентаризації позивачу належить 1/8 частина житлового будинку, який знаходиться в місті Дніпродзержинськ (колишня назва міста Камянське) по вул. Алчевській під №2 Б.

Згідно зазначеного документа на земельній ділянці площею 500 кв.м., розташований шл.бл., обкладений цеглою житловий будинок А-1 житловою площею 77,0 кв.м, дві шл.блок. літніх кухонь: Б-1, В-1, дощата вбиральня Г-1, паркан № І, водопровід №3, колодязь К.

Збільшена на 22, 2 кв.м. площа будинку була прийнята в експлуатацію відповідно до Рішення про прийняття в експлуатацію індивідуальних житлових будинків від 11.12.92 року за № 342 (а.с. 63) та ОСОБА_1 прийняття додаткової площі в експлуатацію (а.с. 61-62).

Отже, суд прийшов до висновку, що позивачем документально підтверджено його право власності на частку в розмірі 4/8 в праві власності на житловий будинок, який знаходиться в місті Дніпродзержинськ (колишня назва міста Камянське) по вул. Алчевській під №2 Б, і складається із: шл.бл., обкладений цеглою житловий будинок А-1 житловою площею 77,0 кв.м, дві шл.блок. літніх кухонь: Б-1, В-1, дощата вбиральня Г-1, паркан № І, водопровід №3, колодязь К, на земельній ділянці площею 500 кв.м.

Предметом позовних вимог в даній справі є припинення режиму спільної часткової власності на нерухоме майно шляхом виділу в натурі в окремий обєкт нерухомого майна частини зазначеного житлового будинку, визнання права приватної власності на окремий обєкт нерухомого майна, визначення порядку користування земельною ділянкою.

Статтею 361 ЦК України, на яку посилається позивач у позові встановлено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України, на яку посилається позивач у позові встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

При цьому, суд зауважує, що для того, щоб розпорядитись своєю часткою в праві спільної часткової власності на певне нерухоме майно, зокрема припинити її шляхом виділення в натурі в окремий обєкт нерухомого майна в судовому порядку, необхідно встановити наявність і відповідність складу (переліку) нерухомого майна на яке позивач має право спільної часткової власності, розмір його частки і інших співвласників зазначеного майна.

Суд звертає увагу, що позивачем не надано до матеріалів справи відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого можливо було б зясувати наявність зареєстрованих у встановленому порядку прав на відповідне нерухоме майно, його склад, наявність власників/співвласників.

Як пояснила представник позивача, позивач не звертався до органів реєстрації прав на нерухоме майно, через відсутність законодавчого обовязку робити це.

Позивач надав суду письмові докази.

З наданих до матеріалів справи доказів, вбачається невідповідність складу нерухомого майна яке було зазначено у правовстановлюючих документах позивача - Свідоцтві про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської нотаріальної контори, ОСОБА_5, від 25.11.1992 року за реєстровим номером 4518 (а.с. 9) та Договорі дарування частини будинку, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської нотаріально контори, ОСОБА_4, від 09.07.1993 року за реєстровим номером 2- 3195 (а.с.10-11) тому складу нерухомого майна, на яке позивач просить припинити право спільної часткової власності та зі складу якого просить виділити йому в натурі в рахунок його частки певне нерухоме майно.

Так, розбіжність полягає, зокрема, в площі житлового будинку літ. А-1, загальна площа якого, згідно даних технічного паспорту наданого позивачем, складає 151, 9 кв.м., житлова 93,6 кв.м., допоміжна 58,3 кв.м., а згідно наданих правовстановлюючих документів житлова площа будинку А-1 складала 77 кв.м.

Літ. Б-1 літньої кухні в наданому технічному паспорті не має, і в варіантах розподілу вона не фігурує.

Літ. Г-1 дощата уборна - в наданому технічному паспорті не має, і в варіантах розподілу вона не фігурує.

Літ. З-1 гараж який фігурує в технічному паспорті і враховується при виділені частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно в натурі у самостійний обєкт нерухомого майна відсутній у правовстановлюючих документах наданих позивачем до матеріалів справи. У суду немає даних що гараж є тимчасовою спорудою.

Як вбачається із змісту Технічного паспорта (а.с. 14) та змісту позову, позивач при виділені частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно в натурі у самостійний обєкт нерухомого майна просить врахувати і визнати право власності, в тому числі на прибудови А1-1 житлова прибудова, літ. «а1-1» - нежитлова прибудова, літ. «а2-1» - нежитлова прибудова, а4-1 навіс.

Проте, зазначених прибудов та споруд немає в наданих до матеріалів справи правовстановлюючих документах.

При цьому, позивач визначає ці споруди будівлі як нерухоме майно і просить припинити право спільної часткової власності саме на такий склад нерухомого майна та виділити йому в натурі та визнати право власності і на таке нерухоме майно.

Такий обсяг нерухомого майна було враховано і у висновку експертного будівельно-технічного дослідження №729/10-16 від 30.11.2016 року (а.с. 17-30), яким, в тому числі було надано варіант розподілу нерухомого майна та земельної ділянки. А отже, при вирішенні питання щодо варіантів визначення порядку користування нерухомим майном та земельною ділянкою, експерт керувався обставиною наявності прав спільної часткової власності позивача та відповідача на відповідний обсяг нерухомого майна та наявністю прав на земельну ділянку.

Із врахуванням цього, суд надав оцінку висновку експерта і не може прийняти запропоновані варіанти встановлення порядку користування нерухомим майном.

Суд вважає, що позивачем належними та достатніми доказами не доведено його право часткової власності на зазначене ним, саме нерухоме майно в тому обсязі, яке він зазначив у позові, а також не доведена обставина, що власником іншої ? частки є відповідач.

В своїх поясненнях представник позивача зазначає, що відповідно до п.3.2. «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затвердженою Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 10.07.2001 року за № 582/5773 внесені зміни в нерухоме майно, прибудови, побудовані споруди не є обєктами самочинного будівництва.

Представник позивача пояснила, що всі окремі господарські будівлі і споруди, які фігурують у новому технічному паспорті були збудовані до 05.08.1992 року, та не були включені до правовстановлюючих документів при оформлені спадщини та вчинені договору дарування на підставі яких у позивача, нібито, виникло право власності на зазначені обєкти.

У звязку із цим, позивач вважає, що право власності на відповідні споруди, прибудови виникло на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської нотаріальної контори, ОСОБА_5, від 25.11.1992 року за реєстровим номером 4518 (а.с. 9) та Договору дарування частини будинку, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської нотаріально контори, ОСОБА_4, від 09.07.1993 року за реєстровим номером 2- 3195 (а.с.10-11). Введення їх в експлуатацію та реєстрація права власності на них не є необхідною, поділити нерухоме майно є можливим і без цього.

Суд не погоджується із такими висновками позивача.

Так у позивачем не доведено, що в нього виникло право власності на нерухоме майно, яке не було зазначено в договорі та свідоцтві про право на спадщину на підставі тих правовстановлюючих документів на які позивач посилається.

На інші норми чи документи, з яких випливала би підстава виникнення права власності на нерухоме майно яке не фігурує у вищезазначених правовстановлюючих документах, у позові та своїх поясненнях позивач не наводить.

Позивач в позові не ставив позовною вимогою визнання права спільної часткової власності на те майно як нерухоме майно, яке не фігурує в правовстановлюючих документах.

За таких обставин не може бути задоволена позовна вимога про виділення в натурі із спільної часткової власності такого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦК України, встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Суд звертає увагу, що відповідно до матеріалів справи, зокрема технічного паспорту (а.с 12) загальна площа земельної ділянки 1103 кв.м., при цьому згідно приміток, норма 500 м.кв., лишки 426 м.кв., оренда 177 м.кв.

Жодних договорів оренди земельної ділянки до матеріалів справи надано не було.

Відповідно до змісту позовної заяви (а.с. 2, 4) позивач зазначає про користування земельною ділянкою загальною площею 1378 м.кв., і саме із такою площею, позивач просить визначити порядок користування земельною ділянкою.

При цьому, жодних доказів на підтвердження правомірності користування такою земельною ділянкою із відповідною площею позивач суду не надав.

З матеріалів які містяться у справі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 9) та Договору дарування частини будинку (а.с.10-11), вбачається, що нерухоме майно розміщувалось, станом на дату набуття прав на нього позивачем, на земельній ділянці площею 500 м.кв.

За таких обставин, у суду немає підстави для висновку, що позивач користується земельною ділянкою на належній правовій підставі.

З огляду на викладене, вимога позивача про припинення права спільної часткової власності на не вказане ним нерухоме майно, шляхом виділення в натурі в окремий обєкт задоволенню не підлягає.

Друга вимога позивача про визнання права приватної власності на окремий обєкт нерухомого майна є нерозривно повязаною із першою, і не може бути задоволена без задоволення першої.

За умови відсутності підстав для задоволення першої позовної вимоги, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення другої позовної вимоги.

Позивачем не доведено, що нерухоме майно, яке він просить виділити в натурі розміщене на земельній ділянці, якою він користується на належній правовій підставі.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, встановлено що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

З огляду на не доведення позивачем будь-яких прав на земельну ділянку площею 1378 м.кв., порядок користування якою він просить встановити відповідно до третьої позовної вимоги, суд приходить до висновку, що така вимога задоволенню не підлягає. Адже не можливо визначити порядок користування земельною ділянкою на яку позивач не має прав.

Додатково, суд зазначає, що позивачем не доведена та обставина, що власником іншої ? частини нерухомого майна із складу якого він бажає виділити свою частку є відповідач.

Окремо, суд має зазначити про розбіжності в змісті доказів по справі Технічного паспорту (арк. с.28), інформаційної довідки ТОВ «Бюро інвентаризації майна 2013» (а.с. 29) та Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с. 9), Договором дарування частини будинку (а.с. 10-11).

Розбіжність полягає в тому, що в технічному паспорті та інформаційній довідці зазначено про те, що будівництво прибудов та споруд, які не фігурують в свідоцтві про право на спадщину та договорі дарування, відбулось до 05.08.1992 року.

При цьому, Договір дарування частини будинку (а.с. 10) був укладений та нотаріально посвідчений 09.07.1993 року.

Вчинення зазначеної нотаріальної дії регулювалось в той час Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністерства юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5. Пунктом 48 зазначеного нормативного документа було встановлено, що при нотаріальному посвідченні договорів про відчуження жилого будинку (частини будинку) крім правовстановлюючих документів на будинок (частину будинку), квартиру в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників, що відчужується, державний нотаріус вимагає довідку-характеристику бюро технічної інвентаризації, оформлену у відповідності з Інструкцією про порядок заповнення довідок-характеристик, що видаються бюро технічної інвентаризації власникам індивідуальних жилих будинків (частин будинків) для подання у державні нотаріальні контори при оформленні угод, затвердженою Міністерством комунального господарства УРСР 17 березня 1966 року.

Якщо фактичний розмір земельної ділянки, вказаний у довідці-характеристиці бюро технічної інвентаризації, більший, ніж вказано у правовстановлюючому документі, а також у випадках, коли з довідки-характеристики видно, що власником зроблено до будинку добудови (надбудови) або переобладнання нежилого приміщення в жиле без встановленого дозволу, державний нотаріус вимагає подання рішення виконавчого комітету відповідної Ради депутатів трудящих про зміну розміру земельної ділянки (в межах норм, встановлених для даної місцевості) або про дозвіл зробити добудову (надбудову) або переобладнання. При відсутності рішення виконавчого комітету про зміну розміру земельної ділянки в договорі про відчуження розмір її зазначається за правовстановлюючим документом. При відсутності рішення виконавчого комітету про дозвіл зробити добудову (надбудову) або переобладнання державний нотаріус відмовляє в посвідченні договору відчуження будинку або частини цього будинку, до якої власником її зроблено таку добудову (надбудову) або переобладнання.

З огляду на те, що нотаріус посвідчив Договір дарування частини будинку, в якому не були зазначені прибудови, добудови по будинку, і сталось це в 1993 році, видається сумнівним зміст технічного паспорту та інформаційній довідки про те, що будівництво прибудов та споруд, які не фігурують в свідоцтві про право на спадщину та договорі дарування, відбулось до 05.08.1992 року, а не після того.

Враховуючи викладене суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 234, 256, 257-1 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради про виділ частки в натурі зі спільної часткової власності на житловий будинок, визначення порядку користування земельною ділянкою та визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Маслов