Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 22-ц/778/1975/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, міського комунального підприємства «Основаніє», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 звернулись до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 (стара назва вулиця 40 років Радянської України). Двома поверхами знаходиться квартира № 13, власниками якої є відповідачки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з вини яких, як зазначають позивачі, сталося залиття їхньої квартири з причини недбалого відношення відповідачів до сантехнічних приладів.

У результаті залиття в квартирі позивачів були пошкоджені в кухні: стеля (гіпсокартон, пофарбовано водоемульсійним розчином) жовті сліди залиття площею 4 кв.м., стіни (опоряджені шпалерами) жовті сліди залиття площею 4 кв.м.; в коридорі: стеля (гіпсокартон, пофарбовано водоемульсійним розчином) жовті сліди залиття площею 1 кв.м., стіни (опоряджені шпалерами) жовті сліди залиття площею 3 кв.м., підлога (лінолеум ) часткове здуття площею 4,5 кв.м.; у ванній кімнаті: стіна (кахельна плитка) здуття площею 1,5 кв.м.; в коморі: стеля та стіни (пофарбовано водоемульсійним розчином) видимі сліди водоемульсійного розчину площею 1,5 кв.м.

По факту залиття комісією житлового органу був складений акт, а згодом зроблена оцінка визначення розмірів збитків від затоплення квартири, розмір збитків склав на момент залиття 13 176 гривень. У добровільному порядку відповідачки відмовляються відшкодувати шкоду, тому позивачі змушені звернутися до суду.

Крім того, як зазначають позивачі, їм спричинена моральна шкода, яка виразилася у тому, що вони відчували незручності, дискомфорт, перенесли хвилювання, дотепер в ушкоджених кімнатах немає ремонту. Вважають, що протиправними діями відповідачок порушені особисті немайнові права позивачів, їм спричинені моральні переживання, які в свою чергу вплинули на їхній стан здоровя, позивачі є люди похилого віку, тому оцінюють моральну шкоду у 6 000 гривень, які просить стягнути з відповідачок по 2000 гривень кожному, а також всі судові витрати.

Просили суд стягнути з відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь позивачів завданих збитків, а саме: матеріальної шкоди у розмірі 13 176 гривень, 250 грн. послуги за звернення в БТІ, 6 000 грн. моральної шкоди, 487,20 грн. судового збору та 2 600 грн. на правову допомогу, а всього 22 513,20 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2017 року позов задоволено частково.

Cтягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 3 294 грн (вартість відновлювального ремонту), суму судового збору 81,20 грн, витрати на правову допомогу 333,34 грн, моральну шкоду у розмірі 1000 грн., а всього 4708,54 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6Ю, на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 3 294 грн. (вартість відновлювального ремонту), суму судового збору 81,20 грн., витрати на правову допомогу 333,34 грн., моральну шкоду у розмірі 1000 грн., а всього 4708,54 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 1 647 грн. (вартість відновлювального ремонту), суму судового збору 81,20 грн., витрати на правову допомогу 300 гривень, витрати на правову допомогу 333,34 грн., витрати, повязані з розглядом справи 125 грн. (витрати за звернення в БТІ), моральну шкоду у розмірі 1000 грн., а всього 3 486 ,54 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 1 647 грн. (вартість відновлювального ремонту), суму судового збору 81,20 грн., витрати на правову допомогу 300 грн., витрати на правову допомогу 333,34 грн., витрати, повязані з розглядом справи 125 грн. (витрати за звернення в БТІ), моральну шкоду у розмірі 1000 грн., а всього 3 486,54 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 О,В. матеріальну шкоду у розмірі 1 647 грн. (вартість відновлювального ремонту), суму судового збору 81,20 грн., витрати на правову допомогу 333,34 грн., моральну шкоду у розмірі 1000 грн., а всього 3 061,54 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 1 647 грн. (вартість відновлювального ремонту), суму судового збору 81,20 грн., витрати на правову допомогу 333,34 грн., моральну шкоду у розмірі 1000 грн., а всього 3 061,54 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6, на користь держави судовий збір (за моральну шкоду) 1218 грн. в солідарному порядку по 609 грн. кожному.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_5 та окремо ОСОБА_6 звернулися до суду з апеляційними скаргами, в яких посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог до них відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 серпня 2015 р. мало місце залиття квартири АДРЕСА_2 (на час розгляду справи Незалежної України) у місті Запоріжжі, власниками якої є позивачі ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Двома поверхами вище над квартирою позивачів за вказаною адресою розташована квартира № 13, яка належить відповідачам ОСОБА_5 і ОСОБА_6, на праві приватної спільної часткової власності, як власникам квартири АДРЕСА_3 (40 років Радянської України) у місті Запоріжжі.

Залиття квартири позивачів відбулося через те, що в квартирі відповідачів виник зрив гнучкого шлангу в кухні на трубопроводі гарячого водопостачання.

Сам факт залиття відповідачі по справі не оспорюють.

Також судом встановлено, що по факту залиття комісією МКП «Основаніє» був складений акт від 28.08.2015, згідно якого встановлена причина залиття, а саме: розрив гнучкого шлангу трубопроводу ГВС в кухні квартири № 13. Актом запропоновано провести повторне обстеження приміщення квартири № 10 після остаточного висихання через 10 днів.

11.09.2015 комісією МКП «Основаніє» складений акт, яким встановлено такі пошкодження: в кухні стеля (гіпсокартон, пофарбовано водоемульсійним розчином) жовті сліди залиття площею 4 кв.м., стіни (опоряджені шпалерами) жовті сліди залиття площею 4 кв.м., в коридорі: стеля (гіпсокартон, пофарбовано водоемульсійним розчином) жовті сліди залиття площею 1 кв.м., стіни (опоряджені шпалерами) жовті сліди залиття площею 3 кв.м., підлога (лінолеум ) часткове здуття площею 4,5 кв.м., у ванній кімнаті: стіна (кахельна плитка) здуття площею 1,5 кв.м., в коморі: стеля та стіни (пофарбовано водоемульсійним розчином) видимі сліди водоемульсійного розчину площею 1,5 кв.м. Акти складені належним складом комісії, до якої ввійшли три члени МКП «Основаніє».

МКП «Основаніє» на момент події 22.08.2015 було балансоутримувачем житлового будинку № 62 по вулиці 40 років Радянської України в місті Запоріжжі.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на день залиття 22.08.2015 в квартирі були відсутні, перебували за межами міста Запоріжжя, та їх квартира знаходилася під цілодобовою охороною.

Як зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, з пояснень самої відповідачки ОСОБА_6 вбачається, що 22.08.2015 о 5-ій годині ранку до неї по факту залиття зателефонував сусід ОСОБА_10, на що нею було запропоновано зателефонувати за номером аварійної служби 15-80. Оскільки квартира знаходиться під цілодобовою охороною, ОСОБА_6 по телефону залишила звернення охоронній службі (яка мала комплект ключів від квартири), з метою здійснення доступ до приміщення, проте не мала для цього повноважень. Мати відповідача ОСОБА_5 в цей період знаходилась за межами території України. У службі охорони ОСОБА_6 було запропоновано, щоб ОСОБА_5 звернулась до служби охорони за допомогою телефонного звязку і надала ОСОБА_6 згоду для надання останній повноважень. Об 11-20 годині цього ж дня доступ до приміщення було надано. При вчиненні дій аварійною службою, нею спочатку було перекрито холодну воду, а гарячу воду лише згодом. При огляді квартири, у трубопроводі була виявлена металева стружка. Робітники аварійної служби їй розяснили, що вентиль водопостачання не був закритий до кінця на 1 мм, у звязку з чим відбувся розрив гнучкого шлангу трубопроводу гарячого водопостачання.

Факт, що відповідачкою ОСОБА_6 не був до кінця на 1 мм закритий вентиль водопостачання, у звязку з чим і відбувся розрив гнучкого шлангу трубопроводу гарячого водопостачання був підтверджений в судовому засіданні самою ж відповідачкою.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідність з вимогами ст. 1166 ЦК України, шкода, заподіяна особі, або майну громадянина, підлягає відшкодуванню тою особою, що його заподіяла, у повному обсязі.

Відповідно до роз'яснень, даних в п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування» від 27.03.1992 № 6, з наступними змінами та доповненнями, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивачів, суд вірно врахував, що відповідно до частини 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

ТОВ «Запорізький ДБК» для визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт у квартирі АДРЕСА_4 (40 років Радянської України) у місті Запоріжжі після залиття з квартири № 13 складено дефектний акт, зведений кошторисний розрахунок вартості об'єкта будівництва та локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1/1. Згідно зведеного кошторисного розрахунку від 27.10.2015 вартість будівельних робіт по відновленню приміщень квартири АДРЕСА_4 (40 років Радянської України) у місті Запоріжжі після залиття квартирою № 13 становить 13 176 гривень, які слід відшкодувати на користь позивачів з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у рівних долях з кожного.

Аналізуючи висновок № ОС-51 судової будівельно-технічної експертизи Запорізької торгово-промислової палати, складений 05.12.2016 року щодо встановлення вартості відновлювального ремонту в квартирі АДРЕСА_5 після залиття квартири, яке відбулося 22.08.2015 року, суд дійшов висновку про недоцільність покладення його в основу рішення з підстав неповноти дослідження обєкту.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_11 підтвердив, що при проведенні зазначеної судової експертизи він використовував відповідну нормативно-технічну літературу, в тому числі програмний комплекс АВК-5 (редакція 3.1.6), який не передбачає використання ринкових цін, а проводить розрахунки на підставі середньо регіональних цін, що не відповідає приписам частини 2 статті 1192 ЦК України.

У пунктах 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про наявність вини відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у завданні шкоди майну позивачів шляхом залиття квартири позивачів, а тому завдана внаслідок такого залиття шкода підлягає стягненню з останніх, як винних осіб включаючи і відшкодування морально шкоди.

Доводи апеляційних скарг про неврахування судом висновку експерта; про невідповідність реальних пошкоджень майна з задоволеними, про відсутність вини відповідачів у завданій шкоді, про бездіяльність МКП «Основаніє» яка призвела до збільшення розміру завданої шкоди, про відсутність підстав для стягнення моральної шкоди, в цілому повторюють заперечення відповідачів на які вони посилались при розгляді справи судом першої інстанції, однак вони були ретельно розглянуті під час розгляду справи судом першої інстанції та дістали належної правової оцінки, з якою погоджується колегія суддів під час апеляційного розгляду справи.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: