провадження 6/201/212/2017
УХВАЛА

06 жовтня 2017 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

за участі секретаря Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «АБ «Радабанк» звернулося до суду з позовом до ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ», ОСОБА_1, ПАТ «ДЖЕРЕЛО СТРАХУВАННЯ» та ТОВ «Компанія управління активами «ФІНГРІН» про стягнення заборгованості».

ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ», ПАТ «ДЖЕРЕЛО СТРАХУВАННЯ», ОСОБА_1, ТОВ «Компанія з управління активами «ФІНГРІН», ТОВ «КРЕНДЛЗ» та ТОВ «ДНІПРОКОТЕДЖ» звернулися до ПАТ «Радабанк» з зустрічними позовними вимогами про зобовязання відповідача виконати умови іпотечних договорів стосовно звернення стягнення на предмети іпотеки та визнання поруки припиненою.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року позовні вимоги ПАТ «АБ «Радабанк» - задоволено. В задоволенні зустрічних позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТКРЕДИТ», публічного акціонерного товариства «ДЖЕРЕЛО СТРАХУВАННЯ», ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ФІНГРІН», товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕНДЛЗ», товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОКОТЕДЖ» - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року в частині солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвесткредит», ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «Джерело Страхування», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінгрін» заборгованості за кредитним договором та стягненні судового збору. Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвесткредит», Публічного акціонерного товариства «Джерело Страхування», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінгрін» про стягнення заборгованості закрито. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвесткредит», ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «Джерело Страхування», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінгрін» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року в частині відмови у зустрічному позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвесткредит», Публічного акціонерного товариства «Джерело Страхування», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінгрін», Товариства з обмеженою відповідальністю «Крендлз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрокотедж» до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» про задоволення позовних вимог банку за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, розірвання кредитного договору та договору поруки, - скасувати та провадження у справі, в цій частині вимог, закрито. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2017 року задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

ОСОБА_1 28 вересня 2017 року звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Особи, які брали участь у справі, у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. На підставі ч. 3 ст. 369 ЦПК України суд вважає можливим розглядати вказане питання за відсутності цих осіб.

Перевіривши матеріали справи № 2-10876/115-ц та заяви, оцінивши представлені і добуті докази, суд вважає цю заяву не підлягаючою задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Судом встановлено, що Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року позовні вимоги ПАТ «АБ «Радабанк» - задоволено. В задоволенні зустрічних позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТКРЕДИТ», публічного акціонерного товариства «ДЖЕРЕЛО СТРАХУВАННЯ», ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ФІНГРІН», товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕНДЛЗ», товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОКОТЕДЖ» - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року в частині солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвесткредит», ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «Джерело Страхування», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінгрін» заборгованості за кредитним договором та стягненні судового збору. Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвесткредит», Публічного акціонерного товариства «Джерело Страхування», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінгрін» про стягнення заборгованості закрито. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвесткредит», ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «Джерело Страхування», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінгрін» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» заборгованість за кредитним договором № 213/ЮКР/0 від 01 липні 2013 року, станом на 12.06.2015 року, в розмірі 4636919,84 грн. (чотири мільйони шістсот тридцять шість тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять гривень 84 копійки), де: 4000000 грн. - заборгованості за кредитом; 313698,60 грн. - заборгованість по процентам; 289808,22 грн. - пеня за прострочену частину кредиту; 33413,02 грн. - пеня за прострочені проценти; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» сплачений судовий збір в сумі 3654 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні). Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року в частині відмови у зустрічному позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвесткредит», Публічного акціонерного товариства «Джерело Страхування», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінгрін», Товариства з обмеженою відповідальністю «Крендлз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрокотедж» до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» про задоволення позовних вимог банку за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, розірвання кредитного договору та договору поруки, - скасувати та провадження у справі, в цій частині вимог, закрито. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вказане рішення у встановленому законом порядку набрало законної сили, з урахуванням вище переліченого судом був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" заборгованість за кредитним договором № 213/ЮКР/0 від 01 липні 2013 року, станом на 12.06.2015т року, станом на 12.06.2015 року, в розмірі 4636919,84 грн. (чотири мільйони шістсот тридцять шість тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять гривень 84 копійки), де: 4000000 грн.- заборгованості за кредитом; 313698,60 грн.- заборгованість по процентам; 289808,22 грн.- пеня за прострочену частину кредиту; 33413.02 грн. - пеня за прострочені проценти, а також про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк"сплачений судовий збір в сумі 3654, грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні) та стягувачем його було подано до відповідної державної виконавчої служби з метою примусового виконання рішення суду.

Отже зазначеного витікає, рішенням встановлено і не потребує доказування те, що з ОСОБА_1 стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» заборгованість за кредитним договором № 213/ЮКР/0 від 01 липні 2013 року, станом на 12.06.2015 року, в розмірі 4636919,84 грн. (чотири мільйони шістсот тридцять шість тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять гривень 84 копійки), де: 4000000 грн. - заборгованості за кредитом; 313698,60 грн. - заборгованість по процентам; 289808,22 грн. - пеня за прострочену частину кредиту; 33413,02 грн. - пеня за прострочені проценти; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» сплачений судовий збір в сумі 3654 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні)., а отже це рішення повинно бути виконаним шляхом передбачених Законом України «Про виконавче провадження» дій державного виконавця, також слід зазначити, що виданий судом виконавчий лист відповідає вимогам до виконавчого документу, встановленим Законом України «Про виконавче провадження» і його не було видано помилково; існує обовязок боржника, так як він не був припиненим чи добровільно виконаний боржниками чи іншою особою або наявні інші підстави.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду в справі про адміністратвине правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Також судом під час судового розгляду було встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2017 року задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено. Вище зазначене судове рішення у встановленому законом порядку набрало законної сили, тобто цим рішенням було встановлено та не потребує доказуванню, що підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню на даний час не має, а тому не можуть бути взяті до уваги посилання позивача, що його слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки обовязок боржника відсутній так як був виконаний іншою особою.

В судовому засіданні також було встановлено та підтверджується матеріалами справи, що стягувач не повідомляв у встановлений законом строк державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником чи інше, також слід зазначити, що заявник про це у своїй заяві не зазначає та на підтвердження не надає відповідних доказів.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що заявник в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 137 ЦПК, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі відповідачем цього зроблено не було.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що заява не підлягає задоволенню ні повністю, ні в частині.

Не може суд прийняти до уваги позицію викладену у заяві стосовно наполягання заявника на своїх вимогах, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджується.

На даний момент вказане рішення суду знаходиться на виконанні і підлягає виконанню. За таких обставин відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином суд вважає, що вимоги про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в такому вигляді не ґрунтуються на вимогах закону, а тому в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 210, 293, 369 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -