У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року Справа № 1916/1927/2012

Номер провадження6/608/46/2017

Чортківський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Квятковської Л. Й.

з участю секретаря Маришевої Г.М.,

боржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові подання Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В:

Чортківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1, посилаючись на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 1916/1927/2012, виданий Чортківським районним судом 16 серпня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки вул. Кн. В. Великого 2Б/25 м. Чорткова Тернопільської області, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 липня 2012 року до досягнення нею повноліття. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано. Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити за боржником зареєстровано автотранспортний засіб «Фолькеваген пасат» ВО0460АА, та 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, однак ОСОБА_1 рішення не виконує. Виконавцем 04.02.2015 року, 04.03.2015 року, 02.02.2017 року, на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив виконавця. Оскільки рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, тому просять тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, м. Чортків,вул. О.Кобилянської,58/3, до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчий лист № 1916/1927/2012, виданий 16.08.2012 року.

Представник Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в судове засідання не зявився.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_1 заперечує проти подання, просить в його задоволенні відмовити, суду пояснив, що він не злісно ухиляється від виконання обовязків, покладених рішенням суду, а через відсутність коштів вчасно не сплачував аліменти. 14 серпня 2017 року та 28 вересня 2017 року ним перераховано в користь стягувачки ОСОБА_2 по 1000 тисячі гривень. По мірі можливості виконуватиме зобовязання.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання є необґрунтованим і не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

На виконанні у відділі державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 1916/1927/2012, виданий Чортківським районним судом 16 серпня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки вул. Кн. В. Великого 2Б/25 м. Чорткова Тернопільської області, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 02 липня 2012 року до досягнення нею повноліття. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Заявником вказується, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано.

У відповіді Чортківського ВП ГУ НП в Тернопільській області за зверненням ОСОБА_1 вказується, що недостатньо для внесення відомостей в ЄРДР за ч. 1 ст. 164 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів не надходило. Гр-н ОСОБА_1 у своєму поясненні вказав, що на даний час він ніде не працює, та по мірі можливості сплачував аліменти, а також надавав допомогу матеріальну на дитину. Також гр-н ОСОБА_1 вказав, що 14.08.2017 року він перерахував 1000 гривень аліментів поштовим переказом, про що надав копію квитанції.

Суду ОСОБА_1 надав копію квитанції про перерахування аліментів від 28 вересня 2017 року.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» № 3857 ХП від 21.01.1994 року дійсно встановлено підстави для тимчасових обмежень виїзду громадян України за кордон. Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті (пункт 5 - особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням).

Згідно п.19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Наведена правова норма узгоджується з вимогами ст. 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, згідно якої питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Однак, згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

На думку суду, особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

З наведеного, суд не вбачає факту ухилення боржника від виконання боргових зобовязань.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання.

Крім того, в матеріалах справи не наведені факти, які вказують на те, що боржник ОСОБА_1 має намір виїхати за кордон.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Стаття 10 Закону закріплює заходи примусового виконання рішень. Згідно з положеннями цієї статті, заходами примусового виконання рішення є:

- звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

- звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

- вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

- заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

- інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до абз. 2 п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

За таких обставин, порушення питання про обмеження особи в гарантованому Конституцією України праві виїзду за межі нашої держави повинно бути останнім етапом примусового виконання судового рішення, якщо державний виконавець застосував усі заходи примусу, які були передбачені в ст.10 Закону.

Отже, як вбачається з системного аналізу вищенаведених законодавчих норм, - за своєю природою санкція у вигляді обмеження права свободи пересування є крайньою мірою впливу на боржника, який умисно ухиляється від виконання судового рішення.

Враховуючи наведене, суд не вбачає в матеріалах виконавчого провадження факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 33 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 10 ЦПК України, ст. 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області через Чортківський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л. Й. Квятковська