Справа №473/1595/17 05.07.2017 05.07.2017 05.07.2017
Справа № 473/1595/17
Провадження № 22ц/784/1558/17 Головуючий у 1-ї інстанції Лузан Л.В.
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

5 липня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем: Лівшенком О.С.,

за участю: позивачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

(далі ПАТ КБ «ПриватБанк»)

на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 травня 2017 року

за заявою

ОСОБА_2

про забезпечення її позову

до ПАТ КБ «ПриватБанк»,

треті особи приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу

ОСОБА_4

(далі приватний нотаріус ОСОБА_4А.),

Вознесенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби

Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області

(далі Вознесенський МР ВДВС),

про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк», треті особи приватний нотаріус ОСОБА_4, Вознесенський МР ВДВС, про визнання виконавчого напису, вчиненого нотаріусом 26 жовтня 2016 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь банка кредитної заборгованості таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно позивачкою подана заява про забезпечення позову.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 травня 2017 року заява ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволена, ухвалено про зупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим 26 жовтня 2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_4

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на її незаконність, та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймають участь при розгляді справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2А, суд першої інстанції вважав її обґрунтованою та такою, що є співмірною заявленим позовним вимогам.

З такими висновками суду можна погодитися, так як вони відповідають нормам процесуального права.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Положеннями статті 152 ЦПК України, встановлені види забезпечення позову та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

За пунктом 6 частини 1 статті 152 ЦПК України передбачено зупинення стягнення за виконавчим документом, який оспорюється боржником у судовому порядку.

Аналогічні положення містяться у пункті 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено зупинення виконавцем виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачкою заявлені вимоги немайнового характеру, повязані з майном, в яких вона як боржник оспорює накладене на неї стягнення на підставі виконавчого документу - виконавчого напису нотаріуса.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивачка ОСОБА_2 посилалася на можливість та загрозу з боку відповідача здійснити стягнення з неї безпідставно нарахованих ним сум шляхом примусового виконання за поданим банком виконавчим документом, що зробить в подальшому неможливим виконання судового рішення або призведе до затягування вирішення справи по суті.

За такого, висновок місцевого суду про наявність підстав для задоволення поданої ОСОБА_2 заяви про забезпечення позову є вірним, а посилання на відсутність порушення прав відповідача, при обранні такого виду забезпечення позову, який співмірний способу захисту порушеного права, є обґрунтованим.

Зміст поданої апеляційної скарги є фактичним запереченням відповідача по предявленому до нього позову.

Тому, виходячи із загальних принципів розумності і справедливості, дотримання судом першої інстанції процесуального законодавства, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись статтями 303, 307, 311, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилити, а ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуюча Судді