Справа № 462/3963/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року Залізничний районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді - Румілової Н.М., при секретарі - Гули М.І., за участю позивача-відповідача ОСОБА_1, відповідача-позивача ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, третя особа ОСОБА_3, та за зустрічний позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання сина, що продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 21.07.2016 року звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що знаходилась з відповідачем у шлюбі з 23.07.1995 року, шлюб був розірваний 14.08.2008 року. Від шлюбу має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4, 30 07.2003 року народження. Діти проживають з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Син ОСОБА_4 є студентом першого курсу денного відділення за галуззю знань інформатики та обчислювальної техніки. Відповідач має матеріальну можливість утримувати дітей, інших утриманців не має. Просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання доньки по 1500 грн. щомісячно з дня предявлення позову до досягнення нею повноліття, на утримання сина щомісячно по 1500грн. з дня предявлення позову до закінчення навчання.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні надав зустрічний позов, яким просить стягнути на свою користь аліменти з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, по 1500грн. щомісячно до закінчення навчання .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити , зазначила, що зустрічний позов не визнає, оскільки син ОСОБА_5 проживає з нею. Просила задовольнити її вимоги, у зустрічному позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 первісний позов не визнав, зазначив, що він не працює, має іншу сімю, також він допоміг сину ОСОБА_5 в 2015 р. зїздити в Фінляндію на заробітки, де той заробив 800 євро собі на навчання. Він може допомагати утримувати доньку, але сплачувати позивачці по 1500 грн. щомісячно йому буде матеріально важко. Просив задовольнити його вимоги, оскільки проживає з сімєю в с.Михайлівка Запоріжської області, однак часто буває у Львові та проживає за місцем своєї реєстрації разом з сином.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні первісний позов підтримав, у зустрічному позові просив відмовити, додав, що всі кошти на його навчання надає мати ОСОБА_1, а відповідач тільки надав кошти на працевлаштування в Фінляндії перед початком його навчання.

Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно знаходились у шлюбі з 23.07.1995 року, шлюб був розірваний 14.08.2008 року . Від шлюбу мають дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4 , 30 07.2003 року народження.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження дітей, сторони по справі є їх батьками. Сторонами не заперечувалось, що донька ОСОБА_4 не проживає разом з відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Суд вважає, що відповідач повинен виконувати свій обовязок по утриманню доньки , він працездатний, інших утриманців не має. Однак суд вважає, що слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання доньки у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Виходячи з того, що за правилами ст. 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід , частину доходу одержує в натурі, а суд не має таких відомостей про відповідача, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на утримання доньки ОСОБА_4 аліменти на користь позивачки у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікуна підставі ст..183 СК України .

Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п.20 розяснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання ; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Судом встановлено, що згідно довідки Національного університету «Львівська політехніка» №728 від 14 липня 2016 року ОСОБА_3 є студент першого курсу денного відділення інституту компютерних наук та інформаційних технологій. Відповідачем була визнана ця обставина.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру 24.06.2016 року НУ «Львівська політехніка» прийнято від ОСОБА_3 оплата за навчання 1979 грн.79коп.

З пояснень третьої особи ОСОБА_3 вбачається, що відповідач за первісним позовом, його батько, не надає йому матеріальної допомоги на навчання, допомогу отримає тільки від матері. Суд також враховує, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 визнав, що постійно з сином не проживає, має іншу сімю , матеріальну допомогу сину у звязку з навчанням не надає.

Таким чином, вимога позивача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання сина, що продовжує навчання є обґрунтованою.

Суд вважає, що у зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, 30 07.2003 року народження, у розмірі по 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.07.2016 року до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі по 1500 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 21.07.2016 року до припинення ним навчання, але не більш, як до досягнення ним 23 річного віку.

У зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення- протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Н.М.Румілова