Справа № 524/7983/16-ц
Провадження №2/524/401/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Рибалки Ю.В.,

при секретарі Денисенко Н.В.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року до суду звернулась ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 поділ майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 14.08.1999 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

За час шлюбу, а саме 12.05.2003 за спільні кошти було придбано домоволодіння №9 по пров. Льва Толстого в місті Кременчуці Полтавської області загальною площею 396,8 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2003, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за №6132.

З моменту його придбання та до 2007 року за спільні кошти здійснено добудову та перепланування, в результаті чого загальна площа домоволодіння збільшилась до 742,60 кв.м.

Оскільки добровільної згоди щодо поділу спільного майна сторони не досягли, позивач звернулась до суду з вказаним позов для захисту своїх прав.

Просила суд визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності по 1/2 частині домоволодіння №9 по пров. Льва Толстого в місті Кременчуці Полтавської області кожному.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував.

Представник третьої особи ПАТ «ПУМБ» у судовому засіданні проти позову заперечував. Зазначив, що спірне домоволодіння є власністю банку, а тому не є обєктом спільної сумісної власності подружжя та не може бути між ними розподілено.

Інші учасники судового розгляду у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомляли.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозвязку, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 14.08.1999 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

За час шлюбу, а саме 12.05.2003 ОСОБА_4 за спільні сімейні кошти придбав домоволодіння №9 по пров. Льва Толстого в місті Кременчуці Полтавської області загальною площею 396,8 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2003, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за №6132.

Договір купівлі-продажу за спільною згодою подружжя було укладено на імя чоловіка.

З моменту його придбання та до 2007 року за спільні кошти здійснено добудову та перепланування, в результаті чого загальна площа домоволодіння збільшилась до 742,60 кв.м.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлене договором або законом.

Згідно ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 21.12.2007 року, №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Згідно з ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом установлено, що право власності на домоволодіння №9 по пров. Льва Толстого в місті Кременчуці Полтавської області 13.10.2016 зареєстровано за ПАТ «ПУМБ» на підставі іпотечного договору №36-187/08 від 31.01.2008, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_6, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №83538768 від 27.03.2017.

Згідно частини 1 статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи ( причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.ч.1,3,4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (пункт 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2).

За змістом ч.1 ст.3, ст.15, ст.58-60, ст.214, ст.215 ЦПК України суд визнає позовні вимоги законним і обґрунтованими, якщо позивач доведе належними і допустимими доказами те, що відповідач (особа, яка має відповідати по пред'явленим до неї вимогам) своїми діями або бездіяльністю порушує, не визнає або оспорює права, свободи або законні інтереси позивача.

Однак, позивачем не надано суду будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

За таких обставин, позовні вимоги про поділ спільного майна подружжя суд вважає не обґрунтованими. При цьому суд враховує, що спірне домоволодіння знаходиться у власності третьої особи, а позов предявлений до неналежного відповідача, у звязку з чим позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 546, 572, 589 ЦК України, ст. 14, 57-61, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Рибалка Ю.В.