ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про вжиття заходів забезпечення позову

26 вересня 2017 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Чернишова Є.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони виплати ОСОБА_2 державної грошової допомоги, повязаною зі смертю військовослужбовця ОСОБА_3.

Обґрунтовуючи свої вимоги заявник в заяві про забезпечення позову зазначила, що 21.08.2017 року помер її син ОСОБА_3, смерть настала під час виконання обовязків військової служби при участі в антитерористичній операції в районі виконання бойових завдань за призначенням. Батька померлого ОСОБА_2, рішенням Полтавського районного суду визнано безвісно відсутнім. Як стало відомо заявниці, за отриманням державної грошової допомоги звернувся громадянин з паспортом на прізвище ОСОБА_2, заявивши свої права як батька їх померлого сина ОСОБА_4 на отримання допомоги.

Заявниця має намір подати до суду позовну заяву про усунення від права на отримання державної грошової допомоги та вказує, що у разі задоволення позову будуть порушені її права та буде унеможливлене або потребуватиме значних зусиль виконання рішення суду. З огляду на зазначене, з метою захисту своїх прав та подальшого належного виконання судового рішення, заявник просить заяву задовольнити.

В порядку ст. 153 ч.1 ЦПК України розгляд заяви здійснений без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 5 ст. 151 ЦПК України, У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1, 2, ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За змістом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов'язково зазначаються: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ, які викладені в Постанові №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Так, заявниця вказує, що 21.08.2017 року під час виконання обовязків військової служби при участі в антитерористичній операції в районі виконання бойових завдань за призначенням помер її син ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії І-ОК №414216 від 28 серпня 2017 року).

Відповідно до свідоцтва про народження серії VI-БК № 397182 батьком ОСОБА_3 записаний «Глова Ігор Григорович», матірю «Конончук Світлана Станіславівна».

Рішенням Полтавського районного суду від 06.05.2005 року ОСОБА_2 визнано безвісно відсутнім.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов'язків військової служби визначено Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року (далі Порядок).

Відповідно до п.п. 1 п. 4 Порядку одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобовязаного та резервіста, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обовязків військової служби або внаслідок захворювання, повязаного з виконанням ним обовязків військової служби.

Згідно п. 5 вказаного порядку одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, рівними частками членам сімї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобовязаного та резервіста. Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання. Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку. Члени сімї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобовязаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Отже, виходячи з вищевикладеного, враховуючи право обох батьків на отримання одноразової грошової допомоги після загибелі сина ОСОБА_3, а також припущення ОСОБА_1 щодо утруднення виконання майбутнього рішення суду внаслідок невжиття заходів забезпечення позову в обраний спосіб, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову- задовольнити.

Заборонити уповноваженим органам здійснювати призначення та виплату ОСОБА_2 грошової допомоги, повязаної із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_3, передбачену Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Розяснити заявнику необхідність подання відповідної позовної заяви протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити до уповноваженому органу/установі - для виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Є.Ю.Чернишова