Провадження№2/235/320/17
Справа №235/31/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Величко О.В.

при секретарі - Долгопольської А.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до Публічного Акціонерного товариства ОСОБА_3 « Приватбанк» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що 31.08.2008 року між ЗАТ КБ « Приватбанк» тьа ОСОБА_2 укладено кредитний договір б/н з оформленням картки, за умовами якого Приватбанк надав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінценвим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 01.09.2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» в односторонньому порядку змінено процентну ставу до 34,80% річних.

01.04.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» в односторонньому порядку змінено процентну ставку до 43,20%. Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо щаборони банкам щмінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12.12.2008 року № 661, який набрав чинності 09.01.2009 року, ЦК України доповнено ст. 1056-1 ч. 2, якою передбачено, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Оскільки рішення про підвищення процентної ставки було прийнято після набрання чинності вищевказаного Закону та незаконно 01.09.2014 року в односторонньому порядку змінено процентну ставку до 34,80% річних, а 01.04.2015 року незаконно в односторонньому порядку змінено процентну ставку до 43,20% річних, просить визнати дії відповідача щодо підвищення процентної ставки за кредитним договором б/н від 31.10.2008 року, укладеним між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 з 01.09.2014 року до 34,80% річних та з 01.04.2015 року до 43,20% річних протиправними; зобов»язати ПАТ КБ «Приватбанк» провести перерахунок за кредитним договором б/н від 31.10.2008 року укладеним між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, з урахуванням процентної ставки 30% річних, зарахувавши суму різниці по кредитним платежам, сплаченим внаслідок одностороннього збільшення процентної ставки, у рахунок сплати заборгованості за основною сумою кредиту, стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати.

В судове засідання позивач не з»явився, просив справу слухати без участі позивача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, просили справу слухати без участі представника. ( а.с. 131-133). В наданих суду запереченнях вказали, що 31.10.2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ Приватбанк було укладено договір б/н відповідно до умов якого відповідач отримала кредитну картку. 31.10.2008 року позивач отримав від Приватбанку пропозицію, викладену в Оферті заяви про укладення ОСОБА_4 та погоджувався з тим, що акцептом оферти про укладення ОСОБА_4 будуть дії відповідача по відкриттю поточного рахунку позивачу. Підписавши заяву про відкриття банківського рахунку, позивач погодився з тим, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між позичальником та Банком договір про надання банківських послуг, з якими він був ознайомлений, підтвердив свою згоду із запропонованими умовами ОСОБА_4, у тому числі з тарифами по картці, які позивач отримав разом з карткою, відповідно ознайомився з їх умовами, і лише після цього здійснив активацію картки. Підписання даного ОСОБА_4 є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті htpp//privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та банком Договір, що підвтерджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ст. 634 ЦК України, згідно якої ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір шляхом підписання відповідною анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, банк має право проводити зміни, які викладені на банківському сайті htpp//privatbank.ua/terms/pages/70/, а також на зміну інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту, зобов»язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду зі зімнами, то вважається , що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням, без попереднього повідомлення клієнта. Оскільки з умов даного договору вбачаються ознаки змінюваеної процентної ставки за користування ркедитом та порядок повідомлення клієнта про підвищення банком, а позивачльник, в свою чергу, погодилась з такими умовами, вважає піджвищення процентної ставки банком з 01.09.2014 року до 34,80% річних та з 01.04.2015 року до 43,20% річних протирпавним, та у зв»язку з цим, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матерали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 31.10.2008 року між ЗАТ КБ « Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір б/н від 31.08.2008 року з оформленням картки, за умовами якого Приватбанк надав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінценвим терміном повернення, що відповідає строку дії картки ( а.с. 67-68).

Договір складався з анкети- заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою.( а.с 68).

Підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. п.5.3 Умов та Правил надання банківських послуг.( а.с. 72).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Привалами користування платіжною карткою» та «Тариф», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Як вбачається з матералів справи , згідно наказів дирекції Приватбанку № СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року про зміну тарифів банку у зв»язку із зміною ринкової ситуації, були збільшені процентні ставки за користування кредитом, а саме збільшення процентної щомісячної ставки до 2,9 % щомісячно ( 34,80% річних) з 01.10.2014 року для клієнтів «Приватбанку» та № СП -2015-6552838 від 18.02.2015 року про зміну банку у зв»язку із зміною ринкової ситуації, а саме збільшення до 3,6 % на щомісячно ( 43,2% річних) з 01.04.2015 року для клієнтів «Приватбанку».

Як вбачається з наказів дирекції банку № СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року та № СП -2015-6552838 від 18.02.2015 року банком була підвищена процентна ставка і позивачці, у зв»язку з цим, нараховувалась процентна ставка з 01.09.2014 року до 34,8% річних, а з 01.04.2015 року за ставкою 43,2% річних ( а.с. 62,73-79).

Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором абог законом.

За змістом ст. 55 Закону України « Про банки і банківську діяльність» банкакм забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укаладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу ( крім вкладу на вимоги), за винятком випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно із ч.1 та ч. 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом»якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12.12.2008 року № 661, який набрав чинності 09.01.2009 року, положення ЦК України доповнено ст. 1056-1 ч. 2, якої передбачено, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку.

ОСОБА_5 не скасовує й не пом»якшує цивільної відповідальності особи, а отже, не має зворотної дії в часі.

Отже, рішення банку щодо збільшення процентної ставки за кредитом в односторонньому порядку, які прийняті з 10 січня 2009 року, є неправомірними.

За змістом ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов»язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Відповідно статті 1056 - 1 ЦК України( в редакції Закону від 22.09.2011 року) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов»язаний зменьшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов»язаний письмово повідомити позичальника,ипоручителя та інших не пізеніше як за 15 календарних днів джо дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу.

Таким чином, існує фіксована кредитна ставка, за якої встановлений договором розмір кредитної ставки не може бути змінений банком в односторонньому порядку. А також існує змінювана кредитна ставка, при застосуванні якої кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобовязаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець повинен письмово повідомляти позичальника про зміну процентної ставки не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовується нова процентна ставка. Отже, споживачам при отриманні кредиту слід звернути особливу увагу на тип кредитної ставки.

Відповідно до п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг ОСОБА_3 має право здійснювати зміну тарифів, а також інших невід»ємних частин ОСОБА_4 цьому банк за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту ( кредитного ліміту), зобов»язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клєнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримує повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клєнт приймає нові умов Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту ОСОБА_3 залишає за собою в односторонньому порядку за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта.( а.с. 72).

Згідно п. 4.9 Умов та Правил банк зобов»язаний не рідше одного разу в місяць способом, вказаним в заяві, надавати держателю виписки про стан картрахунків та про проведені в місяці операції. При підключенні утримувача до системи Internet banking ( Приват24) надання виписки здійснюється через данний комплекс. При підключенні клієнта до комплекса Mobile banking ОСОБА_3 надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання смс-повідомлень.

Згідно п. 6.3 Умов та Правил клієнт банку зобов»язаний отримувати виписки про стан картрахунків і про проведені операції по картрахункам.

Отже, з огляду на умови даного договору, вбачаються ознаки змінюваної процентної ставки за користування кредитом. Обов»язок надавати виписку по картрахунку покладається саме на банк ( п. 4.9), на позивачку покладається саме отримання такої виписки ( а.с. 6.3)

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012, № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" Виходячи із закріпленого Конституцією України принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів ( частина перша ст. 58), всі рішення банку в будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційни лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому поярдку є неправомірними лише з 10.01.2009 року ( Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

При вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір.

При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Таким чином, якщо позичальник після підвищення відсоткової ставки сплачує за новими умовами, то він:

-був повідомлений про відповідне підвищення;

-автоматично погодився з умовами сплати щомісячних платежів за підвищеною відсотковою ставкою.

Верховний суд України, відповідно до розділу 1 "Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009-2010 роки)" (Проблемні питання судової практики щодо кредитних договорів) від 07 жовтня 2010 р. зазначає, що якщо банком прийнято рішення про зміну відсоткової ставки за кредитом до 10 січня 2009 року (при підтвердженні цього юридичного факту відповідними доказами), а позичальник отримав повідомлення після цієї дати, то це є лише механізмом виконання цієї домовленості. Верховний суд зауважує, що важливим є не тільки факт належного повідомлення Позичальника, а й поведінка сторін після прийняття рішення банком щодо зміни відсоткової ставки у контексті положень цивільного законодавства про укладення та зміну договору. Зокрема, на думку Верховного суду, якщо боржник сплачує відсотки за новою ставкою, то пропозицію треба вважати прийнятою і правочин вчиненим, враховуючи ч.ч. 2, 3 ст. 205, ч. 2 ст. 642 ЦК України (навіть за відсутності доказів належного повідомлення боржника), оскільки фактичні дії вказують на прийняття пропозиції.

Якщо умовами кредитного договору, щодо яких сторони дійшли згоди під час його укладення, передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов з додержанням встановленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення банком розміру процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним, за умови, що рішення банку про таку зміну розміру процентної ставки було прийнято до набрання чинності Закону України від 12.12.2008 року № 661-У1 « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» , тобто до 09.01.2009 року.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верхвоного Суду України від 19.12.2012 року у справі № 6-144цс12 та від 26.09.2012 року у справі № 6-89цс12).

З матеріалів даної справи вбачається, що позивачка про зміну тарифів банком була повідомлена банком в порядку, передбаченому договором, після підвищення процентної ставки банком були списані кошти в рахунок заборгованості, з моменту підвищення тарифів позивака карткою не користувалась, банком була нарахована заборгованість та списані кошти в вїї зараухвання , що підтверджується випискою по картрахунку ( а.с. 7-51).

Оскільки позивачкою не було отримано повідомлення банку про підвищення тарифної ставки, доказів, які б спростували цей факт суду не надано, нею і не пред»являлись вимоги до баку щодо розірвання кредитного договору.

У зв»язку з тим, банк прийняв рішення (накази від№ СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року та № СП -2015-6552838 від 18.02.2015 року про збільшення розміру процентів за кредитним договором відповідно до умов договором після набрання чинності Законом, яким установлено заборону збільшення банком розміру процентів в односторонньому порядку, повідомив позивачку про таке збільшення відповідно до умов договору, проте списання самим банком коштів не свідчить про автоматичне погодження позивачки з умовами щомісячних платежів зі підвищеною ставкою, оскільки остання , як вбачається з виписки по картрахунку, карткою не користувалась, заборгованість не погашала, нарахування заборгованості та списанні коштів були здійснені банком самостійно, враховуючи вищезазначені норми права, зокрема правові позиції, викладені в постанові Верхвоного Суду України від 19.12.2012 року у справі № 6-144цс12 та від 26.09.2012 року у справі № 6-89цс12, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправних дій банку, щодо підвищення процентної ставки.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення судового збору на користь позивачки, то в даному випадку вони задоволенню не підлягають, оскільки, по-перше, позивачка як споживач звільнена від сплати судового збору та не надала квитанції про його сплату, по-друге, якщо відповідно до ч. 3 ст 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 536, 627,629,653, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 5, 10, 11, 88, 174, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимогиОСОБА_2 до Публічного Акціонерного товариства ОСОБА_3 « Приватбанк» про захист прав споживачів задовольнити частково.

Визнати дії ПАТ КБ «Приватбанк» щодо підвищення процентної ставки за кредитним договором № б/н від 31.10.2008 року, укладеним між ЗАТ КП «Приватбанк» та ОСОБА_2 . з 01 вересня 2014 року до 34,80% річних та 01.04.2015 року до 43,20% протиправними.

Зобов»язати ПАТ КБ «Приватбанк» провести перерахунок за кредитним договором б/н від 31.10.2008 року, укладеним між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 з урахуванням процентної ставки 30% річних.

Стягнути з ПАТ КБ « Приватбанк» на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: