Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1830/17

Номер провадження: 2/511/767/17

10 жовтня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванова О. В.,

при секретарі Кириловій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Роздільня Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Роздільнянської міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок та господарчі споруди по праву спадкування за законом,-,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до Роздільнянської міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок та господарчі споруди по праву спадкування за законом.

В позові зазначила, що 14.01.2017 року померла її мати ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та господарчих споруд, що розташовані по вул.Молодіжна, 31 м. Роздільна Одеської області. За життя ОСОБА_2 заповіт не склала, тому має місце спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є вона, дочка спадкодавця ОСОБА_1 ОСОБА_3 у встановленому поряду звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але нотаріусом відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. У звязку з чим вона є єдиним спадкоємцем за законом, тому просила суд визнати за нею право власності по праву спадкування за законом на житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані по вул. Молодіжній (колишня Котовського), 31 м. Роздільна Одеської області, який складається з: «А» житлового будинку, «а» прибудови, «А/» - прибудови, «а//» прибудови, загальною площею 91,00 кв.м., в тому числі житловою 46,20 кв.м., "Б" - літньої кухні, "В" - погріба, "Г" - гаража, "І" - мостіння, "№1-2" - огорожа, що належали ОСОБА_4, яка померла 14.01.2017 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, про день та час слухання справи була сповіщена належним чином, зявитися в суд на зазначену дату не має можливості, оскільки знаходиться з онуком у лікарні, але в телефонному режимі повідомила, що свої позовні вимоги підтримує, наполягала на їх задоволенні та просила справу розглянути у її відсутність про що була складена відповідна телефонограма.( а.с.62).

Відповідач Роздільнянська міська рада Одеської області про час та місце слухання по справі були сповіщені належним чином. Представник відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності №413/1/02-22 від 06.07.2017 року надала суду заяву в якій не заперечувала в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та просила слухати справу без її участі.(а.с.63-64).

Суд розглядає справу в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши спадкову справу, врахувавши заяви сторін, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.01.2017 року у віці 95 років померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №474292, виданим 17.01.2017 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №38.(а.с.5).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та господарчих споруд, який складається з: «А» - житлового будинку, «а» - прибудова», «А1» - прибудова, «а2» - прибудова загальною площею 91,00 кв.м., в тому числі житловою 46,20 кв.м., «Б» - літня кухня, «В» - погріб, «Г» - гараж, «І-2» - мостіння, що розташовані по вул. Молодіжна,31 м. Роздільна Одеської області, який належав спадкодавцю: - 3/10 частини будинку та господарських споруд на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 27.03.1979 року, виданого виконкомом Роздільнянської міської ради Одеської області на підставі рішення народного суду від 19.08.1966 року, яке зареєстроване в Одеському МБТІ 02.04.1979 року; - 7/10 частини будинку та господарських споруд на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.05.1979 року, виданого державним нотаріусом А.Субач, яке зареєстроване Одеським МБТІ 21.05.1979 року.(а.с.6-9).

Відповідно до Довідки №145 від 25.07.2017 року виданої субєктом господарювання ПП ОСОБА_5 самочинного будівництва побудованого після 05.08.1992 року під час проведення технічної інвентаризації від 19.07.2017 року не встановлено.(а.с.10).

Житловий будинок та господарчі споруди розташовані на земельній ділянці що належить Роздільнянській міській раді та до цього часу не приватизована.

Згідно розпорядження Роздільнянсокої міської ради Одеської області № 20/МР-2016 від 19.02.2016 року відповідно до п. 20 ст. 42, п. 8 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на виконання вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», керуючись Законом України «Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», була перейменована вулиця Котовського на вулицю Молодіжна в м. Роздільна.

Згідно ст. 1216 ЦК України (2004 р), спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

За життя ОСОБА_2 заповіту не склала, а тому у відповідності до законодавства має місце спадкування за законом.

Ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На момент смерті ОСОБА_2 спадкоємцем першої черги за законом є лише донька позивач по справі ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії РА №033363, виданим 26.03.1945 року та повним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 2 від 14.03.2017 року.(а.с.21-24).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, серії І-ЖД від 19.02.1982 року виданого Районним відділенням РАЦС після розірвання шлюбу ОСОБА_1, залишила собі прізвище отримане після реєстрації шлюбу «Вдовиченко».(а.с.24).

Стаття 1268 ЦК України «Прийняття спадщини. 1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.».

Крім того згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У встановленому порядку ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, на підставі якої заведено спадкова справа №39/2017.

Однак відповідно до листа №318/02-14 нотаріусом їй було відмовлено в видачі свідоцтва на спадщину з посиланням на те, що відповідно до правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що є предметом спадщини нею надані Свідоцтво про право власності на домоволодіння, видане 27.03.1979 року виконкомом Роздільнянської міської ради Одеської області, відповідно до якого спадкодавцю належала 1/3 частка домоволодіння та свідоцтво про право на спадщину видане 17.05.1979 року Роздільнянською державною нотаріальною конторою Одеської області за реєстровим номером 860, відповідно до якого ОСОБА_2 успадкувала 7/10 часток зазначеного вище житлового будинку після смерті ОСОБА_7, померлого 31.07.1978 року, згідно кого до складу спадщини входить зазначений будинок, який мав житлову площу 38,20 кв.м.

Виходячи з даних Технічного паспорта, виданого 19.07.2017 року фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5, житловий будинок за адресою: вул. Молодіжна (колишня Котовського), 31, м.Роздільна Одеської області має розмір житлової площі 46,20кв.м. та зазначено, що визначений житловий будинок має рік побудови 1979.(а.с.11-20).

Тобто за аналізу поданих документів нотаріусом встановлено, що збільшення житлової площі зазначеної вище житлового будинку відбулося у 1979 році після набуття ОСОБА_2 права власності на зазначений вище будинок, однак серед наданих документів відсутній документ, який посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_2 на житловий будинок по вул. Молоджіжна (колишня Котовського), 31 м. Роздільна Одеської області, який би мав розмір житлової площі - 46,20 кв.м., 1979 року побудови, та відсутня державна реєстрація права на зазначене майно відповідно до законодавства, яке діяло на момент виникнення права на це нерухоме майно.

У відповідності до листа нотаріуса їй було рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою.

Батьки позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_7 відповідно до рішення Роздільнянського народного суду від 19.08.1966 році поділили будинок та визначили частки між собою та відповідно до поділу будинку за ОСОБА_2 була зареєстрована 1/3 (3/10) частки будинку, що розташований по вул. Молодіжній, 31 м. Роздільна Одеської області за ОСОБА_7 визнано право на 7/10 частин зазначеного будинку (яку моя мати успадкувала та отримала правовстановлюючий документ).

При вивченні документів встановлено, що відповідно до технічного паспорту від 19.07.2017 року площа всього будинку, що розташований по вул. Молодіжній,31 м. Роздільна становить 91,00 кв.м., в тому числі житлова - 46,20 кв.м.

Відповідно до ОСОБА_6 приймання індивідуального домоволодіння складеного та затвердженого 28.02.1979 року будинок складався з 11 кімнат загальною площею 87.90 кв.м. в тому числі житловою 46.20 кв.м., з яких при підрахунку у одного співвласника знаходилось у користуванні частина будинку площею 30 кв.м. в тому числі житлова 8,0 кв.м., у іншого співвласника знаходилось в користуванні 57,9 кв.м., в тому числі житловою площею 38,2 кв.м.

При проведенні аналізу технічних документів встановлено, що з 1979 року по теперішній час кількість приміщень в цілому будинку не збільшилась, житлова площа не змінилась, є незначне відхилення при вимірюванні загальною площі будинку, яке могло статися при застосуванні на даний час електронних приладів вимірювання, що не є порушенням.

Тобто встановлені розбіжності в технічній документації на нерухоме майно, що є обєктом права власності, які не можна на даний час виправити в позасудовому порядку, змусили позивача звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 15 названого Закону перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703.

Згідно п.10 Порядку заявник разом із заявою про державну реєстрацію подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

У відповідності з п.26 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим порядком.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 Порядку.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №39/2017, відкритої 10.07.2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 Роздільнянського районного нотаріального округу в Одеській області, позивач в порядку ст.1270 ЦПК України своєчасно в 6-ти місячний строк, 10.07.2017 року звернулася до нотаріальної контори для отримання спадщини. При цьому приватним нотаріусом ОСОБА_6., відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та господарчі споруди, у зв'язку тим, що відповідно до правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що є предметом спадщини нею надані Свідоцтво про право власності на домоволодіння, видане 27.03.1979 року виконкомом Роздільнянської міської ради Одеської області, відповідно до якого спадкодавцю належала 1/3 частка домоволодіння та свідоцтво про право на спадщину видане 17.05.1979 року Роздільнянською державною нотаріальною конторою Одеської області за реєстровим номером 860, відповідно до якого ОСОБА_2 успадкувала 7/10 часток зазначеного вище житлового будинку після смерті ОСОБА_7, померлого 31.07.1978 року, згідно кого до складу спадщини входить зазначений будинок, який мав житлову площу 38,20 кв.м. Виходячи з даних Технічного паспорта, виданого 19.07.2017 року фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5, житловий будинок за адресою: вул. Молодіжна (колишня Котовського), 31, м.Роздільна Одеської області має розмір житлової площі 46,20кв.м. та зазначено, що визначений житловий будинок має рік побудови 1979. З спадкової справи також вбачається, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом. (а.с.40-60).

Згідно вимог ч. 1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на новозбудовані об'єкти нерухомого майна видається свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Однак спірний житловий будинок побудований у 1979 році, тобто коли чинне законодавство не пов'язувало момент виникнення права власності на нерухоме майно з його реєстрацією, крім цього, відповідно до діючого на той час законодавства щодо оформлення прав власності на нерухоме майно, будинки громадян, збудовані до прийняття Указу Президіуму ВР УРСР від 22.01.1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель" не є самовільними і не підлягали здачі в експлуатацію (лист-роз"яснення Центрального БТІ від 29.12.82 року за №23-5/1-394).

У своєму інформаційному листі №10-1387 від 27.09.2012 р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що відповідно до ст.2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набирання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яке є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом досліджено достатньо доказів для задоволення позовних вимог позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані за адресою: вул. Молодіжній (колишня Котовського), 31 м. Роздільна Одеської області, який складається з: «А» житлового будинку, «а» прибудови, «А/» - прибудови, «а//» прибудови, загальною площею 91,00 кв.м., в тому числі житловою 46,20 кв.м., "Б" - літньої кухні, "В" - погріба, "Г" - гаража, "І" - мостіння, "№1-2" - огорожа, що належали ОСОБА_4, яка померла 14.01.2017 року.

Судові витрати позивачем сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216,1217,1261,1268,1270 ЦК України, 118-120 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Роздільнянської міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок та господарчі споруди по праву спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності по праву спадкування за законом на житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані по вул. Молодіжній (колишня Котовського), 31 м. Роздільна Одеської області, який складається з: «А» житлового будинку, «а» прибудови, «А/» - прибудови, «а//» прибудови, загальною площею 91,00 кв.м., в тому числі житловою 46,20 кв.м., "Б" - літньої кухні, "В" - погріба, "Г" - гаража, "І" - мостіння, "№1-2" - огорожа, що належали ОСОБА_4, яка померла 14.01.2017 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. В. Іванова