Справа №701/890/17-ц
Провадження №2-з/701/16/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -ОСОБА_1.
за участю секретаря -ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідані в смт. Маньківка заяву про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівка-Агро» до ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та визнання договору оренди землі недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та визнання договору оренди землі недійсним.

Згідно даної заяви вбачається, що частину земельної ділянки, яка перебуває в оренді ТОВ «Дзензелівка -Агро» згідно договору оренди землі від 23.12.2010 року укладеного строком на 15 років її новим власником ОСОБА_3 04.07.2017 року було передано в оренду ФОП ОСОБА_4 в період дії первинного договору оренди землі та здійснено відповідну державну реєстрацію другого договору. Договір оренди землі, що зареєстровано у Маньківському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 23.12.2010 року за № 156 не припинений та є діючим строком до 23.10.2025 року, оскільки не настало жодного факту, що перелічений в ст. 31 ЗУ «Про оренду землі». Угоди про розірвання договору оренди землі від 23.12.2010 року ТОВ «Дзензелівка - Агро» ні з ким не підписувало. Відповідної державної реєстрації припинення дії договору від 23.12.2010 року не здійснювалося. Таким чином ТОВ «Дзензелівка-Агро» має законне право використовувати орендовану земельну ділянку в період діючого договору оренди землі згідно її цільового призначення, а саме обробляти її та вирощувати сільськогосподарську продукцію. Але оскільки відповідачі уклали між собою договір оренди землі в період дії раніше укладеного договору (з одним обєктом оренди), що суперечить актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та звернулися до позивача з заявами не здійснювати обробіток земельної ділянки, що є предметом договору оренди та допустити виконавців землевпорядних робіт для встановлення межових знаків на ділянці, не знищувати та не пошкоджувати межові знаки, звільнити земельну ділянку з метою її подальшого використання. Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, а землевпорядна організація ПП «Земекспертцентр» почала здійснювати дії щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за замовленням відповідачів всі ці дії свідчать про намір фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 здійснювати обробіток земельної ділянки, що є предметом спору самостійно.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав дану заяву.

Відповідачі в судове засідання не зявились, але їх неявка неперешкоджає розгляду заяви про забезпечення позову по суті.

Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши заяву про забезпечення позову, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: відповідно до вимог ч.ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 здійснювати обробіток земельної ділянки кадастровий № :03:002:0201 площею 1,8095 га, що розташована в адміністративних межах Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області до набрання чинності рішенням суду у даній справі.

Згідно роз'яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви про забезпечення позову у даній справі, оскільки такий спосіб забезпечення позову передбачений законом, є співмірним заявленим позовним вимогам і його невжиття може утруднити чи взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151 - 153, 208, 209, 210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву про забезпечення позову задоволити.

Заборонити фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 здійснювати обробіток земельної ділянки кадастровий № :03:002:0201 площею 1,8095 га, шо розташована в адміністративних межах Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області до набрання чинності рішення суду у даній справі.

Виконання ухвали покласти на Маньківський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяОСОБА_1