Єдиний унікальний номер 341/2380/14-ц
Номер провадження 2/341/19/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року Галицький районний суд Івано-Франківської області, в складі:

головуючого судді - Мули О.Д.

секретаря судових засідань - ОСОБА_1

в м. Галичі у відкритому судовому засіданні розглянувши справу за позовом АТ «ОСОБА_2 Ворота» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -

в с т а н о в и в:

АТ «ОСОБА_2 Ворота» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та просить уточнивши позовні вимоги стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 133 848 грн. 84 коп..

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 25 жовтня 2006 року між ОСОБА_3 та Акціонерно-комерційним банком «Золоті Ворота» (в подальшому найменування змінено на «Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_2 Ворота»), було укладено договір № 02/36Ф про надання споживчого кредиту. Згідно із умовами кредитного договору (п.п. 1.1.) позивач зобовязався надати відповідачу ОСОБА_3 кредит в сумі 8450 доларів США, а відповідач ОСОБА_3 зобовязався повернути кредит у терміни, встановлені Графіком погашення кредиту (додаток №1 до кредитного договору), але в термін не пізніше 25 жовтня 2011 року, та сплачувати проценти за користування ним за ставкою 10,8% річних.

25 жовтня 2006 року позивач належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором надавши ОСОБА_3 кредитні кошти в сумі 8450 доларів США. Факт отримання відповідачем кредитних коштів позивача підтверджується особистим підписом відповідача 1 у касовому документі - заяві про видачу готівки №191 від 25.10.2006 року.

В забезпечення виконання зобовязання за даним кредитним договором між Акціонерно-комерційним банком «Золоті Ворота» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, згідно якого останній виступає поручителем по зобов'язаннях ОСОБА_3, що випливають із кредитного договору № 02/36Ф від 25.10.2006 року.

В ході виконання кредитного договору відповідач не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку, а тому виникла заборгованість станом на 26.06.2017 року на загальну суму 133 848, 84 грн. що складає:

2189 доларів 67 центів США, що в еквіваленті по курсу НБУстаном на 26.06.2017 р. становить 56 999 грн. 55 коп. заборгованість за кредитом;

547 доларів 48 центів США, що в еквіваленті по курсу НБУстаном на 26.06.2017 р. становить 14 251 грн. 51 коп - заборгованість по відсотках за користування кредитом;

62 597 грн. 78 коп. пеня, нарахована у період з 27.06.2014 р. по 26.06.2017 р.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та додатково пояснив, що Боржник (а відтак і поручитель) узяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 6 листопада 2032 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

Отже, сторони встановили не лише строк дії договору, а й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явленні кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сумм, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Отже, саме з часу прострочення несплаченої заборгованості відповідно до статті 261 Щ України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обчислень - встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя щодо окремих зобов'язань за кредитом.

Тобто АТ «ОСОБА_2 Ворота» має протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (виникнення простроченої заборгованості за кредитних договором ) пред'явити вимоги до поручителя, що і було зроблено.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більш ніж через 6 місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Кредитним договором передбачено виконання грошових зобовязань шляхом здійснення щомісячних платежів (згідно з графіком), а за договором поруки відповідальність поручителя настає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором.

Доводи позивача про те, що кредитор реалізував своє право, передбачене статтею 1050 ЦК України, і змінив строк виконання основного зобов'язання, надіславши вимогу про дострокове повернення кредиту, не ґрунтується на матеріалах справи.

Таким чином доводи відповідача ОСОБА_3 щодо ніби-то припинення зобовязань поручителям ОСОБА_4 за кредитним договором та договором поруки в цілому з підстав передбачених ч.4 ст.559 ЦК України є безпідставними.

Окрім того, згідно із ч.І ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Як вбачається із додатку №4 «Перелік документів по кредитному договору №02/36Ф від 25.10.2006р. За період з 25.10.2006р. по 16.03.2015р.» Розрахунку заборгованості позичальника станом на 26.06.2017 року ОСОБА_3 з 18.01.2012 року по 16.09.2014 року 21 раз здійснював погашення кредиту та процентів. Останній платіж на погашення кредиту та процентів ним було здійснено 16.09.2014 року. Таким чином 16.09.2014 року строк позовної давності згідно із ч.І ст.264 ЦК України переривався і почався заново.

Кредитним договором (п.5.8.) встановлено збільшену позовну давність по пені три роки.

Провадження у даній справі було відкрито 24.10.2014 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Таким чином доводи відповідача ОСОБА_3 щодо ніби-то припинення його зобовязань за кредитним договором з підстав передбачених ч.5 ст .261 ЦК України є безпідставними. А тому позов предявлено в межах визначених чинним законодавством, кредитним договором та договором поруки строком позовної давності. А тому, підстав для відмови у задоволенні даного позову з підстав ніби-то недотримання даного строку - не вбачається, а тому заперечення відповідача ОСОБА_3 проти позову від 26.04.2017 року є необгрунтованими і підлягають відхиленню.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 позов заперечили повністю. Заперечуючи позов, покладалися на те, що 31.10.2011 року між Позивачем та Відповідачем укладено додаткову угоду (договір про зміни) № 1 до Договору № 02/36Ф про надання споживчого кредиту від 25.10.2006 року.

Зокрема, зазначеною угодою змінено відсоткові ставки за користування кредитом, а саме проценти за користування кредитними коштами (в т.ч. за користування кредитними коштами після закінчення строку, на який було надано кредит)_ та розмір комісійної винагороди ОСОБА_2.

Враховуючи, що відповідача ОСОБА_4 (поручителя) не повідомлено про Зміну умов договору, а також враховуючи той факт, що 6-ти місячний строк, передбачений ст. 559 ЦК України після закінчення кредитного договору, закінчився позовні вимоги до Поручителя по справі не підлягають до задоволення. Згідно частини першої статті 559 ЦК порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що що 25 жовтня 2006 року між ОСОБА_3 та Акціонерно-комерційним банком «Золоті Ворота» (в подальшому найменування змінено на «Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_2 Ворота»), було укладено договір № 02/36Ф про надання споживчого кредиту. Згідно із умовами кредитного договору (п.п. 1.1.) позивач зобовязався надати відповідачу ОСОБА_3 кредит в сумі 8450 доларів США, а відповідач ОСОБА_3 зобовязався повернути кредит у терміни, встановлені Графіком погашення кредиту (додаток №1 до кредитного договору), але в термін не пізніше 25 жовтня 2011 року, та сплачувати проценти за користування ним за ставкою 10,8% річних.

25 жовтня 2006 року позивач належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором надавши ОСОБА_3 кредитні кошти в сумі 8450 доларів США. Факт отримання відповідачем кредитних коштів позивача підтверджується особистим підписом ОСОБА_3 у касовому документі - заяві про видачу готівки №191 від 25.10.2006 року.

В забезпечення виконання зобовязання за даним кредитним договором між Акціонерно-комерційним банком «Золоті Ворота» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, згідно якого останній виступає поручителем по зобов'язаннях ОСОБА_3, що випливають із кредитного договору № 02/36Ф від 25.10.2006 року.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В ході виконання кредитного договору відповідач не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку, а тому виникла заборгованість станом на 26.06.2017 року на загальну суму 133 848, 84 грн. що складає:

2189 доларів 67 центів США, що в еквіваленті по курсу НБУстаном на 26.06.2017 р. становить 56 999 грн. 55 коп. заборгованість за кредитом;

547 доларів 48 центів США, що в еквіваленті по курсу НБУстаном на 26.06.2017 р. становить 14 251 грн. 51 коп - заборгованість по відсотках за користування кредитом;

62 597 грн. 78 коп. пеня, нарахована у період з 27.06.2014 р. по 26.06.2017 р.

Згідно із ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 559, 575, 610, 612 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Ворота» (р/р № 1980 в АТ ОСОБА_2 Ворота, код банку 351931, , призначення платежу "погашення заборгованості за кред. договором №02/36Ф від 25.10.2006 р.".)з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії СЕ 360961 виданий 02.03.2006р. Галицьким РВ УМВС в Івано-Франківській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії СС 890933 виданий Івано-Франківським МУВС УВС в Івано-Франківській області 30.12.1999 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса реєстрації місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 «Б», кв.54, м. Івано-Франківськ) заборгованість за договором №02/36Ф про надання споживчого кредиту від 25 жовтня 2006 року 133 848, 84 грн. що складає:

2189 доларів 67 центів США, що в еквіваленті по курсу НБУстаном на 26.06.2017 р. становить 56 999 грн. 55 коп. заборгованість за кредитом;

547 доларів 48 центів США, що в еквіваленті по курсу НБУстаном на 26.06.2017 р. становить 14 251 грн. 51 коп - заборгованість по відсотках за користування кредитом;

62 597 грн. 78 коп. пеня, нарахована у період з 27.06.2014 р. по 26.06.2017 р.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дохід держави 2007, 73 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд Івано-Франківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_6