Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2017 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши письмово у судовому засіданні в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Теребовлянської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно квартиру, що знаходиться за адресою в м. Теребовля, вул. Наливайка, 30/2, Теребовлянського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер 22 лютого 2013 року. Позивач не може отримати у державній нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на дане спадкове майно, а тому змушена звернутися з позовом до суду.

У судове засідання позивачка не зявилася, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи міститься заява про слухання справи у його відсутності, при вирішенні даної справи покладається на думку суду.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступне.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками позивачки ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД № 375068.

ОСОБА_1 08 листопада 1994 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з «Буката» на «Атаманюк».

За життя ОСОБА_3 11 листопада 2011 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_5, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла ОСОБА_1.

Даний заповіт на день смерті ОСОБА_3 не змінювався і не скасовувався.

24 листопада 2011 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №130147 від 24 листопада 2011 року.

Також, ОСОБА_2 за життя 11 листопада 2011 року склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_5, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, все те, що буде належати йому на день смерті, заповів ОСОБА_1.

Даний заповіт на день смерті ОСОБА_2 не змінювався і не скасовувався.

22 лютого 2013 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №153041 від 23 лютого 2013 року.

Згідно договору купівлі - продажу від 29 серпня 2006 року ОСОБА_2, який помер 22 лютого 2013 року купив квартиру, що знаходиться за адресою м. Теребовля, вул. Наливайка, 30/2, Теребовлянського району Тернопільської області.

Згідно довідки виданої Теребовлянським бюро Технічної інвентаризації від 06 травня 2014 року №561 квартира, яка розташована за адресою: м. Теребовля, вул. Наливайка, 30/2, Теребовлянського району Тернопільської області належить на праві власності ОСОБА_2, який помер 22 лютого 2013 року, підстава виникнення права власності договір купівлі - продажу від 29 серпня 2006 року. Даний факт підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23 лютого 2007 року № 13679806.

Згідно довідки розрахунок вартості квартири від 13 лютого 2017 року виданої Теребовлянським бюро Технічної інвентаризації, про те, що вартість квартири, що знаходиться за адресою: м. Теребовля, вул. Наливайка, 30/2, Теребовлянського району Тернопільської області, становить -167842 грн.

Постановою виданою приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу ОСОБА_5 № 726/02-31 від 03 вересня 2014 року було відмовлено ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, що в м. Теребовля, вул. Наливайка, 30/2, Теребовлянського району Тернопільської області, після смерті ОСОБА_2, померлого 22 лютого 2013 року, у звязку з тим, що нотаріусом було виявлено, те, що до квартири самовільно долучено кладовку 4 та самовільно проведене внутрішнє перепланування в результаті чого були зменшені загальна та житлова площі квартири, що спадкується. Згідно із Договором купівлі-продажу квартири від 29 серпня 2006 року, до переобладнання загальна площа квартири становила 63,5 кв. м, житлова - 43,5 кв.м. Як наслідок Договір купівлі-продажу квартири мав бути замінений на Свідоцтво про право власності на квартиру із загальною площею 63,0 кв. м та житловою площею 30,4 кв. м.

Згідно Технічного паспорта від 06 травня 2014 року виготовленого на імя ОСОБА_1, загальна площа квартири становить 63,0 кв. м, житлова 30,4кв.м.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні -ч.1 ст. 321 ЦК України.

У відповідності до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно ч. 2 ст. 383 ЦК встановлено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Позивач фактично вступив в оперативне управління спадковим майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, визнавши за ОСОБА_1 право власності на квартиру, що знаходиться за адресою в м. Теребовля, вул. Наливайка, 30/2, Теребовлянського району Тернопільської області, після смерті ОСОБА_2, який помер 22 лютого 2013 року (свідоцтво про смерть серії І-ИД № 153041).

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 179 ЦПК України, ст.ст. 392, 1223, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, що знаходиться за адресою в м. Теребовля, вул. Наливайка, 30/2, Теребовлянського району Тернопільської області, після смерті ОСОБА_2, який помер 22 лютого 2013 року (свідоцтво про смерть серії І-ИД № 153041).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Головуючий: