Справа № 159/1689/17
Провадження № 2/159/660/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2017 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді: Лесика В.О.
при секретарі: Жукової Ю.В.
за участю представника позивача: ОСОБА_1
відповідачки: ОСОБА_2
представника відповідачки: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,-
встановив:
Приватне акціонерне товариство Акціонерна страхова компанія «Омега» звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.
Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: 27 серпня 2016 року між позивачем Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Омега» (далі- АСК «Омега») та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів №АК6000996. Згідно якого, АСК «Омега» взяла на себе зобов`язання щодо відшкодування шкоди перед третіми особами, яку може бути завдано транспортним засобом «Чері» д.н. НОМЕР_1 , а Страхувальник (або будь-яка особа, що управляє забезпеченим транспортним засобом на законних підставах) - зобов`язання щодо виконання обов`язків покладених на страхувальника ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» включаючи своєчасне письмове повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди та надання інших відомостей про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна.02 вересня 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були відповідач ОСОБА_2 (транспортний засіб «Чері» д.н. НОМЕР_1 ) та транспортний засіб «ДАФ» д.н. НОМЕР_2 .Відповідно до страхового акту №4875-цв, розрахунку суми страхового відшкодування, Звіту за шкоду завдану транспортному засобу «ДАФ`АА2081АР було виплачене страхове відшкодування у розмірі 77124,98 грн. Оскільки АСК «Омега» про дорожньо-транспортна пригоду, яка мала місце 02.09.2016 року було повідомлено письмово лише 15.03.2017 року, позивач з покликанням на норми ст. 993, 1166, 1187, 1191,1194 ЦК України та ст.33, ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції,що діяла на момент ДТП), прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ПАТ«Акціонерна страхова компанія «Омега» матеріальну шкоду в сумі 77 124,98 грн.
В судовому засіданні 21 червня 2017 року представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі та підтвердив, що дійсно в АДРЕСА_1 ) знаходиться страховий агент їхньої компанії. Не заперечував, що з цих підстав неодноразово спілкувався з представниками відповідачки по телефону, однак заперечив факт отримання документів. З покликанням на норми ст.33, ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ«Акціонерна страхова компанія «Омега» матеріальну шкоду в сумі 77 124,98 грн.
У ході судового розгляду відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 позову не визнали і заперечили проти його задоволення. Пояснили, що дійсно 02 вересня 2016 року відбулось ДТП з участю відповідача в м. Ковелі на перехресті вул. Варшавська-Володимирська,яка ОСОБА_2 керувала автомобілем марки CHERY S11QQ, номерний знак НОМЕР_1 , та повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, не дала дорогу автомобілю марки "DAF", номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом "SCHMІTZ", номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Після ДТП відповідача забрала швидка допомога до лікувального закладу, а на місці аварії залишилась її дочка ОСОБА_5 , її брат ОСОБА_6 та військовослужбовець ОСОБА_7 . Вказує, що повідомив страхову компанію її колега ОСОБА_7 по факту ДТП, відразу в телефонному режимі. Однак, на місце події ніхто не приїхав. ОСОБА_7 на наступний день повідомив їй про те, що зібрані документи передав страховому агенту, що знаходиться по вул. Володимирській м. Ковеля (автозаправка «Мавекс») незнайомій особі. Вказана особа обіцяла передати пакет документів до м. Луцька (офіс страхової компанії). У задоволенні позову прохають відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов безпідставний і задоволенню не підлягає.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.
Судом встановлено, що 02 вересня 2016 року о 10 год. 30 хв. ОСОБА_2 керуючи в м. Ковелі на перехресті вул. Варшавська-Володимирська автомобілем марки CHERY S11QQ, номерний знак НОМЕР_1 , та повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, не дала дорогу автомобілю марки "DAF", номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом "SCHMІTZ", номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Дана обставина підтверджується постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.12.2016 року, згідно якої ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піданно адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 грн. Вказана постанова набрала законної сили 11.01.2017 року.
Як вбачається з копії полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6000996 від 27 серпня 2016 року, відповідач ОСОБА_2 застрахувала транспортний засіб автомобіль марки CHERY S11QQ, н.з. НОМЕР_1 , у позивача - АСК «Омега» на період з 28.08.2016 року по 27.08.2017 року включно. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) встановлено в сумі 100 000 грн., франшиза визначена в сумі 1 000 грн.
У результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки DAF", номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 .
Відповідно до копії заяви від 05 вересня 2016 року про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, поданої потерпілою особою ОСОБА_8 тобто власником транспортного засобу DAF", номерний знак НОМЕР_2 , 05.09.2016 року АСК «Омега», повідомлено про страховий випадок.
Як слідує з копії розрахунку суми страхового відшкодування від 17.01.2017 року, здійсненого з врахуванням звіту № 5218 про оцінку автомобіля марки «DAF", номерний знак НОМЕР_2 , протоколу № 5218 огляду транспортного засобу від 08.09.2016 року, вона визначена в розмірі 77 124,98 грн.
З копії страхового акта № 4875 - ЦВ від 17.01.2017 року вбачається, що страхувальник за полісом забезпеченого т/з є ОСОБА_2 , третя особа, якій завдано шкоду ОСОБА_8 , майно третіх осіб - ОСОБА_8 , яким є автомобіль марки « DAF XF 105.460» внаслідок ДТП 02.09.2016 року було заподіяно шкоду. Про ДТП повідомлено страхову компанію 05.09.2016 року. Розмір страхового відшкодування 77 124,98 грн. та згідно копії платіжного доручення № 83 від 31.01.2017 року, позивач перерахував суму страхового відшкодування в розмірі 77 124,98 грн. ОСОБА_8 ( а.с. 2-16).

Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( ч. 2 ст. 1187 ЦК України).
Частиною ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Звертаючись до суду з даним позовом ПАТ «АСК «Омега» та вказуючи про невиконання ОСОБА_2 підпункту 33.1.4 та пункту 33.1 ст. 33 ЗУ ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», щодо неповідомлення страховика про факт ДТП, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна,контактний телефон та адресу, просить стягнути з відповідача в їхню користь 77 124,98 грн.
Відповідно до пп. «ґ» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону.
Підпунктами 33.1.2, 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.
Таким чином, ОСОБА_2 як водій транспортного засобу, що причетний до ДТП, повина була невідкладно, не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, подати страховику - ПАТ «АСК «Омега», з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
У пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 1 березня 2013 року надано роз`яснення, відповідно до яких, за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.
У разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись окремо у кожному випадку.
Зокрема, несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку саме по собі не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, а лише у тому випадку, коли воно позбавляє страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, тобто якщо буде доведено, що відсутність у страховика відомостей про це могло вплинути на його обов`язок виплатити страхове відшкодування.
У ході судового розгляду свідок ОСОБА_7 показав, що 02.09.2016 року йому, як командиру військового підрозділу, по телефону повідомили про ДТП з участю військовослужбовця, тобто ОСОБА_2 . Тоді ж він, на власному автомобілі виїхав на місце ДТП (перехрестя вулиць Варшавської та Володимирської в м. Ковелі) та бачив пошкоджені автомобілі, як відповідачки так і автомобіль марки «ДАФ». Взявши страховий поліс, він відразу зателефонував на гарячу лінію страхової компанії номер якої вказано в полісі та повідомив про дорожньо-транспортну пригоду, а також запропонував водію автомобіля «ДАФ» повідомити про ДТП його страхову компанію, що ним було зроблено. Ствердив, що отримав повідомлення про прибуття страхового комісара на місце ДТП через три години, про що ним було повідомлено працівників поліції, однак ті відповіли, що ТЗ будуть вивезені з місця пригоди. Тоді він знову зателефонував в компанію та повідомив про це, а у відповідь дізнався, що можна оформити самостійно необхідні документи та надати їх страховому агенту, що знаходиться в м. Ковелі по вул. Володимирській на території автозаправки «Мавекс», а ті в свою чергу передадуть їх до м. Луцька. В цей же день, він та брат відповідачки за їх заявою отримали від працівника поліції свідоцтво про реєстрацію ТЗ, посвідчення водія, копію протоколу огляду місця події. Братом позивачки було заповнено також лист-повідомлення про ДТП. Наступного дня він зібрані документи передав страховому агенту, що знаходиться по АДРЕСА_1 ) незнайомій особі, яка ознайомилась з ними та повідомила, що знає сім`ю ОСОБА_9 , а також підтвердила отримання страхового полісу відповідачкою саме у неї. Вказана особа обіцяла передати пакет документів до м. Луцька (офіс страхової компанії). Приблизно через 3-4 дні він зателефонував до м. Луцька і дізнався, що документи отримані та відправлені до м. Києва в центральний офіс. Показав також, що по телефону спілкувався з працівником компанії по імені «Руслан».

Об`єктивність показання свідка ОСОБА_7 підтверджується поданою ст. слідчому Ковельського ВП ГУНП у Волинській області Сметюх Н.П., заявою від імені відповідачки ОСОБА_2 про видачу саме 02.09.2017 року документів, пов`язаних з ДТП.

Ці обставини підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 який показав, що на час скоєння ДТП знаходився в ОСОБА_10 , так як перебував у відпустці. Від сестри дізнався, що вона потрапила в ДТП, а тому виїхав на місце пригоди. Перебуваючи там, був свідком як особа по імені « ОСОБА_11 » повідомив страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду. Тоді ж дізнався, що документи необхідно забирати самим. Саме з ним вони отримували необхідні документи у відділі поліції від імені ОСОБА_2 .Цей пакет документів ОСОБА_12 було передано страховому агенту в м.Ковелі. Через деякий час, перебуваючи за місцем свого проживання в Київській області телефонував в страхову компанію і дізнався, що додатково необхідно надати свідоцтво про реєстрацію іншого транспортного засобу, тобто вантажного автомобіля, який був учасником пригоди та посвідчення водія. Знаючи, що цей автомобіль на той час знаходиться в Києві, він зателефонував водію і дізнався, що вже ці документи передані компанії. Він повторно зателефонував в офіс та отримав відповідь, що всі документи їм передані. Після пред`явлення позову, він знову звертався до страхової компанії і дізнався, що подані документи були втрачені в м. Луцьку чи в м. Києві. Він говорив також із представником компанії, що є в м. Луцьку і той підтвердив ту обставину, що документи були вчасно подані, однак цього заявити суду не може, так як він працює в цій компанії.

Об`єктивно дані показання свідка ОСОБА_6 підтверджено заявою від імені ОСОБА_2 на ім`я слідчого Ковельського ВП ГУНП від 02.09.2016 року про видачу копій протоколу огляду місця події та схеми до нього.

Крім цього, у ході розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 після ДТП, яка мала місце 02.09.2016 року зверталась за медичною допомогою в медичний пункт військової частини НОМЕР_4 . Дана обставина підтверджується довідкою №187/3 від 12.04.2017 року, видана військовою частиною НОМЕР_4 (а.с.37).
Як вбачається з довідки №187/2 від 12.04.2017 року виданої командиром військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_13 , про те, що дійсно ОСОБА_2 з 03.09.2016 року по 25.09.2016 року було відсторонена від виконання службових обов`язків з хворобою, яка мала місце після ДТП з її участю. (а.с.36).

Позивач АСК «Омега у позовній заяві вказує на те, що саме відповідач, як водій забезпеченого т/засобу не повідомив позивача, як страховика у строки і за умов, визначених у п. п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 цього Закону.

Однак, у даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке має базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.
Отже, з огляду на зміст наведених правових норм можна зробити висновок, що в разі, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника.
Разом з тим за наявності підтверджених документально поважних причин відсутності такого повідомлення підстав для стягнення страхового відшкодування в порядку регресу немає.
Аналогічний правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду України від 30 березня 2016 року в справі № 6-186цс16, від 08 червня 2016 року № 6-2989цс16, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними й допустимими доказами факту заподіяння йому збитків, які полягають у необґрунтованій виплаті страхового відшкодування потерпілому у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце з участю ОСОБА_2 внаслідок неповідомлення останньою про дорожньо-транспортну пригоду.
Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі ст. ст. 10, 11, 57, 59, 60, 61, 208, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд
в и р і ш и в :

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» до ОСОБА_2 про стягнення 77124,98 грн. як відшкодування матеріальної шкоди відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий:В. О. Лесик