Справа № 685/1333/16-ц
Провадження № 2/685/44/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2017 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Дондель Т.В.,

представників позивача ОСОБА_1 та

ОСОБА_2,

представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Сторожука Ю.В.,

третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_7 до ОСОБА_8 та Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області про встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем понад 5 років, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, зміну черговості спадкування, встановлення факту ухилення від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця та усунення спадкоємця від права на спадкування спадщини за законом,

В С Т А Н О В И В :

25 жовтня 2016 року ОСОБА_2, діючи в інтересах позивача ОСОБА_5, звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, пропущений внаслідок перебування позивача на лікуванні.

01 грудня 2016 року до суду звернувся адвокат Сторожук Ю.В., діючи в інтересах третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_7, заявивши вимоги, зменшені в ході розгляду справи, усунути ОСОБА_5 від права на спадкування після смерті ОСОБА_9, встановити факт проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини та визнати ОСОБА_7 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_9.

Ухвалою суду від 23 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_7 розглядаються в одному провадженні.

В ході судового розгляду представники позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_10 позовні вимоги ОСОБА_5 також підтримала та додатково пояснила, що дружина ОСОБА_5 перебувала на лікуванні в м. Київ, тому і сам ОСОБА_5 проходив там лікування, що завадило йому подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька.

Від відповідача Новоставецької сільської ради надійшла заява про відсутність заперечень проти визначення ОСОБА_5 додаткового строку для прийняття спадщини та про розгляд справи за відсутності їх представника.

Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Сторожук Ю.В. вважає, що амбулаторне лікування позивача не може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 просить відмовити ОСОБА_5 в позові.

Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Сторожук Ю.В. позовні вимоги ОСОБА_7 підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених у позовній заяві, та додатково пояснив, що батько позивача ОСОБА_9 проживав однією сім'єю з родиною ОСОБА_7 починаючи з 1989 року.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_7 підтримала в повному обсязі та додатково пояснила, що дружина ОСОБА_9 померла у 1989 році і після цього він став проживати разом з ними однією сім'єю, так як їх будинки розташовані поруч і між ними одне подвір'я. У них була одна на дві родини корова, вона допомагала йому білити хату, готувала їжу. Вони з своїм чоловіком допомагали ОСОБА_9 з похоронами його дружини та молодшого сина ОСОБА_11, організовували поминальні обіди.

Представником відповідача ОСОБА_5 за позовом третьої особи подано до суду письмове заперечення, відповідно до якого він просить відмовити у позові, оскільки ОСОБА_5 в міру своїх можливостей допомагав батькові, висилаючи гроші, приїздив рідко, так як проживав досить далеко. Батько відповідача після смерті дружини проживав разом зі своїм молодшим сином ОСОБА_11, який помер у 2001 році, в подальшому батько проживав сам, але він до самої смерті не перебував у безпорадному стані, вів звичайний спосіб життя, працював по господарству та обробляв город, тому і підстав для усунення його сина від права на спадкування немає.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків та дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про відсутність підстав для задоволення позовів ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Статтями 1269, 1270 та 1272 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, впродовж 6-тимісячного строку після відкриття спадщини повинен подати нотаріусу заяву для прийняття спадщини. Суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини, в разі його пропуску з поважних причин.

Позивач ОСОБА_5 являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_1, повторно виданим 11 квітня 2007 року Новоставецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, та свідоцтвом про смерть його батька серії НОМЕР_1, повторно виданим 11 квітня 2007 року Новоставецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області.

Державний нотаріус Теофіпольської державної нотаріальної контори Вівсянко О.П. постановою від 18 жовтня 2016 року відмовила ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_9, оскільки ОСОБА_5 відповідної заяви до нотаріальної контори у межах встановленого строку не подав і з померлим за однією адресою зареєстрованим не був, а тому, згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, він вважається таким, що не прийняв спадщини.

Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства Шевченківського району міста Києва «Консультативно-діагностичний центр» від 22 жовтня 2005 року, ОСОБА_5, 1962 року народження, проходив амбулаторне лікування у кардіолога з 25 вересня 2005 року по 22 жовтня 2005 року з приводу гіпертонічної хвороби ІІ ст., кризові лікування 25 та 28 вересня, 01 та 06 жовтня 2005 року.

Пленум Верховного Суду України у абзаці 6 пункту 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» звертає увагу на те, що поважними причинами пропуску строку подання заяви на прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За таких обставин суд вважає, що початок амбулаторного лікування за 5 днів до кінця шестимісячного строку прийняття спадщини не являється об'єктивною причиною, яка непереборно створювала позивачу труднощі для подання заяви про прийняття спадщини, тому позов ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Суд також враховує, що згідно з пунктом 207 чинної станом на 2005 рік Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін'юсту України від 03 березня 2004 року № 20/5, передбачена можливість направлення поштою письмової заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідченою.

Підстави для задоволення позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_7, також відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 5 статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунута від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Безпорадним станом вважається безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

З медичної карти стаціонарного хворого № 537 вбачається, що ОСОБА_9 перебував на лікуванні у терапевтичному відділенні Теофіпольській центральній районній лікарні з 07 по 16 лютого 2005 року з діагнозом при госпіталізації «Хронічний бронхіт в стадії загострення». Відповідно до запису лікаря приймального відділення від 07 лютого 2005 року, ОСОБА_9 був направлений поліклінікою зі скаргами на періодичний кашель, болі в суглобах, більше в плечових, шийно-грудному відділі хребта. Пацієнт хворіє більше 3-х місяців, гірше стало на протязі останнього тижня, загальний стан середньої важкості, виписаний був 16 лютого 2005 року з скаргами на різкий кашель та помірними болями в суглобах.

З медичної карти стаціонарного хворого № 1053 встановлено, що ОСОБА_9 перебував на лікуванні в терапевтичному відділенні Теофіпольської ЦРЛ з 14 по 22 березня 2005 року з діагнозом при госпіталізації «ІХС. А/С кардіосклероз з гіперт. НК І ст. ДОА з переважним ураженням плечових суглобів. Застійний фіброз печінки.». Відповідно до запису лікаря приймального відділення від 14 березня 2005 року, ОСОБА_9 поступив зі скаргами на задишку у спокої, відчуття серцебиття, загальну слабкість, больова обмеженість рухів в суглобах кінцівок. Хворий хворіє на протязі 2-х років, погіршення тиждень, загальний стан середньої важкості, з лікарні був виписаний 22 березня 2005 року на прохання родичів, з загальним станом середньої важкості, скарги об'єктивні дані попередні.

З наданих медичних карт не вбачається, що ОСОБА_9 був у безпорадному стані, який би призводив до його фізичної неспроможності самостійно забезпечити умови свого життя.

З тексту позовної заяви ОСОБА_7, пояснень третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_4 вбачається, що стан ОСОБА_9 погіршився за кілька місяців до його смерті. ОСОБА_7 у позовній заяві зазначає, що на вибори Президента України в 2004 році, які відбувалися восени, ОСОБА_9 особисто прийшов на виборчу дільницю, не скориставшись можливістю голосування на дому.

Допитані в ході судового розгляду свідки ОСОБА_13, 1965 року народження, та ОСОБА_14, 1951 року народження, теж зазначили про хворобу ОСОБА_9 незадовго до смерті.

Відповідач ОСОБА_5 з 20 березня 1984 року зареєстрований в с. Петрівка-Роменська Гадяцького району Полтавської області, має власну сім'ю, що підтверджується копією його паспорта серії НОМЕР_2, виданим 02 листопада 1999 року Гадяцьким РВ УМВС України в Полтавській області, та визнається усіма учасниками судового розгляду.

Тому за таких обставин, враховуючи значну відстань між місцями проживання сина та батька, факт відвідування ОСОБА_5 свого батька незадовго до його смерті, що також визнається обома сторонами, в суді не знайшов свого підтвердження факт ухилення відповідача від свого обов'язку забезпечувати підтримку та допомогу батьку.

Третьою особою ОСОБА_7 не доведено факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_9 не менш як 5 років до часу відкриття спадщини.

Свою вимогу встановлення даного факту ОСОБА_7 обґрунтовує забезпеченням можливості прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 як спадкоємцем четвертої черги за законом відповідно до ст. 1264 ЦК України, якою передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Сім'ю, згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Частиною 4 даної статті передбачено, що сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно виписки з погосподарської книги № 1 Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області ОСОБА_9 з 1999 року, коли помер його син ОСОБА_11, 1966 року народження, вибув у інше господарство, проживав сам до 15 березня 2005 року у господарстві по АДРЕСА_1, після чого вибув у господарство по АДРЕСА_1, де проживав до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

З наведених ОСОБА_7 доводів у позовній заяві, поясненнях його дружини ОСОБА_4, яка є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, вбачається, що ОСОБА_9 проживав у своєму будинку, вів власне господарство, обробляв город, утримував птицю, розпоряджався своєю заробітною платою та пенсією.

Надання родиною ОСОБА_4 допомоги у побуті ОСОБА_9, який проживав у сусідньому будинку, а також надання йому допомоги за час його хвороби в останні місяці життя не свідчить про їх проживання однією сім'єю.

Керуючись ст.ст. 1224, 1264, 1269, 1270 та 1272 ЦК України, ст. 3 СК України, ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_5 в задоволенні позову.

Відмовити ОСОБА_7 в задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.П. Самойлович