Справа № 573/1147/17
Номер провадження 2-о/573/63/17
РІШЕННЯ

іменем України

29 червня 2017 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Білопільський районний сектор управління державної міграційної служби України в Сумській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивувала тим, що вона народилася 25 липня 1985 року на території України в с. Новоселівка Полтавського району Полтавської області. В 1987 році вона разом зі своєю матірю ОСОБА_2 переїхали проживати до бабусі, яка мешкала за адресою: с. Ободи, вул. Ракуси, 12, Білопільського району Сумської області. З цього ж року і по 2000 рік її мати працювала в Сумському державному підприємстві «Виробниче обєднання «Хімпром», а вона з 01 вересня 1993 року і по 21 червня 2002 року навчалася в Ободівському НВК Білопільського району Сумської області. З моменту народження і по даний час вона постійно проживала на території України і нікуди не виїжджала, оскільки не має паспорта. На даний час з метою отримання вперше паспорта громадянина України вона звернулася до Білопільського районного сектору УДМС України в Сумській області, однак їй відмовили у видачі паспорта, оскільки не вдалося документально встановити її належність до громадянства держави Україна. Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила встановити факт постійного проживання в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року і по теперішній час.

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи Білопільського районного сектору управління державної міграційної служби України в Сумській області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про час, день і місце розгляду справи.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи і оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 народилася 25 липня 1985 року в селі Новоселівка Полтавського району Полтавської області, її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4).

З довідки Ободівської сільської ради Білопільського району від 26 червня 2017 року №210/02-23 вбачається, що постійне місце проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території ради не зареєстровано, але фактично станом на 24 серпня 1991 року і по 2017 рік вона дійсно проживала і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. В період з 1987 року і по 2000 рік ОСОБА_1 проживала за вказаною адресою разом із матірю ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_4 (а. с. 21-22).

Відповідно до копії трудової книжки матері заявниці, остання з 26 січня 1987 року і по 14 серпня 2000 року працювала у ВАТ «Сумихіпром» (а. с. 7).

Згідно з довідкою Ободівського НВК Білопільського району від 25 травня 2017 року №472 ОСОБА_1 з 01 вересня 1993 року і по 21 червня 2002 року дійсно навчалася у вказаному навчальному закладі (а. с. 5).

У відповідності з довідкою Білопільського РС УДМС від 16 червня 2017 року №969 матері заявниці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі паспорта колишнього СРСР серії VII-KE №593170, виданого 08 січня 1985 року Полтавським райвиконкомом Полтавської області, документована 31 травня 2008 року Білопільським РВ УМВС України в Сумській області паспортом громадянина України серії МВ №384660 (а. с. 18).

Згідно з довідкою Білопільського РС УДМС від 21 січня 2017 року заявниця ОСОБА_1 зверталася до сектору з заявою про видачу паспорта України вперше після досягнення 18 років та за проведеною перевіркою встановлено особу заявника, однак не встановлено її належність до громадянства будь-якої держави (а. с. 10).

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про громадянство України громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Згідно з ч. 1 ст. 8 вищевказаного Закону особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_4, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

У відповідності до п. 10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію свідоцтва про народження;

в) один із таких документів:

- довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;

- довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;

- документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року;

- копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);

- судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;

- судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

У відповідності до п. 44 вказаного Порядку у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України Про правонаступництво України, або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_4, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року і по даний час заявниці необхідно для отримання паспорта громадянина України.

Таким чином, суд вважає за необхідне, встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року та по теперішній час.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 197, 209, 213, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території України станом на 24 серпня 1991 року та по теперішній час.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя