Справа № 357/4087/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2017 року позивач, через представника, звернулася до суду із зазначеним позовом.

Посилаючись на те, що вона не може оформити в нотаріальному порядку спадщину, що залишилось після смерті її чоловіка ОСОБА_2, просила визнати за нею право власності на 1/6 частину будинку № 5 по вул. Спартаківська в м. Біла Церква Київської області (квартира № 4 загальною площею 19,3 кв. м., житловою площею 10,7 кв. м.) в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_2.

Представник позивача звернувся до суду із заявою в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач звернувся до суду із заявою в якій просив розглядати справу без участі його представника, при вирішенні спору поклався на розсуд суду.

В силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, який помер 22.03.2016 року.

За життя померлому належала 1/6 частка житлового будинку № 5 по вул. Спартаківська в м. Біла Церква Київської області на підставі договору дарування № 2-1380 від 07.05.2003 року.

Станом на 13.01.2016 року ОСОБА_2 по фактичному користуванню, яке склалось між співвласниками житлового будинку № 5 по вул. Спартаківська в м. Біла Церква Київської області користувався частиною житлового будинку загальною площею 19,4 кв. м., житловою площею 10,7 кв.м., що вбачається з листа КП "Південне бюро технічної інвентаризації" № 148 від 12.02.2017 року.

13.09.2016 року позивач прийняла спадщину після ОСОБА_2, про що подала відповідну заяву приватному нотаріусу Білоцерківського міського нотаріального округу м. Біла Церква Київської області ОСОБА_3

12.11.2016 року постановою № 869/02-31 приватний нотаріус Білоцекрівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно.

Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, починаючи з 22.03.2016 року відкрилась спадщина після ОСОБА_2, до складу якої увійшла спірна частка будинку.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину має право одержати свідоцтво про право на спадщину.

При цьому частиною третьою статті 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як встановлено судом, позивач прийняла спадщину після ОСОБА_2, однак не може оформити свідоцтво про право на неї в нотаріальному порядку, у звязку з тим, що в неї відсутні правовстановлюючі документи на майно.

Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Указана норма встановлює об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушені, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Згідно з пунктом 1 частини другої цієї статті одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що рівною мірою означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обовязків.

Зазначене узгоджується з висновками щодо застосування норм права викладеними в постанові Верховного Суду України від 07.12.2016 року у справі № 6-1111цс16.

Докази, які спростовують встановлені судом обставини відповідачем не надано.

Таким чином, за викладених обставин, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку будинку № 5 по вул. Спартаківська в м. Біла Церква Київської області (квартира № 4 загальною площею 19,3 кв. м., житловою площею 10,7 кв. м) в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_2.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 224, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку будинку № 5 по вул. Спартаківська в м. Біла Церква Київської області (квартира № 4 загальною площею 19,3 кв. м., житловою площею 10,7 кв. м) в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_4