Провадження № 2/127/5738/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06 жовтня 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницької філії Концерну «Військторгсервіс» Міністерства оборони України про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Вінницької філії Концерну «Військторгсервіс» Міністерства оборони України про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на таке.

Як вбачається з позовної заяви позивачем при звернені до суду заявлено наступні вимоги:

1) визнати незаконним та скасувати п. 3 наказу начальника Вінницької філії Концерну «Військторгсервіс» Міністерства оборони України №64 від 31.08.2017р. про звільнення позивача з посади офіціанта кафе «Офіцерське» у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України;

2) поновити позивача на роботі;

3) стягнути з відповідача на користь позивача нараховану середньомісячну заробітну плату за увесь час вимушеного прогулу.

4) стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 7000 грн.

Статтею 119 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту позовних заяв, зокрема відповідно до ч. 5 вказаної статті до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до преамбули Закону України «Про судовий збір» №3674-VI цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Отже, саме Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом, який визначає порядок сплати та звільнення від сплати судового збору та має пріорітет застосування у даних правовідносинах.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII внесено ряд змін до Закону України «Про судовий збір» та зокрема статтю 5 названого закону викладено в новій редакції. Вказані зміни набули чинності з 1 вересня 2015 року.

Так, статтею 5 Закону №3674-VI , чинного з 01.09.2015р., закріплено перелік осіб які звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, вказаною нормою передбачено два випадки, пов'язані з трудовими правовідносинами, у яких позивачі звільняються від сплати судового збору, а саме:

1) у справах про стягнення заробітної плати;

2) у справах про поновлення на роботі.

При цьому, як вбачається з позовної заяви, перша, друга та третя позовні вимога стосуються поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, при зверненні з якими позивач звільнена від сплати судового збору.

Однак, позивач не звільнена від сплати судового збору, щодо вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 7000 грн.

Відповідно до абз. 3 п.п. 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, доказів сплати судового збору з вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 1600 грн., позивачем не надано.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру;

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Проте, заявивши вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позивачем в порушення ст. 80 та ст. 119 ЦПК України в позовній заяві не зазначено ціну позову та не визначено грошову суму, яка вимагається позивачем.

Поряд з цим, слід зазначити, що відповідно до ст. 28 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Статтю 95 Цивільного кодексу України передбачено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Таким чином, визначений позивачем відповідач - Вінницька філія Концерну «Військторгсервіс» Міністерства оборони України не відносить до фізичних осіб та не є юридичною особою, а відтак не має цивільної процесуальної правоздатності.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява ОСОБА_1 до Вінницької філії Концерну «Військторгсервіс» Міністерства оборони України про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 28, 80, 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницької філії Концерну «Військторгсервіс» Міністерства оборони України про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати 5 (п'яти) днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: