АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/4835/17 Головуючий І-ої інстанції Панас Н.Л.
Справа № 635/961/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 червня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 305274,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 16.04.2008 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та відповідачем був укладений Договір кредиту №839/3/27/38/8-297, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 152869 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 12,9% річних та з кінцевим терміном повернення - до 10.04.2015 року. 03.07.2009 року та 05.11.2010 року між ним та відповідачем до цього договору було укладено додаткову угоду №1 та додаткову угоду №2 щодо реструктуризації заборгованості за кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином свої зобов'язання не виконував, станом на 07.02.2017 року утворилась заборгованість, у розмірі 305274,30 грн. та складається з: заборгованості за кредитом 129759,19 грн., з яких: строкова заборгованість за кредитом 6082,91 грн.; прострочена заборгованість за кредитом 123676,28 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 86133,43 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 38361,68 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками 26532,07 грн.; розмір інфляційний витрат за кредитом 14474,17 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками 10013,76грн.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання не зявився.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 червня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 165538,65 грн. Вирішено питання судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що оскільки строк виконання зобов'язання у повному обсязі не настав, то позивач пред'явив позов до ОСОБА_2 у строки, передбачені діючим законодавством.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить скаргу такою, що підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні з підстав, передбачених з ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Задовольняючи позов ПАТ «Укрсоцбанк» та стягуючи з боржника заборгованість по кредитному договору, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду не можна.

Встановлено, що 16.04.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем був укладений Договір кредиту №839/3/27/38/8-297, за яким останній отримав кредит у розмірі 152869 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 12,9% річних та з кінцевим терміном повернення до 10.04.2015 року.

Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» повністю виконав свої зобовязання за договором кредиту №839/3/27/38/8-297 від 16.04.2008 року та надав відповідачу кредит у розмірі визначеному договором, про що свідчить меморіальний ордер № 67961а від 16.04.2008 року (а.с.17).

03.07.2009 року та 05.11.2010 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем укладено додаткову угоду №1 та додаткову угоду №2 про внесення змін до договору кредиту №839/3/27/38/8-297 від 16.04.2008 року, згідно умов якої сторони домовились про реструктуризацію заборгованості за кредитом.

Згідно з вимогами статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст.617 ЦК України матеріали справи не містять та судом не встановлено.

Умовами кредитного договору передбачено повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та строки, що складається із заборгованості по кредиту та відсоткам, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним.

Відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст.253 ЦК України).

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України ).

Відповідно до ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті.

За умовами договору погашення заборгованості за кредитом повинно здійснюватися позичальником частинами, а саме: кожного 10 числа місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача в межах трирічного строку позовної давності.

При цьому визначаючи розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача суд першої інстанції виходив з того, що вказана заборгованість у розмірі 165 538,65 грн., складається з: заборгованості за кредитом 129759,19 грн., з яких: строкова заборгованість за кредитом 6082,91 грн.; прострочена заборгованість за кредитом 123676,28 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 86133,43 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 38361,68 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками 26532,07 грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом 14474,17 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками 10013,76 грн.

Однак, із розрахунку який міститься в матеріалах справи вбачається, що заборгованість за вказаним кредитом складається з: строкової заборгованості по кредиту 6082,91 грн.; відсотків нарахованих за строкову заборгованість 16 330,03 грн.; простроченої заборгованості по кредиту 123 676,28 грн.; відсотків нарахованих за прострочену заборгованість 34 677, 22 грн.; пені за несвоєчасне погашення кредиту 38 260,76 грн.; пені за несвоєчасне погашення відсотків 26 462 грн.; інфляційних витрат за неповернутим кредитом і відсотками 24 904, 32 грн., а всього 270 393, 53 грн.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК України.

У ній, зокрема, має бути зазначено: висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково (при відмові в позові слід точно зазначити, кому, відносно кого та в чому відмовлено); висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; розмір грошових сум чи перелік майна, присуджених стороні; розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 88 ЦПК України; строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; у яких межах допускається негайне виконання рішення, коли суд зобов'язаний або має право його допустити.

Проте зазначеним вимогам резолютивна частина рішення суду першої інстанції не відповідає.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, дійшов правильного висновку про задоволення позову, тому колегія суддів, відповідно до ст. 303 ЦПК України, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої не вбачає підстав для його скасування, однак вважає за необхідне змінити рішення, викласти резолютивну частину в іншій редакції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 червня 2017 року змінити.

Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції. Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код 274201012, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (т/р 0003, ЗКПО 00039019, МФО 300023) заборгованість за кредитним договором № 839/3/27/38/8-297 від 16 квітня 2008 року суму заборгованості 270 393, 53 грн., яка складається з: строкової заборгованості по кредиту 6082,91 грн.; відсотків нарахованих за строкову заборгованість 16 330,03 грн.; простроченої заборгованості по кредиту 123 676,28 грн.; відсотків нарахованих за прострочену заборгованість 34 677, 22 грн.; пені за несвоєчасне погашення кредиту 38 260,76 грн.; пені за несвоєчасне погашення відсотків 26 462 грн.; інфляційних витрат за неповернутим кредитом і відсотками 24 904, 32 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судові витрати в сумі 9616,13 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді