САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/6105/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2017 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначив, що згідно договору купівлі-продажу від 15 березня 1990 року, посвідченого державним нотаріусом Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, йому належить житловий будинок №74 з допоміжними господарськими побудовами, розташованого по вул. Командира Юніна у м. Дніпро. У зазначеному документі його прізвище вказано як Дорофеев, а імя по батькові ОСОБА_3. У паспорті громадянина України його прізвище вказано, як Дорофеєв. Також як Дорофеєв його прізвище записано в картці фізичної особи-платника податків (іпн.) та у технічному паспорті на зазначений житловий будинок від 25.08.2014 року. При укладенні правочину він перебував у шлюбі, укладеному 16.07.1988 року з ОСОБА_2 за актовим записом №326, та на цей час має намір поділити спільне майно подружжя. На час оформлення зазначеного договору купівлі-продажу від 15 березня 1990 року він не звертав уваги на правильність написання свого прізвища в договорі і лише після того як стало питання про поділ спільного майна подружжя, виявив наявність помилки у договорі купівлі-продажу, яка перешкоджає йому використовувати власність на свій розсуд та ускладнює вирішення питання про поділ спільного майна подружжя, через наявність помилки в прізвищі зазначеної у правовстановлюючому документі. Різниця в написанні прізвища заявника у одну літеру, є наслідком довільного перекладу його прізвища з російської, якою було складено усі правовстановлюючі документи за часів СРСР, на українську мову, з боку осіб, які після закінчення існування держави СРСР заповнювали та видавали документи українською мовою. Заявник просив суд встановити факт належності йому, ОСОБА_1 правовстановлюючого документу договору купівлі-продажу житлового будинку №74 з допоміжними господарськими побудовами по вул. Командира Юніна у м. Дніпро, укладений 15 березня 1990 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідченого державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори, за реєстровим №1-191.

В судове засідання заявник не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив задовольнити заяву на підставі обставин, викладених у ній.

Представники заінтересованих осіб ОСОБА_2 та Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, надіслали на адресу суду заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 15 березня 1990 року, посвідченого Восьмою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, та зареєстрованого 26 квітня 1990 року Дніпропетровським КП «ДМБТІ» ОСОБА_1 належить житловий будинок № 74 по вул. Командира Юніна у м. Дніпро (а.с.6-9).

Відповідно до паспорту заявника, його прізвище, імя, по-батькові зазначено як ОСОБА_1, який народився 01 вересня 1962 року, що підтверджується копією паспорту серії АЕ №592356, виданого Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 12.06.1997 року (а.с.3-4).

Окрім того, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера заявника, його прізвище, імя, по-батькові зазначено як ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище імя по-батькові, місце та час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з імям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Факт належності заявнику договору купівлі-продажу від 15 березня 1990 року підтверджується наступними документами: копією паспорту серії АЕ №592356 виданого Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 12.06.1997 року, де зазначено, прізвище заявника як Дорофеєв (а.с.3-4); копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, у якій зазначено, що прізвище заявника ОСОБА_1 (а.с.5); копією технічного паспорту на одноквартирний (садибний) житловий будинок, в якому зазначено прізвище заявника як Дорофеєв (а.с.10-15).

Таким чином суд находить доведеним той факт, що договір купівлі-продажу від 15 березня 1990 року, на імя «Дорофеева Анатолія Миколайовича», належить заявникові ОСОБА_1.

Враховуючи ті обставини, що встановлення даного факту не суперечить діючому законодавству і тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для нього значення, суд вважає за необхідне задовольнити заяву.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-64, 88, 169, 208, 209, 212-215, 256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн., договору купівлі-продажу буд.74 по вул. Командира Юніна у м. Дніпро, посвідченого державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори 15 березня 1990 року, реєстровий номер 1-191.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.П.Румянцев