Справа № 415/2571/17
Провадження № 2/415/1122/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.17 м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовець В.М.,

за участю секретаря Гавриленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Лисичанського державного гірничо-індустріального коледжу до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 6622 гривні.

В обґрунтування позову зазначив, що 24.05.2012 відповідач, згідно з наказом № 75 від 14.08.2010, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, повідомив керівництву технікуму завідомо неправдиві відомості про те, що він працевлаштований, та звернувся з заявою до позивача про надання одноразової допомоги при працевлаштуванні, у звязку з закінченням навчання, до заяви додав завідомо підроблену довідку від ПП «Декор-Профі» від 23.05.2012. 20.06.2012 відповідач незаконно отримав одноразову допомогу при працевлаштуванні, передбачену Постановою КМУ від 05.04.1994 № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківської опіки» в розмірі 6902 гривні, чим спричинив матеріальну шкоду позивачу на зазначену суму. Ухвалою Лисичанського міського суду від 09 грудня 2015 року відповідача звільнено від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, у звязку з закінченням строку давності, на підставі ст. 49 КК України. Відповідач добровільно відшкодував 280 гривень. Залишок невідшкодованої шкоди складає 6622 гривні. У звязку з чим позивач вимушений був звернутись до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позов визнав.

Судом досліджено письмові докази: копія паспорта ОСОБА_2; копія пояснювальної записки ОСОБА_2; копія заяви ОСОБА_2; копія довідки; довідка Лисичанського державного гірничо-індустріального коледжу про розмір відшкодованої шкоди; копії прибуткових касових ордерів № 509 від 17.09.2015, № 595 від 27.10.2015, № 638 від 19.11.2015; копія ухвали Лисичанського міського суду від 09.12.2015; копія платіжної відомості; копія наказу № 519 від 17.05.2016.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ст. 22 ЦК України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, маючи умисел на використання завідомо підробленого документу надав до Лисичанського ордена Трудового Червоного Прапора гірничого технікуму за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, пр. Леніна, 84, завідомо підроблену довідку про працевлаштування від 23.05.2012 на своє імя, в якій зазначено неправдиві відомості про те, що він прийнятий на роботу на ПП «Декор - Профі» на посаду робітника по виготовленню тротуарної плитки.

24.05.2012 ОСОБА_1, будучи студентом Лисичанського ордена Трудового Червоного Прапора гірничого технікуму згідно з наказом №75 від 14.08.2010, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, повідомив керівництву технікуму завідомо неправдиві відомості про те, що він працевлаштований, звернувся з заявою до навчального закладу з проханням про надання йому одноразової допомоги при працевлаштуванні, у звязку з закінченням навчання, до заяви додав завідомо підроблену довідку від ПП «Декор - Профі» від 23.05.2012 на своє імя.

20.06.2012 на підставі наданої довідки про своє працевлаштування на ПП «Декор - Профі», ОСОБА_1, шляхом обману, у Лисичанському ордена Трудового Червоного Прапора гірничному технікумі незаконно отримав одноразову допомогу при працевлаштуванні, передбачену Постановою КМУ від 05.04.1994 № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківської опіки», в сумі 6902 грн., чим спричинив матеріальну шкоду технікуму на зазначену суму.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 09 грудня 2015 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України у звязку закінченням строків давності. Кримінальне провадження відносно відповідача закрито.

Відповідно до довідки та копій прибуткових касових ордерів вбачається, що відповідачем відшкодовано у добровільному порядку 280 гривень. Станом на 31.03.2017 невідшкодованими залишись грошові кошти в розмірі 6622 гривні.

Відповідач в судовому засіданні визнав вимоги позивача.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, та відповідно до ст. 174 ЦПК України визнання позову відповідачем слід прийняти.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що позивача при поданні позову звільнено від сплати судових витрат, відповідно до п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а позов задоволено, тому, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 11, 60, 61, 84, 88, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Лисичанського державного гірничо-індустріального коледжу до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1) на користь Лисичанського державного гірничо-індустріального коледжу (ідентифікаційний код - 00173290) відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 6622 (шість тисяч шістсот двадцять дві) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1) судові витрати по сплаті судового збору на користь держави в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень (отримувач коштів УДКСУ у м. Лисичанську Луганської області, код за , банк оримувача ГУ ДКСУ у Луганській області, МФО - 804013, рахунок отримувача 0051, ККДБ 22030101).

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10-ти днів з дня його отримання.

Суддя