САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/107/17
Провадження №2/726/143/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Байцар Л. В., при секретарі Житарь С.А., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ПАТ КБ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові посилається на те, що 21.02.2007 року між комерційним банком «ТАС Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 2506/0207/88-008 згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 16 000 доларів США з розрахунку 14 % річних за користування кредитом на строк з 21.02.2007 року по 10.02.2017 рік.

Вказує на те, що 25 травня 2012 року між ПАТ «Свебанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами , відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «Сведбанк» передає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

В позові посилається на те, що АТ «Дельта Банк» набуло статус нового кредитора згідно та відповідно всіх процесуальних прав та обов'язків нового кредитора. Відповідно до пункту 3.1. кредитного договору відповідач зобовязується погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок щомісяця, через касу банку згідно додатку № 1, що є невідємною частиною даного договору. Відповідно до пункту 3.2. договору, проценти за користування кредитом, нараховуються з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісяця на дату їхньої сплати відповідно до умов даного договору за попередній місяць. Кількість дні у році приймається - 360. Відповідно до п. 3.3 договору, проценти за користуванням кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця в період з 01. по 10 число включно за попередній місяць та на момент повернення кредиту на рахунок відсотків через касу банку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення строку є перший за ним банківський день.

Крім цього в позові вказує на те, що виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки № б/н від 13.04.2007 року між АК «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 - поручителем, ОСОБА_3 Іллічем- боржником, згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 2506/0207/88-008 від 21.02.2007 року. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність.

Вказує на те, що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 22.12.2016 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 318 322, 64 грн.

Просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 на їхню користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 283 311,00 грн., з яких тіло кредиту 160 157,14 грн., відсотки 59 607, 43 грн. пеню 63 546, 43 грн. та судові витрати, а саме судовий збір у сумі 4 774, 84 грн.

Представник позивача в судовому засіданні вказала, що повноважень на зменьшення позовних вимог у неї не має, тому позовні вимоги підтримала та надала суду пояснення згідно позовних вимог, які просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає позовні вимоги до поручителя необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.Крім того пояснила те, що обовязок продавця передати права вимоги покупцю та підписати акт приймання передачі прав вимоги залежить від отримання продавцем повної суми загальної купівельної ціни у дату підписання. Однак, акту приймання передачі прав вимоги позивач суду не надав, що свідчить про те, що такий договір не було реалізовано, а права вимоги, в дійсності, не було передано за таким договором, що позбавляє позивача можливості отримати стягнення такого боргу в судовому порядку з боржника.

Вказує також, що між ПАТ «ОМЕГА БАНК» та ПАТ «Дельта Банк» від 19.11.2013 року, підписаний начальником управління по роботі з простроченою заборгованістю фізичних осіб за заставними кредитами, передачі прав вимоги за кредитним договором № 2506/0207/88-008 від 21.02.2007 року, укладеним між відповідачем ОСОБА_3 та АТ «ТАС Комерцбанк», не доводить такої передачі. Звертає увагу на те, що вказаний документ є недопустимим та неналежним доказом.

Крім цього вказує, що у повідомленні про відступлення вих.. № SDK//1,направленого боржнику, за даними позивача, 08.06.2012 року грошову вимогу, яка підлягає виконанню - не визначено. Докази отримання боржником такого повідомлення відсутні.

Пояснює, що за таких обставин, на даний момент у боржника відсутній обовязок здійснювати повернення боргу на розрахункові рахунки позивача, а тому даний позов є передчасним та таким, що не підлягає до задоволення.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 2506/0207/88-008 від 21.02.2007 року укладеного між комерційним банком «ТАСКомерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та ОСОБА_3, банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 16 000 доларів США з розрахунку 14 % річних за користування кредитом на строк з 21.02.2007 року по 10.02.2017 рік.(а.с.7-10).

Судом встановлено, що згідно договору поруки № б/н від 13.04.2007 року укладеного між АК «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 - поручителем, ОСОБА_3 Іллічем- боржником, згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 2506/0207/88-008 від 21.02.2007 року. (а.с.18).

Ці обставини знайшли підтверджені дослідженими доказами.

Згідно ст.ст. 509, 526 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, зобовязання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу.

Згідно ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків.

У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами.

Суд вважає, що вимоги банку до ОСОБА_4, як поручителя, про стягнення заборгованості є безпідставними в звязку з наступним.

Судом встановлено, що згідно умов укладеного договору, який є обов'язковий для виконання кожною з сторін відповідно до ст.526 ЦК України, позивач, зобов'язаний повідомити поручителя про наявну прострочену заборгованість, і тільки тоді у поручителя виникає обов'язок виконувати відповідні дії.

Судом встановлено, що відповідно до п. 3, п.4, укладеного договору поруки, відповідач зобов'язаний попередити поручителя про наявність заборгованості за кредитним договором, а поручитель, зобов'язана вжити певних дій передбачених тим же договором.

В судовому засіданні судом встановлено, що жодного повідомлення (усного чи письмового) поручитель не отримував, та відповідно не вжив та не міг вжити жодних дій щодо такого погашення боргу.

Судом встановлено, що згідно договору строк виконання зобовязання не встановлено і якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, відповідно такий правочин.

Судом встановлено, що договір поруки укладеного 13 квітня 2007 року, а позов пред'явлений 18 січня 2017 року, тобто майже через 10 років, відповідно керуючись ст. 559 ЦК України позивач втрачає право такої вимоги від відповідача ОСОБА_4, як поручителя у зв'язку з припинення договору поруки.

Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості, який міститься у матеріалах справи, що визнається представником позивача видно, що прострочка виникла у 2012 році, проте позивач до поручителя, жодних вимог не направляв.

Відповідно до узагальнення судової практики Верховного Суду України розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009-2014 рр.), Верховний Суд України погодився з висновками судів про те, що банки пропустили строк пред'явлення вимоги до поручителів, оскільки він відповідає вимогам закону (ч.1, 4 ст. 559 ЦК України).

З договору поруки вбачається, що у такому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед банком або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України.

Обставини, за яких припиняється порука, чітко визначені у ст. 559 ЦК Україні положень ст. 554 ЦК України випливає, що хоча поручитель і пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором.

Також Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 17 вересня 2014 року ухвалив постанову у справі № 6-53цс14 предметом якої був спір про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Де визначено, що суд зробив правовий висновок про те, що, регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, частина четверта ст. 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки:

- протягом строку, установленого договором поруки;

- протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя;

- протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвер статті 559 ЦК України).

Враховуючи той факт, що банк звертався до суду про стягання боргу боржника, однак поручитель не був повідомлений (в усному чи письмовому порядку) про факт виникнення боргу та не був повідомлений про труднощі у реалізації свого права, та що заважало йому завчасно повідомити мене, як поручителя, про існування заборгованості, не очікувати такий великий проміжок часу та нараховувати відсотки та пеню.

Таким чином наявні правові підстави для відмови у стягненні з ОСОБА_5, як з поручителя, боргу за договором поруки, оскільки позивач втратив право такої вимоги, оскільки останній не надав належного попередження вимоги чи претензії щодо сплати такого боргу, а лише звернувся з позовом до суду з метою солідарного стягнення такого боргу, що грубо порушує умови укладеного договору де зазначено, що обов'язок відповідача ОСОБА_6 виконання зобов'язань, як поручителя, виникає з дати направлення відповідної письмової вимоги, а такої вимоги не було направлено.

Крім цього наявні правові підстави для відмови у стягненні з ОСОБА_5, як з поручителя, боргу за договором поруки, на підставі відсутності строку дії договору поруки, як однієї з істотних умов договору (203 ЦК України), що не відповідає вимогам ст.252 ЦК України. Адже згідно з цією нормою права строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Відповідно така порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, а така вимога не була пред'явлена.

На підставі викладеного та матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до задоволення частково.

Слід стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 318 322,64 грн.

Крім цього, слід стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Дельта Банк» судові витрати судовий збір у розмірі 4 774,84 грн.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 251-253, 536, 551, 554, 559, 610-612, 615, 616, 623 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 152, 208, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3, ІПН:НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 300001, , р/р 026) заборгованість за кредитним договором в сумі 318 322,64 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ОСОБА_7:НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 300001, , р/р 026) судові витрати судовий збір у розмірі 4 774,84 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області, через Садгірський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом в 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_8