Справа № 603/341/17
Провадження №2/603/168/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2017 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Іванчука В. М.

при секретарі: Швець Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 12.12.2006 року померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина на:земельну ділянку площею 0,65 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0163, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №016387. Вказане спадкове майно прийняв її чоловік (батько позивача) ОСОБА_4, оскільки на час смерті проживав із спадкодавцем. 18.09.2013 року помер його батько ОСОБА_4 Після його смерті відкрилася спадщина на вказане майно та на земельну ділянку площею 0,65 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0162, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №016386. Вказане майно спадкодавець ОСОБА_4 заповів позивачу ОСОБА_1, який прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем, проте звернувшись у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з неоформленням спадкодавцем ОСОБА_4 своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 та втратою правовстановлюючих документів на майно, що підлягає спадкуванню, з приводу чого позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністровя».

Просить визнати за ним право власності на вказане вище спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1, у судове засідання не з»явився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, однак подала суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, щодо задоволення позову не заперечили.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із такого.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ИД №225711 від 24.11.2015 року батьками позивача ОСОБА_1 вказано: ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Згідно ксерокопії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №016387 від 11.08.2004 року ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,65 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0163.

Даний державний акт на право власності на землю серії ТР №016387 від 11.08.2004 року втрачено, про що позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністров»я».

ОСОБА_3 померла 12.12.2006 року в с.Лука Монастириського району Тернопільської області, про що свідчить ксерокопія свідоцтва про смерть серії І-ИД №202220 від 24.05.2016 року.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на: земельну ділянку площею 0,65 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0163, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №016387.

Зі змісту інформаційного листа приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу ОСОБА_5 №57/01-12 від 01.06.2017 року вбачається, що спадкова справа після смерті 12.12.2006 року ОСОБА_3 не заводилась.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що дане спадкове майно успадкував ОСОБА_4, оскільки на час смерті спадкодавця проживав разом з нею, що підтверджується довідкою №317, виданою 03.08.2016 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області та випискою з погосподарської книги домогосподарства №11 по вул.Нова в с.Лука Монастириського району Тернопільської області, нотаріально не оформивши своїх спадкових прав.

Згідно ксерокопії державного акту серії ТР №016386 від 11.08.2004 року ОСОБА_4 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,65 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0162, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №016386.

Даний державний акт на право власності на землю серії ТР №016386 від 11.08.2004 року втрачено, про що позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністров»я».

ОСОБА_4 помер 18.09.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №196484 від 24.11.2015 року.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно: земельну ділянку площею 0,65 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0163, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №016387; земельну ділянку площею 0,65 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0162, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №016386.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Спадкодавець ОСОБА_4 вказані земельні ділянки заповів ОСОБА_1, про що 15.08.2000 року складено заповіт, посвідчений секретарем Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за №77.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою №318, виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

У зв'язку з втратою правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, які підлягають спадкуванню, неоформленням ОСОБА_4 за життя своїх спадкових прав, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом (лист приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу ОСОБА_5 №53/02-14 від 24.05.2017 року).

Як вбачається зі змісту інформаційного листа приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу ОСОБА_5 №65/01-12 від 29.06.2017 року після смерті 18.09.2013 року ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, окрім ОСОБА_1 із заявою проо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 ніхто не звертався.

Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 292, 294 ЦПК України,ст.ст. 328, 1217, 1218, 1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задоволити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,65 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0163, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №016387;

- земельну ділянку площею 0,65 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0162, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №016386.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6