Справа № 127/2-5666/09 Провадження № 22-ц/772/1547/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 59Доповідач Панасюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі: головуючого судді Панасюка О.С., суддів Шемети Т.М., Зайцева А.Ю., з участю секретаря судового засідання Куленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 квітня 2017 року про скасування заходів забезпечення позову,

встановила:

06 березня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 127/2-5666/09 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (далі АКІБ «УкрСиббанк») до неї та ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 10 вересня 2009 року накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_4 і ОСОБА_3 та заборонено його використання на суму 371 040 грн 17 к. з метою забезпечення цього позову.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 05 листопада 2009 року стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за договором кредиту № 0 від 29 січня 2008 pоку в сумі 371 040 грн 17 к., 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1700 грн судового збору.

В ході проведення виконавчих дії ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2013 року замінено сторону виконавчого провадження з АКІБ «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі ТОВ «Кей-Колект»).

Відповідно до відповіді ТОВ «Кей-Колект» від 26 жовтня 2016 року заборгованість ОСОБА_2 перед ТОВ «Кей-Колект» відсутня.

17 листопада 2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_5 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у цій справі на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», копії якої надіслано сторонам виконавчого провадження та до органу, який видав виконавчий документ. Оригінал виконавчого документа повернуто до Вінницького міського суду Вінницької області.

Оскільки заборгованість ОСОБА_2 перед ТОВ «Кей-Колект» відсутня, виконавче провадження у справі закінчено, заявник звернулась до суду із заявою, в якій просила скасувати заходи забезпечення позову вжитті згідно з ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 10 вересня 2009 року в цивільній справі № 128/875/15-ц.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 квітня 2017 року заяву задоволено, заходи забезпечення позову скасовано.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кей-Колект», посилаючись на порушенням судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення заяви, просило ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив встановлений порядок для його вирішення.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходив із того, що рішення Ленінського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2009 року виконано в повному обсязі, виконавче провадження відповідно до постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 17 листопада 2016 року у справі закінчено, відтак необхідність у заходах забезпечення позову, вжитих ухвалою Ленінського районного суду від 10 вересня 2009 року, відпала.

Проте повністю погодитись із таким висновком суду першої інстанції не можна з таких міркувань.

Встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 10 вересня 2009 року накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та заборонено його використання на суму 371 040 грн 17 к. з метою забезпечення позову АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором (Т. 1 а.с. 29).

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 05 листопада 2009 року стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АКІБ «Укрсиббанк» заборгованість за договором кредиту № 0 від 29 січня 2008 pоку в сумі 371 040 грн 17 к., 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1700 грн судового збору (Т. 1 а.с. 56).

01 вересня 2011 року постановою старшого державного виконавця Ленінського відділу державно виконавчої служб Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_6 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-5666, виданим 04 серпня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 372 860 грн 17 к. (Т.1 а.с 63).

В ході проведення виконавчих дій ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2013 року змінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект» (Т. 1 а.с.107).

18 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулась до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області із заявою про закінчення виконавчого провадження, оскільки згідно із повідомленням ТОВ «Кей-Колект» про анулювання боргу заборгованість ОСОБА_2 перед ТОВ «Кей-Колект» відсутня (Т. 1 а.с. 273), на що отримала відповідь, що в ході проведення виконавчих дії до відділу надійшла заява про долучення до матеріалів виконавчого провадження № 28447066 повідомлення про анулювання боргу від 21 березня 2016 року. Державним виконавцем 05 жовтня 2016 року направлено на адресу стягувача запит з вимогою повідомити про наявність заборгованості за виконавчим листом (Т. 1 а.с. 238).

26 жовтня 2016 року ТОВ «Кей-Колект» надало відповідь на запит від 24 жовтня 2016 року за підписом представника за довіреністю ОСОБА_7, якою підтвердило відсутність заборгованість у ОСОБА_2 перед ТОВ «Кей-Колект» (Т.1 а.с. 230).

17 листопада 2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_5 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (виконавчий лист № 2-5666, виданий 04 серпня 2011 року) про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № НОМЕР_1 від 29 січня 2008 року в сумі 371 040 грн 17 к., 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1700 грн судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», копії якої надіслано сторонам виконавчого провадження та до органу, який видав виконавчий документ. Оригінал виконавчого документа повернуто до Вінницького міського суду Вінницької області.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

За змістом ч. 1 ст. 208 ЦПК України ухвала суду є однією із форм викладення судового рішення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 210 ЦПК України мотивувальна частина ухвали суду повинна містити зазначення мотивів, якими керувався суд, постановляючи ухвалу.

Як розяснено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Як видно зі змісту оскаржуваної ухвали та журналу судового засідання питання про скасування заходів забезпечення позову розглядалось з участю представника ТОВ «Кей-Колект» ОСОБА_8, яка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви.

Проте, всупереч зазначеним приписам норм процесуального права суд першої інстанції взагалі не навів змісту її заперечень та мотивів, з яких ці заперечення відхилив.

З технічного запису та доводів апеляційної скарги видно, що як на підставу своїх заперечень представник ТОВ «Кей-Колект» ОСОБА_8 посилалась на те, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду визнано неправомірним та скасовано рішення про державну реєстрацію права власності ТОВ «Кей-Колект» на квартиру АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2 Саме реєстрація права власності на цю квартиру за стягувачем була підставою повідомлення ТОВ «Кей-Колект» про анулювання боргу ОСОБА_2, відтак скасування такого рішення адміністративним судом повернуло сторони виконавчого провадження до попереднього стану, отже на момент постановлення ухвали про скасування заходів забезпечення позову рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 05 листопада 2009 року залишалось не виконаним.

Оскільки питання про скасування заходів забезпечення позову ч. 3 ст. 154 ЦПК України віднесено до повноважень суду, який розглядає справу, то суд апеляційної інстанції з огляду на приписи ч. 2 ст. 307 ЦПК України не може самостійно виправити зазначені порушення норм процесуального права, допущені судом першої інстанції, а тому ухвала підлягає скасуванню, а питання про скасування заходів забезпечення позову необхідно передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 квітня 2017 року скасувати, вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_9

Судді: /підпис/ ОСОБА_10

/підпис/ ОСОБА_11

Згідно з оригіналом ОСОБА_9