Справа № 565/868/17
Провадження № 2/565/334/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2017 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковальчук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зазначивши, що спільне життя подружжя не склалося, тому із середини 2016 року сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені і з цього часу не ведеться спільне господарство. Згідно з доводами позивачки причиною розпаду сімї є те, що відповідач не поважає її як особистість, постійно ображає, принижує її людську, жіночу і материнську честь і гідність у присутності дітей, що робить спільне життя нестерпним. У позовній заяві ОСОБА_1 також зазначила, що причиною розірвання шлюбу є протилежність поглядів подружжя на життя, шлюб та сімю, постійні сварки, влаштовані відповідачем у сімї в присутності малолітніх дітей. Позивачка просить суд не надавати строк для примирення та розірвати шлюб, укладений нею із ОСОБА_2, оскільки подальше спільне життя та збереження сімї неможливе, так як суперечить її інтересам та інтересам малолітніх дітей.

У судове засідання сторони не зявилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце розгляду даної справи. 28 липня 2017 року від ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в суд надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі на підставі наявних доказів.

Окрім цього, зі змісту вказаної письмової заяви позивачки від 28 липня 2017 року слідує, що у звязку з відсутністю взаєморозуміння в сімї ОСОБА_1 повністю підтримує вказані позовні вимоги про розірвання шлюбу, заявлені до ОСОБА_2 При цьому позивачка просила залишити їй на виховання малолітніх дітей та зазначила, що спору щодо місця проживання дітей: дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, із відповідачем не існує.

Відповідач повністю визнав позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, про що зазначив у письмовій заяві від 28 липня 2017 року. При цьому ОСОБА_5 підтвердив, що спір із позивачкою щодо місця проживання спільних дітей: дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, - відсутній. Відповідач вказав, що він погоджується із розірванням шлюбу, укладеного ним із ОСОБА_1, причиною чого вважає наявність між ними недовіри, та не заперечує щодо залишення малолітніх дітей на вихованні позивачки до досягнення ними повноліття.

Вказані письмові заяви ОСОБА_1 і ОСОБА_2 від 28 липня 2017 року на теперішній час сторонами не відкликані.

Визнання відповідачем позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу в даному випадку не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України підлягає прийняттю.

Враховуючи зазначені письмові заяви сторін від 28 липня 2017 року, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

02 серпня 2003 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали між собою шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Полонського районного управління юстиції Хмельницької області, про що 02 серпня 2003 року в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №119. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-БВ №082381, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Полонського районного управління юстиції Хмельницької області 02 серпня 2003 року.

Із свідоцтва про народження серії 1-АП №272378, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненській області 15 жовтня 2004 року (актовий запис за №459 від 15 жовтня 2004 року), слідує, що 16 вересня 2004 року у сторін народилася дочка ОСОБА_3.

Свідоцтво про народження серії 1-ГЮ №128545, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненській області 04 листопада 2010 року (актовий запис за №501 від 04 листопада 2010 року), свідчить, що 27 жовтня 2010 року у сторін народився син ОСОБА_4.

Судом встановлено, що сторони мають протилежні погляди на життя, побут, права та обовязки подружжя. Між ними відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, довіра, почуття поваги та любові. Із середини 2016 року до теперішнього часу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 фактично не підтримують сімейно-шлюбні відносини між собою та не ведуть спільного господарства. Примирення сторін на теперішній час не наступило. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не бажають відновити сімейно-шлюбні стосунки і вважають неможливим збереження цього шлюбу, про що зазначили у письмових заявах від 28 липня 2017 року.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Враховуючи наведене, керуючись ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, ст.ст.4, 60, ч.1 ст.61, ч.1 ст.88, ч.4 ст.174, ч.3 ст.208, ч.ч.1, 2 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.3 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Полонського районного управління юстиції Хмельницької області 02 серпня 2003 року, запис за №119 від 02 серпня 2003 року, - розірвати.

Малолітніх дітей сторін: дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити на виховання їх матері - ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок ) гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя О.І.Горегляд