Дата документу 12.06.2017 Справа № 554/4758/15-ц
Провадження № 2/554/914/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Шевської О.І.

при секретарі Дроздову Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Полтавагаз», треті особи: ОСОБА_2 та приватне акціонерне товариство «Страхова група Ю.БІ.АЙ» про відшкодування шкоди завданої власником джерела підвищеної небезпеки,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Полтавагаз», треті особи: ОСОБА_2, ПАТ «Страхова група Ю.БІ.АЙ», третя особи ОСОБА_2 та приватне акціонерне товариство «Страхова група Ю.БІ.АЙ» про відшкодування шкоди завданої власником джерела підвищеної небезпеки, а саме просив суд стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в сумі 192552,14 грн. та сплачений судовий збір в сумі 1925,52 грн.

В порядку 31 ЦПК України, позивач подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «ПОЛТАВАГАЗ» на користь ОСОБА_1, суму завданої шкоди у розмірі 118 176,23 грн. та сплачений судовий збір в сумі 1925,52 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 06.02.2015 року на вулицях Половка-В.Тирнівська м. Полтави, сталася дорожньо-транспортна подія. Її учасниками були ОСОБА_4 на автомобілі НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на автомобілі ВАЗ-217230, державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ПАТ «Полтавагаз». Внаслідок цього зіткнення, автомобіль, належний позивачеві, зазнав механічних ушкоджень. Разом з цим, згідно постанови Ленінського районного суду м. Полтави у вказаній дорожньо-транспортній пригоді в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП винним було визнано ОСОБА_2, який працює водієм ПАТ «Полтавагаз» При проведенні експертного технічного огляду автомобіля НОМЕР_1, оцінка його пошкодження на наступне складання калькуляції ремонтних робіт та автозапчастин необхідних для відновлення згідно калькуляції вартості робіт № КА-0000029 від 13.03.2015 року становила на суму 192552,14 грн. Так, як мирно врегулювати спір не вийшло, позивач змушений був звернутися до суду.

В судове засідання позивач та представник позивача не з»явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Вимоги позову підтримав повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, направивши до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позовної заяви не визнав та просив відмовити в їх задоволені.

Треті особи в судове засідання не з»явилися по невідомим суду причинам, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володільця небезпечного об'єкта буде зобов'язано відшкодувати шкоду незалежно від вини цієї особи. Перед потерпілим несуть однаковий обов'язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об'єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Дані висновки підтверджуються і роз'ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди».

Відповідно до роз»ясень, даних в п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала. Обов»язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Таким чином, у даних правовідносинах відшкодування шкоди, завданої внаслідок джерела підвищеної небезпеки під час дорожньо-транспортної пригоди, цивільна відповідальність покладається на заподіювача шкоди незалежно від вини, тобто діє презумпція вини особи, яка завдала шкоду.

В судовому засіданні встановлено, що 06.02.2015 року на вулицях Половка-В.Тирнівська м. Полтави, сталася дорожньо-транспортна подія. Ії учасниками були ОСОБА_4 на автомобілі НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на автомобілі ВАЗ-217230, державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ПАТ «Полтавагаз». Внаслідок цього зіткнення автомобіль належний позивачеві зазнав механічних ушкоджень.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави у справі № 553/605/15-ц від 05.03.2015 року ОСОБА_2 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Відповідно до висновку судової автотоваризнавчої та транспортно-трасологічної експертизи № 1059/1060 вартість відновлюваного автомобіля НОМЕР_1, пошкодженого в результаті ДТП 06.02.2015 року становить 118176,23 грн. , тому саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в порядку відшкодування завданої шкоди. ( а. с.198-218 ).

До сфери обовязкового страхування відповідальності належить цивільно- правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної житло, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо- транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-ІУ (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, повязана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобовязання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обовязок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобовязанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобовязання не виключають одне одного. Деліктне зобовязання - первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обовязково припиняє деліктне зобовязання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобовязаною.

Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно- правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності

При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобовязаний виконати обовязок зі здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача ПАТ «Полтавагаз» необхідно стягнути судові витрати в розмірі 1181,76 грн.

На підставі викладеного, керуючисьст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України,, ст. ст. 23, 1166, 1167, 1168, 1187, 1188 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03. 2013 року,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Полтавагаз» - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ПОЛТАВАГАЗ» (ідентифікаційний код 03351912, юридична адреса: 36020, м. Полтава, вул. В. Козака, 2а) на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_3, адреса АДРЕСА_1, суму завданої шкоди у розмірі 118176,23 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ПОЛТАВАГАЗ» (ідентифікаційний код 03351912, юридична адреса: 36020, м. Полтава, вул. В.Козака, 2а) на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_3, адреса АДРЕСА_1, суму 1181,76 грн. сплачену в рахунок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів із дня його проголошення, або протягом 10 днів із дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.І. Шевська