АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Комарцева Л.В.
№ 22-ц/796/9067/2017 Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

при секретарі: Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» заборгованість за договором №003-040312-01 від 15.01.2014 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA в розмірі 103780,11 грн., з якої: заборгованість за кредитом - 32158,03 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості - 39193,83 грн.; заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт) - 8421,98 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) - 3450 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 20556,27 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.06.2017 року позов ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» заборгованість за договором №003-040312-01 від 15.01.2014 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA в розмірі 103780,11 грн. та судовий збір в розмірі 1556,70 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішення суду першої інстанції представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення скасувати та справу призначити до розгляду у загальному порядку.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що відповідно до п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист право споживачів» несправедливими умовами договору є встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків) у разі невиконання ним зобов'язань за договором.

Зазначав, що встановлені у договорі 35% річних за користування грошовими коштами є значно великим відсотком та зумовлює істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача (боржника).

Вказував, що в кредитному договорі встановлені проценти, а тому всі інші види штрафів, які намагається стягнути ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» з відповідача є порушенням норм чинного законодавства України, та є подвійним видом цивільно-правової відповідальності.

Посилався на те, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми статті 625 ЦК України.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

В силу вимог ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст.549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Судом встановлено, що 15.01.2014 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір №00-040312-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA.

Згідно з п.2.1.1 договору банк відкриває держателю картковий рахунок №7601 в гривнях та випускає кредитну картку типу VISA Platinum, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки.

Пунктом 2.1.2 договору визначено, що банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії. Кредит надається в межах кредитного ліміту за винятком випадків, передбачених цим договором, а держатель зобов'язується повернути суму отриманого кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені цим договором.

Порядок здійснення платіжних операцій з використанням кредитної картки, а також порядок отримання кредиту регулюється чинним законодавством України, правилами міжнародної платіжної системи VISA INTERNATIONAL, цим договором, Правилами, а також тарифами банку (пункт 2.3. кредитного договору).

Відповідно до тарифів банку за відкриття та обслуговування пакету кредитна картка VISA позичальнику ОСОБА_1 було встановлено: відсоткова ставка - 35% річних; розмір щомісячного мінімального платежу - 5% від боргових зобов'язань, але не менше 50 грн.; штраф за виникнення простроченої заборгованості 150 грн. + 0,2% в день від суми простроченої заборгованості; штраф за користування перелімітом (несанкціонований овердрафт) 0,2% в день від суми переліміту.

15.01.2014 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до договору №00-040312-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISAвід 15.01.2014 року.

Відповідно до п.1 додаткової угоди №1, що є невід'ємною частиною до договору та п. 2.1.3 кредитного договору розмір кредитного ліміту становить 30000 грн. Кредитний ліміт може бути збільшений або зменшений за заявою держателя або за рішенням банку, а також в інших випадках, передбачених кредитним договором.

Пунктом 2.6. кредитного договору №00-040312-01 від 15.01.2014 року встановлено, що строк дії кредитної лінії становить один рік з моменту підписання сторонами цього договору. Якщо не пізніше ніж за 45 календарних днів до закінчення терміну дії кредитної лінії, за умови, що з боку держателя відсутня прострочена заборгованість за кредитом та/або обслуговуванню карткового рахунку, та жодна із сторін в установленому договором порядку не заявить про припинення строку дії кредитної лінії, термін дії кредитної лінії продовжується на той же строк і на тих же умовах.

Відповідно до п.п. 3.3.1., 3.3.6. кредитного договору держатель зобов'язався вчасно та в повному обсязі погашати банку суму боргових зобов'язань, але не менше суми мінімального платежу з урахуванням вимог п.5.4.1. цього договору та повністю погасити боргові зобов'язання при скасуванні банком кредитного ліміту.

Згідно з п.5.1. договору за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк щомісячно нараховує проценти, комісії, розраховує та стягує пеню та штрафи в розмірі, встановленому тарифами. Проценти нараховуються в межах терміну користування кредитом, що визначений п.2.6. цього договору. Банк списує нараховані проценти та комісії з карткового рахунку. Банк має право нараховувати різні процентні ставки на різні форми використання кредиту, такі як зняття готівки (в тому числі на комісії, що є результатом зняття готівки), розрахунок в торгівельно-сервісній мережі тощо. Процентні ставки для різних форм транзакцій визначаються тарифами.

Відповідно до пункту 5.7. договору проценти на залишок коштів на картковому рахунку нараховуються згідно тарифів банку.

Пунктами 6.1., 6.2. кредитного договору визначено, що сторони несуть майнову відповідальність в розмірі, передбаченому тарифами, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим договором, а також за порушення правил. Держатель безпосередньо відповідає за свої дії чи бездіяльність та за дії чи бездіяльність своїх додаткових держателів при використанні кредитної картки, які завдали банку збитки. У випадку несвоєчасного погашення мінімального платежу чи виникнення овердрафту, держатель зобов'язаний сплатити на користь банку штраф у розмірі, передбаченому тарифами.

Відповідно до п.п.4.4.1 кредитного договору в результаті здійснення держателем платіжних операцій, проведених за допомогою картки та/або її реквізитів, та в інших випадках, передбачених цим договором, та за умови повного використання держателем кредитного ліміту може виникнути овердрафт, який є непрогнозованим по розміру та часу виникнення.

Пунктом 4.4.2.4 кредитного договору передбачено, що овердрафт може виникнути в результаті сплати нарахованих процентів, комісій та інших платежів згідно тарифів банку.

Згідно з п.4.4.3 договору держатель зобов'язаний стежити за витратами коштів в межах кредитного ліміту з метою уникнення овердрафту, а у випадку виникнення негайно погасити заборгованість.

Відповідно до п.5.1.2. договору у випадку, якщо протягом строку дії платіжного періоду держатель сплатить лише частину боргових зобов'язань або взагалі не сплатить жодної їх частини, банк нараховує проценти за користування кредитом на підставі стандартної відсоткової ставки за фактичний період користування кредитом. Пільговий період у такому випадку не надається. Розмір стандартної відсоткової ставки визначається тарифами.

Пунктом 5.4. договору визначено, що держатель зобов'язаний не пізніше останнього банківського дня строку дії платіжного періоду та за умови, що сума мінімального платежу перевищує розмір пільгової частини мінімального платежу, а також інших випадках, передбачених правилами, щомісяця погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якої визначається у звіті-рахунку.

Якщо розмір мінімального платежу менше встановленого банком розміру фіксованого платежу, держатель сплачує банку фіксований платіж, розмір якого визначається в тарифах, але не більше загальної суми боргових зобов'язань (пункт 5.4.1. кредитного договору).

Пунктом 5.8. договору передбачено, що держатель доручає та дає банку право самостійно списувати з будь-якого рахунку держателя, відкритого в банку, суми коштів з метою привернення суми несплаченого мінімального платежу, несплачених поточних боргових зобов'язань, овердрафту або будь-яких інших невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань за цим договором.

Банк виконав свої зобов'язання відповідно до умов договору №00-040312-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISAвід 15.01.2014 року, в свою чергу позичальник протягом строку дії кредитного договору належним чином не виконує умови договору, в результаті чого у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» в розмірі 103780,11 грн., з якої: заборгованість за кредитом - 32158,03 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості - 39193,83 грн.; заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт) - 8421,98 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) - 3450 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 20556,27 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з аргументованим висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за договором №00-040312-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISAвід 15.01.2014 року в сумі 103780,11 грн.

Доводи апелянта про те, що встановлений в договорі процент річних в розмірі 35% за користування грошовими коштами є значно великим та зумовлює істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду боржника колегія суддів відхиляє, оскільки вказаний пункт договору та кредитний договір в цілому недійсним не визнавався, а тому він відповідно до ст.204 ЦК України є дійсним та підлягає виконанню.

Твердження апелянта щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а саме ст.625 ЦК України колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом при вирішенні справи не застосовувалися норми ст.625 ЦК України, а також при подачі позовної заяви ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» не ставив питання про стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Посилання апелянта на те, що оскільки банком в договорі встановлені проценти за користування грошовими коштами в розмірі 35% річних то стягнення з відповідача всіх інших видів штрафів є подвійним стягненням колегія суддів відхиляє, з огляду на таке.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом, або іншим актом цивільного законодавства.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

А тому стягнення з відповідача на користь ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» заборгованості по нарахованим процентам та штрафів за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором не є подвійним видом цивільно-правової відповідальності боржника.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі були предметом дослідження в суді першої інстанції, отримали належну оцінку і висновків суду не спростовують

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку та ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: