Провадження № 2/161/712/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Козак О.А.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1.,

третьої особи ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області про звільнення майна з-під арешту та його повернення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області про звільнення майна з-під арешту та його повернення.

Свій позов обґрунтовує тим, що рішенням апеляційного суду Волинської області від 12.04.2016 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5, яким ухвалено виділити йому на праві приватної власності ? частину будинковолодіння по вул. Митрополита Шептицького, 8 в м. Луцьку, а також стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 ? частини вартості добудови до житлового будинку в сумі 95626 грн., 554,60 грн. судового збору та 3392,80 грн. за проведення судових експертиз.

Вказує, що у відповідності до постанови про опис та арешт боржника від 19.10.2016 року на майно ОСОБА_5 було накладено арешт, зокрема і на LED-телевізор чорного кольору зі шнуром живлення марки SAMSUNG, модель UEXOEN5307K, який в подальшому був переданий на зберігання державному підприємству «СЕТАМ».

Однак, зазначає, що вказаний телевізор належить їй на праві приватної власності, так як вона купувала його за власні кошти в 2012 році і рік назад вона передала свій телевізор дружині ОСОБА_5 ОСОБА_6 для зберігання з умовою його повернення.

У звязку з чим, просить звільнити з-під арешту вказаний телевізор зі шнуром та повернути його їй.

Позивач в судове засідання не зявилась, подала письмову заяві, у якій позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у ній та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

Третя особа ОСОБА_2 позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи ОСОБА_5 просив задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що у відповідності до постанови про опис та арешт майна боржника від 19.10.2016 року на майно ОСОБА_5 накладено арешт, зокрема і на LED-телевізор чорного кольору зі шнуром живлення марки SAMSUNG, модель UEXOEN5307K, який в подальшому був переданий на зберігання державному підприємству «СЕТАМ» (а.с. 7).

Вказані виконавчі дії були здійсненні з участю боржника, стягувача, понятих, працівника поліції, і як слідує із вказаної постанови, будь-яких зауважень чи пропозицій при проведенні опису та передачі майна від учасників не поступало (а.с. ).

Викладене також підтвердили в судовому засіданні ОСОБА_7 працівник поліції та ОСОБА_2 стягувач, які будучи допитані як свідки, показали суду, що жодних зауважень від боржника щодо належності описаного телевізора іншій особі не було, а також державному виконавцю чи будь-кому з них не предявлялись розрахункові документи про його придбання іншою особою.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 59 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Однак, позивач всупереч ст. 60 ЦПК України не представила суду достатніх доказів набуття власності на спірний телевізор, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

При цьому, наявність у позивача чеку на придбання телевізора не може слугувати беззаперечним доказом його придбання і саме нею.

Інші доводи та заперечення не спростовують висновків суду.

А тому, керуючись ст. ст. 3, 6, 10, 11, 58, 60, 61, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст. 328 ЦК України, ст.. 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області про звільнення майна з-під арешту та його повернення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк