Справа № 536/310/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря Дяденко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», 27 лютого 2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 34 756 грн. 18 коп. та судових витрат в сумі 1 600 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1, за умовами якого банк надав кредит в сумі 27 950 грн.

Відповідно до умов договору відповідач зобовязувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання та обслуговування кредиту та інші платежі.

21 липня 2014 року вони з Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» уклали Договір факторингу № 21/07/14, відповідно до якого банк відступив їм право вимоги з відповідача грошових коштів за зазначеним кредитним договором.

Внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань станом на 06 лютого 2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 34 756 грн. 18 коп., яка складається з кредиту в сумі 26 397 грн. 90 коп., відсотків 1 грн. 97 коп., комісії 8 356 грн. 31 коп., що і просили стягнути та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600 грн.

Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, позов підтримали та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався, про причини неявки не повідомив.

Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин.

Судом встановлено, що 22 липня 2013 року Публічне акціонерне товариство ОТП Банк і відповідач ОСОБА_2 уклали договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1, згідно пункту 1.1 якого Банк зобовязувався надати позичальнику споживчий кредит в сумі 27 950 грн. зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитом строком на 36 місяців з 22 липня 2013 року по 22 липня 2016 року, а відповідач відповідно до п. 2.1 договору зобовязувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та Додатком № 1 «Графік платежів», що є його невідємною частиною, а також виконувати інші умови договору.

Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» надав відповідачу кошти в сумі 27 950 грн., що підтверджується документально, виконавши таким чином свої зобовязання в повному обсязі.

21 липня 2014 року позивач, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» з Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» уклали Договір факторингу № 21/07/14, відповідно до якого банк відступив їм право вимоги з відповідача ОСОБА_2 грошових коштів за кредитним договором № НОМЕР_1 від 22 липня 2013 року.

Внаслідок невиконання відповідачем ОСОБА_2 умов кредитного договору станом на 06 лютого 2017 року утворилась заборгованість в сумі 34 756 грн. 18 коп., а саме: кредит в сумі 26 397 грн. 90 коп., відсотки 1 грн. 97 коп., комісія 8 356 грн. 31 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який судом перевірений та визнаний правильним.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, згідно з якою зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку про правомірність предявлення позовних вимог банку про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту.

Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн., що підтверджено документально.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88, 209, 212- 215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 22 липня 2013 року станом на 06 лютого 2017 року в сумі 34 756 (тридцять чотири тисячі сімсот пятдесят шість) грн. 18 коп., а саме: кредит в сумі 26 397 (двадцять шість тисяч триста девяносто сім) грн. 90 коп., проценти 1 (одна) грн. 97 коп., пеню 8 356 (вісім тисяч триста пятдесят шість) грн. 31 коп. і судові витрати в сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд всіма учасниками процесу на протязі 10 днів з дня після його проголошення або отримання копії рішення особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

СуддяОСОБА_3