У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 31 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду державного майна України про стягнення індексації заборгованості по заробітній платі,

в с т а н о в и л а:

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_3 разом із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Донецької області від 31 травня 2017 року.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження можна визнати поважними.

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Фонду державного майна України на його користь індексацію по заробітній платі у розмірі 50 398 грн 37 коп.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з 16 серпня 1966 року по 09 липня 2003 року працював у відкритому акціонерному товаристві «Содовий завод» (далі - ВАТ «Содовий завод»).

Позивач зазначав, що рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 листопада 1997 року стягнуто з товариства на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 1 458 грн 92 коп., а рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 28 лютого 2017 року також стягнуто з відповідача на її користь індексацію заробітної плати у розмірі 50 398 грн 37 коп., проте вказані рішення не виконано.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що постановою господарського суду Донецької області від 04 вересня 2003 року товариство визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ОСОБА_3 просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 31 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, виходили з того, що Фонд державного майна України відповідно до приписів ст. 619 ЦК України не несе субсидіарну відповідальність по боргах ВАТ «Содовий завод», який визнано банкрутом і станом на час розгляду справи знаходиться в стадії ліквідаційної процедури; оскільки Фонд не є його правонаступником, а правовідносини, які склалися між ВАТ «Содовий завод» та Фондом державного майна України є правовідносинами засновника та створеного ним підприємства, за якими засновник не відповідає по боргах підприємства, а підприємство не відповідає по боргах засновника, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Донецької області від 31 травня 2017 рокузадовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Донецької області від 31 травня 2017 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 31 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду державного майна України про стягнення індексації заборгованості по заробітній платі, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М.Мазур