Справа №591/6989/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/988/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 травня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» про зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

26 грудня 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, який мотивує тим, що 18 травня 2016 року вона внесла грошові кошти в сумі 25 000 грн. на її картковий рахунок № 1479, відкритий у ПУАТ «Фідобанк». На підставі рішення Національного банку України від 20 травня 2016 року № 8 «Про віднесення ПУАТ «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 20 травня 2016 року № 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 18 липня 2016 року № 142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУАТ «Фідобанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 19 липня 2016 року № 1265 «Про початок процедури ліквідації ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з даним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПУАТ «Фідобанк» з 20 червня 2016 року до 19 липня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПУАТ «Фідобанк» ОСОБА_3 з 20 червня 2016 року до 19 липня 2018 року. 23 червня 2016 року на офіційному сайті Фонду розміщено оголошення про те, що з 24 червня 2016 року ПУАТ «Фідобанк» здійснює виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 20 червня 2016 року включно та за договорами банківського рахунку. Виплати вкладникам здійснюються в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше 200 тис. грн. Банком-агентом Фонду в Сумській області визначено АБ «Укргазбанк», у звязку з чим вона зверталася до відділення № 309 СОД АБ «Укргазбанк» та телефонувала за вказаними в оголошенні телефонами, проте щоразу її повідомляли про відсутність її в загальному реєстрі вкладників ПУАТ «Фідобанк», які мають право на гарантовану суму відшкодування. 22 серпня 2016 року вона письмово звернулася до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПУАТ «Фідобанк» стосовно надання розяснень порядку отримання коштів в сумі 25 000 грн. внесених нею на картковий рахунок та щодо подання інформації до Фонду відносно неї як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПУАТ «Фідобанк» за рахунок Фонду. Жодної відповіді вона не отримала. Вважає дії уповноваженої особи Фонду ОСОБА_3 щодо не включення її до Реєстру відшкодувань вкладників для здійснення виплат (Загального реєстру) такими, що порушують її права та законні інтереси, як споживача фінансових послуг. Просить зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ «Фідобанк» ОСОБА_3 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_4, як вкладника, який має право на гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом в ПУАТ «Фідобанк» в розмірів 25 000 грн. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням суду від 11 травня 2017 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Зобовязано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ «Фідобанк» ОСОБА_3 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_4, як вкладника, який має право на гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом в ПУАТ «Фідобанк» в розмірі 25 000 грн. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. В доводах апеляційної скарги зазначає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що 18 травня 2016 року сторновано фіктивні операції по внесенню готівкових коштів в сумі 197 800 грн. на рахунок відкритий на імя ОСОБА_6, 25 000 грн. на картковий рахунок № 1479, відкритий на імя ОСОБА_4, сторновано фіктивну операцію по отриманню готівкових коштів ТОВ «Керамкомфорт» в сумі 222 800,00 грн. з призначенням платежу «Зворотня фінансова допомога засновнику». Вважає, що ТОВ «Керамфорт», який є клієнтом банку, намагається отримати грошові кошти за рахунок Фонду шляхом отримання їх через фізичних осіб, в т.ч. позивача, в межах сум гарантованого відшкодування від держави в особі Фонду. Наведені операції по внесенню готівки ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та отриманню готівки ТОВ «Керамфорт» з призначенням «Зворотня фінансова допомога засновнику», направлені на «дроблення» коштів на рахунку субєкта господарювання шляхом оформлення фіктивних платежів, щодо нібито виплати зворотної фінансової допомоги засновнику, мають на меті незаконне отримання відшкодування коштів клієнта юридичної особи за рахунок коштів держави в особі Фонду. Станом на 20 травня 2016 року на картковому рахунку 1479, відкритому на імя ОСОБА_4, були відсутні грошові кошти, а тому внесення рахунку позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду було неможливе та суперечило б діючому законодавству України. Окрім того, зазначає, що позивачем невірно обраний спосіб захисту свого права.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_7, який підтримав апеляційну скаргу, представника позивача ОСОБА_8, який заперечує проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 2013 року між ОСОБА_4 та ПУАТ «ФІДОБАНК» укладено договір банківського (поточного) рахунку з використанням електронного платіжного засобу та надання овердрафту № 33147900, за умовами якого позивачу відкрито картковий рахунок № 1479 (а. с. 34-35).

18 травня 2016 року позивачем внесено на вказаний рахунок 25 000 грн., що підтверджується квитанцією № 383663876 від 18 травня 2016 року (а. с. 5).

Рішенням Національного банку України від 20 травня 2016 року № 8 «Про віднесення ПУАТ «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних» даний банк було віднесено до категорії неплатоспроможних (а. с. 27).

Наказом Фонду № 184 від 20 травня 2016 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Фідобанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 20 травня 2016 року по 19 червня 2016 року, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПУАТ «ФІДОБАНК» ОСОБА_3 (а. с. 28).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 09 червня 2016 року № 959 продовжено строк тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку ПУАТ «Фідобанк» з 20 червня 2016 року по 19 липня 2016 року, продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду ОСОБА_3 з 20 червня 2016 року по 19 липня 2016 року (включно) (а. с. а. с. 29).

18 липня 2016 року правлінням Національного банку України прийнято рішення № 142-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУАТ «Фідобанк» (а. с. 32).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 19 липня 2016 року № 1265 розпочато процедуру ліквідації ПУАТ «Фідобанк» з 20 липня 2016 року по 19 липня 2018 року включно. Призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПУАТ «Фідобанк» ОСОБА_3 строком на 2 роки з 20 липня 2016 року по 19 липня 2018 року (а. с. 33).

22 серпня 2016 року ОСОБА_4 звернулася з письмовою вимогою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ «Фідобанк» ОСОБА_3 про надання розяснення щодо порядку отримання коштів в сумі 25 000 грн., внесених на картковий рахунок та стосовно подання до Фонду інформації щодо неї, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПУАТ «Фідобанк» за рахунок Фонду (а. с. 6). Однак відповіді на своє звернення не отримала.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з квитанції № 383663876, оформленої згідно вимог чинного законодавства України, вбачається, що 18.05.2016 року ОСОБА_4 внесла на свій поточний рахунок № 1479 відкритий у ПУАТ «Фідобанк» грошові кошти в сумі 25 000 грн., а отже набула право на відшкодування коштів за вкладом в ПУАТ «Фідобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, передбачене ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон) передбачено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Пункт 3) ч. 1 ст. 2 Закону визначає, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Згідно ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ст. 27 Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобовязання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий курєр" або "Голос України". Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Порядок та черговість відшкодування коштів за вкладами Фондом гарантування вкладів фізичних осіб визначено Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14.

В розділі ІІІ цього Положення зазначено, що Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.

До чергових частин Загального реєстру включаються гарантована сума за рахунком за договорами банківського вкладу, що не були включені до першої частини Загального реєстру, та за договорами банківського рахунку після отримання Фондом інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Фонд формує чергову частину Загального реєстру на суму відшкодування, що не отримана вкладниками, та направляє інформацію про вкладників банкам-агентам для подальшого здійснення виплат.

Відповідно до ч.1-3 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Частинами 2 та 3 ст. 1068 ЦК України передбачено, що банк зобовязаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобовязаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до ст.ст. 1071,1074 ЦК України - банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Внесення ОСОБА_4 готівкових коштів в сумі 25 000 грн. на її поточний рахунок № 1479, підтверджується належним доказом, а саме квитанцією № 383663876 від 18 травня 2016 року, яка видана їй банком у відповідності до вимог Інструкції про ведення касових операцій банками України, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 174 від 01.06.2011 року. Зазначений доказ нею було додано до її звернення Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ «Фідобанк» з приводу отримання внесених нею коштів на банківський рахунок. Проте на вказане звернення їй відповідь не надана.

Доводи апеляційної скарги про те, що операція по внесенню ОСОБА_4 коштів в сумі 25 000 грн. на її банківський рахунок є фіктивною у звязку з чим була сторнована банком, а кошти повернуті ТОВ «Керамфорт», колегія суддів не може взяти до уваги, так як доказів на підтвердження її фіктивності відповідачем суду не надано. Розпорядження ОСОБА_4 ПУАТ «ФІДОБАНК» на списання коштів з її поточного рахунку № 1479 на користь будь-яких осіб, рішення суду про стягнення чи списання грошових коштів з її рахунка відповідачем суду також не надано. Не надано відповідачем і доказів внесення поточного рахунку ОСОБА_4 № 1479 до переліку рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону або до переліку рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Докази наявності підстав, визначених ч.4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» для відмови Фонду у виплаті позивачу гарантованої суми відшкодування в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, виходячи з зазначених норм діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини та встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що право позивача на виплату їй Фондом відшкодування за вкладом порушене та підлягає захисту.

З доводами апеляційної скарги про те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту свого права, колегія суддів не може погодитись, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 ЦК з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Не є підставою відмови у позові у звязку з тим, що позивач, звертаючись до суду, обрав спосіб захисту, не встановлений законом або договором для захисту права чи інтересу, що порушене, невизнане або оспорюється. У таких випадках слід виходити із загальних засад захисту прав, свобод та інтересів, визначених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, визначений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також зміст розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14, яким передбачено складення змін та доповнень до реєстру відшкодувань вкладникам, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заявлена позивачем вимога є належним способом захисту її порушеного права.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -