АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Лапчевської О.Ф., Левенця Б.Б.

при секретарі: Дячук І.М.

за участю:

представника позивача Гусак М.І.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл-Експо» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл-Експо» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про притягнення до відповідальності за привласнення та неправомірне використання у власних цілях комерційної таємниці юридичної особи,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року ТОВ «Смайл-Експо» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та просило стягнути солідарно з відповідачів компенсацію у розмірі ста мінімальних заробітних плат у грошовому еквіваленті на дату прийняття рішення.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13.06.2017 в задоволенні позову відмовлено.

Справа № 752/5775/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8641/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Новак А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

В апеляційній скарзі ТОВ «Смайл-Експо» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що судом не було встановлено природу правовідносин, що виникли між сторонами та не застосовано жодних правових норм, які регулюють дані правовідносини. Зазначив, що судом не було досліджено питання порушення прав інтелектуальної власності позивача в частині комерційної таємниці. Вказав, що при розгляді справи суд не врахував. що між позивачем та ОСОБА_4 було укладено «Соглашение о неразглашении сведений, составляющих комерческую тайну и конфиденциальную информацию» та відповідачем підписано Додаток № 1 до даної угоди, де наведено перелік даних, які становлять комерційну таємницю і конфіденційну інформацію. ТОВ «Смайл-Експо» посилається на не дослідження судом Акту службового розслідування від 10.09.2015. Також посилається на те, що під час прийняття рішення суд не врахував, що відповідач фактично визнала факт порушення угоди та допуску сторонніх осіб до конфіденційної інформації.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що основним видом діяльності ТОВ «Смайл-Експо» є організування конгресів і торговельних виставок, надання в оренду офісних машин і устаткування, у тому числі комп'ютерів, інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп'ютерних систем (а. с. 14). 05 травня 2014 року відповідач 1 ОСОБА_4 була прийнята на роботу до ТОВ «Смайл-Експо» на посаду фахівець із конференц-сервісу, виставковий відділ відповідно до наказу № 4-К 37 (а. с. 27). 12 травня 2015 року ОСОБА_4 було підписано «Соглашение о неразглашении сведений, составляющих комерческую тайну и конфиденциальную информацию» (а. с. 30). Відповідно до Додатку № 1 до вказаної угоди визначено перелік відомостей, що містять комерційну тайну (а. с. 31).

З 25 травня 2015 року ОСОБА_4 пішла у лікарняну відпустку, в зв'язку з вагітністю та пологами. 02 вересня 2015 року фахівцем по інформаційним технологіям ТОВ «Смайл-Експо» ОСОБА_7 було встановлено, що старшим менеджером ОСОБА_4 було здійснено доступ Через корпоративну систему «Redmine» (а. с. 34).

Відповідно до Наказу № 07/09К від 07 вересня 2015 року «Про проведення службового розслідування» було проведено службове розслідування, про що складено акт проведення службового розслідування від 10 вересня 2015 року (а. с. 33, 36-39). Згідно матеріалів вказаного акту, комісією встановлено, що відповідач, використовуючи своє службове становище, збирала та передавала інформацію, що містить комерційну таємницю і конфіденційну інформацію компанії конкурента, а також вступила в фактичні трудові відносини з компанією конкурентом.

29 вересня 2015 року відповідач була ознайомлена з Актом проведення службового розслідування та надала свої пояснення (а. с. 40), в яких підтвердила, що заходила в систему Redmine заради цікавості. Зазначила, що не була менеджером скайпу конкурента та не працювала на останнього.

29 вересня 2015 року ОСОБА_4 було звільнено з посади старшого менеджера зі збуту із виставкової діяльності за угодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗПП України, відповідно до наказу № 50-К (а. с. 41).

Позивач, зазначаючи, що фактично ОСОБА_4, здійснивши несанкціонований доступ до інформації, яка містить комерційну таємницю, у подальшому умисно розголосила такі відомості, внаслідок чого ТОВ «Смайл-Експо» зазнало та продовжує зазнавати як матеріальної так і репутаційної шкоди, а тому звернулося із відповідним позовом до відповідачів, вказуючи, що ОСОБА_3, чоловік відповідачки, працює на конкурентів.

Загальні умови захисту прав інтелектуальної власності, зокрема комерційної таємниці, визначаються Цивільним кодексом України. Реалізація майнових прав інтелектуальної власності на комерційну таємницю забезпечується: правом на використання комерційної таємниці; виключним правом дозволяти використання комерційної таємниці; виключним правом перешкоджати неправомірному використанню комерційної таємниці, в тому числі забороняти таке використання.

З правової точки зору комерційна таємниця є засобом захисту від недобросовісної конкуренції в рамках реалізації права на інтелектуальну власність. Це загальновизнане у світі положення випливає також із змісту пункту VIII статті 2 Конвенції 1967 року, що утверджувала Всесвітню організацію інтелектуальної власності.

Статтею 420 Цивільного кодексу України визначено, що комерційна таємниця є одним з об'єктів інтелектуальної власності. Відповідно майнові права інтелектуальної власності на комерційну таємницю належать особі, яка правомірно визнала інформацію комерційною таємницею, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини комерційною темницею визнається така інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у зв'язку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію. Комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.

Визначення комерційної таємниці. Склад і обсяг відомостей, що становлять комерційну таємницю, визначаються суб'єктом господарювання відповідно до законодавства. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 9 серпня 1993 року № 611 «Про перелік відомостей, що не становлять комерційної таємниці».

Конфіденційна інформація - це відомості, які знаходяться у володінні, користуванні або розпорядженні окремих фізичних чи юридичних осіб і поширюються за їх бажанням відповідно до передбачених ними умов. Особи, які володіють конфіденційною інформацією, самостійно визначають режим доступу до неї, включаючи належність її до категорії конфіденційної, та встановлюють для неї систему (способи) захисту. До кола конфіденційної інформації у сфері господарської (підприємницької) діяльності відноситься інформація, що визнається такою законом (стаття 862 ЦК).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена вчастині першій ідругій статті 13 цього Закону. Розпорядники інформації, визначенічастиною першою статті 13цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

На підставі викладеного можливо зробити висновок про те, що законодавець визначає два поняття комерційна таємниця та конфіденційна таємниця. Комерційна таємниця є одним з об'єктів інтелектуальної власності, така інформація, є секретною в тому розумінні, що вона є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації. Конфіденційна інформація поширюється за бажанням особи, яка нею володіє.

Таким чином, подаючи відповідний позов до суду, позивачу необхідно було надати докази на підтвердження, яка саме інформація була розповсюджена відповідачами та чи вона віднесена до комерційної, що підлягає охороні.

Матеріали справи свідчать, що 02 вересня 2015 року фахівцем по інформаційним технологіям ТОВ «Смайл-Експо» ОСОБА_7 було надано доповідну записку, у якій зазначалося, що старшим менеджером ОСОБА_4 було здійснено несанкціонований доступ Через корпоративну систему «Redmine» до інформації, яка містить комерційну таємницю з подальшим розголошенням такої інформації компанії конкуренту (а. с. 34), але в самій записці відсутні будь-які данні, які б вказували, яку саме комерційну таємницю розголосили відповідачі.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було підтверджено факт того, що відповідач ОСОБА_4 заходила в вищезгадану систему з свого домашнього комп'ютера за допомогою власного паролю, що не було заборонено позивачем.

Колегія суддів вважає, що сам по собі факт входження в систему позивача в такий спосіб, без надання суду даних про незаконне використання відповідачем конкретної комерційної таємниці, не може свідчити про будь-які порушення щодо вищезгаданої таємниці.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що здійснення доступу до системи позивача «Redmine» є комерційною таємницею та її неправомірне розголошення відповідачами третім особам.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних з підстав недоведеності.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що між позивачем та ОСОБА_4 було укладено «Соглашение о неразглашении сведений, составляющих комерческую тайну и конфиденциальную информацию» та відповідачем підписано Додаток № 1 до даної угоди, де наведено перелік даних, які становлять комерційну таємницю і конфіденційну інформацію, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення суду першої інстанції.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції судом досліджувалося питання про те, яка саме комерційна таємниця (порушення прав інтелектуальної власності) була розголошена, однак позивачем не надано відомостей про це та доказів на підтвердження вищезгаданих обставин.

Посилання в апеляційній скарзі щодо наявності Акту службового розслідування від 10.09.2015 сама по собі є підставою для задоволення позовних вимог, на думку колегії суддів є безпідставною, враховуючи відсутність в останньому будь-яких вказівок на конкретну інформацію, що є комерційною таємницею.

Крім того, ТОВ «Смайл-Експо» не обґрунтовано позовні вимоги пред'явлені до відповідача 2, який не є працівником позивача та не мав доступу до системи «Redmine».

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач фактично визнала факт порушення угоди та допуску сторонніх осіб до конфіденційної інформації є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами справи (а. с. 40).

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, в зв'язку з чим не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,308,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл-Експо» відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: О.Ф. Лапчевська

Б.Б.Левенець