Справа №489/96/17 11.05.2017 11.05.2017 11.05.2017
Провадження №22-ц/784/1138/17
Категорія 27 Єдиний унікальний номер № 489/96/17
Номер провадження № 22ц/784/1138/17
Головуючий у І інстанції Кокорєв В.В.
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого Прокопчук Л.М.,

Суддів Козаченка В.І., Царюк Л.М.

Із секретарем судового засідання Шагай О.А.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідачу було надано кредит у розмірі 2300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 6 березня 2010 року, та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Умови та Правила є публічно доступними, розміщуються на офіційному сайті позивача.

У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору у відповідача станом на 30 вересня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 24973,32 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 2333,94 грн., процентів - 17875,58 грн., пені 3098,40 грн., штрафу (фіксованої частини) 500 грн. та штрафу (процентної складової) 1165,40 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову (а.с. 5-8).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість в сумі 9784,90 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 2333,94 грн., процентів - 2687,16 грн., пені - 3098,40 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 1165,40 грн. Розподілено судовий збір (а.с. 61).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неправильне встановлення обставин, які мають значення по справі, просив змінити рішення суду в частині стягнення суми заборгованості по відсоткам, стягнувши їх у повному обсязі (а.с. 63-67).

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_3 «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, який складається з анкети-заяви разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами. Датою укладання договору є підписання позичальником заяви. На виконання умов договору відповідачу надано кредит в розмірі 2300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 20,4% річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконував належним чином зобовязань за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Задовольняючи позов частково в частині стягнення заборгованості за процентами, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем невірно розрахована заборгованість за відсотками за період з 30.09.2014 року по 30.09.2016 року, при цьому суд розрахував відсотки за вказаний період, виходячи з заборгованості по тілу кредиту, процентної ставки, кількості місяців на рік та кількості місяців прострочки.

Але з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи.

Відповідно до п.2.1.1.12.6. Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною договору, за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік (а.с. 23). Тобто, проценти слід рахувати по кількості прострочених днів, а не місяців, що не було враховано судом.

Разом з тим з розрахунку заборгованості, наданому суду першої інстанції, вбачається, що з 01.09.2014 року позивач застосував при проведенні розрахунку процентну ставку - 34,8, а з 01.04.2015 року - 43,2 (а.с. 9-10).

Із застосуванням зазначених розмірів процентної ставки погодитись не можна.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до п.28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір.

При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Встановлено, що 27 грудня 2012 року відповідач, ознайомившись та погодившись з умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, оформив заяву на надання йому кредитної карти «Універсальна» без зазначення суми кредитного ліміту (а.с. 12).

Відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 банк має право проводить зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 1.1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови.

Відповідно до п.1.1.3.1.9 вказаних Умов банк зобовязаний не частіше одного разу на місяць способом, зазначеним в заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунку.

Заява не містить умов про спосіб надання виписку про стан картрахунку.

З листопада 2013 року відповідач не здійснює операцій по картрахунку, не виконує кредитних зобовязань, а у грудні 2016 року строк дії кредитної картки закінчився (а.с. 11).

Таким чином позивач не надав доказів виконання ним п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг щодо своєчасно сповіщення відповідача у спосіб, передбачений договором, про зміну розміру фіксованої процентної ставки та її нарахування у подвійному розмірі.

За таких обставин підстав для застосування підвищеної процентної ставки немає.

Крім того, з розрахунку, наданому представником позивача апеляційному суду, вбачається, що при підрахунку процентів, виходячи з процентної ставки 20,4, залишок заборгованості за відсотками складає 2791,89 грн., а загальна заборгованість 8980,52 грн., з яких 2333,94 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 2791,89 грн. заборгованість за відсотками, 3098,49 грн. заборгованість за пенею, 756,29 грн. - заборгованість по судовим штрафам (500,00 +256,29).

Враховуючи наведене, відповідно до положень п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції слід змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача зазначені вищі суми, а також судовий збір пропорційно суми задоволених вимог (35,96%) та сплаченого судового збору (3360 грн.) в розмірі 1208,26 грн., частково задовольнивши апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги про те, що банк завчасно повідомив клієнта про підвищення процентної ставки та нарахування її в подвійному розмірі з квітня 2014 року за перебаченою у заяві процедурою, не відповідють обставинам справи, доказам, що містяться у справі, тому не заслуговують на увагу.

Керуючись ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2017 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 27.12.2012 року станом на 30.09.2016 року в розмірі 8980 (вісім тисяч девятсот вісімдесят) грн. 52 коп., з яких 2333 (дві тисячі триста тридцять три) грн. 94 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 2791 (дві тисячі сімсот девяносто одна) грн. 89 коп. заборгованість за відсотками, 3098 (три тисячі девяносто вісім) грн. .49 коп. заборгованість за пенею, 756 (сімсот пятдесят шість) грн. 29 коп. - заборгованість по судовим штрафам (500,00 +256,29), а також понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1208 (одна тисяча двісті вісім) грн. 26 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді