Справа №333/1974/17
Пр. № 2/333/1398/17
19 червня 2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі
Головуючого судді Наумової І.Й.,
при секретарі Кунець В.В.,
за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В позові зазначила, що з 27.11.2004 року вона перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2012 р. шлюб між сторонами розірваний. Позивач зазначає, що відповідач після розірвання шлюбу не надає добровільно допомогу на утримання їх спільного сина. На теперішній час позивач працює, але її коштів не достатньо для забезпечення достатнього рівня життя дитини, враховуючи також і ту обставину, що в неї на утриманні знаходиться ще одна малолітня дитина. Відповідач не має постійного місця роботи. В звязку з вищевказаним позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання їх малолітнього сина, щомісячно, у твердій грошовій суму 1000 грн. з щомісячною індексацією до досягнення сином повноліття, також стягнути з відповідача понесені нею витрати на правову допомогу.
В судовому засіданні позивач позов підтримала та просили його задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених в позові.
Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявився, на його зареєстровану адресу проживання надсилались судові повістки, які повернулись на адресу суду не отримані з причини «за закінченням терміну зберігання», в звязку з чим, на підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, та на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Вислухав пояснення позивача, вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 27.11.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя (серія 1-ЖС №124083) (а.с. 8).
Згідно Свідоцтва про народження, серії І-ЖС №008832 від 07.06.2005 року, 12.05.2005 року народилася дитина ОСОБА_3, батьками якої є сторони по справі (а.с.10).
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2012 р. шлюб між сторонами розірваний (а.с. 9).

Згідно довідок Департаменту реєстраційних послуг від 28.03.2017 р. вбачається, що позивач разом зі своїми синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані та мешкають за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дослідна станція, б. 78, кв. 95 (а.с. 5-7).

Позивач працює гравером на АТ «Мотор Січ» та отримує середньомісячну заробітну плату у розмірі 3820,47 грн. Дані обставини встановлені на підставі довідок з місця роботи позивача (а.с. 12,13)

Малолітньому ОСОБА_3 встановлений діагноз компресивний перелом тіл Тh4, Th5, що підтверджується медичною документацією (а.с. 11).

Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України, відповідач в період з 01.07.20016 р. по 31.12.2016 р. отримав дохід у розмірі 577,57 грн.

Дані про наявність у відповідача інших аліментних зобовязань, в матеріалах справи, відсутні.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з п.3 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», у 2017 році, розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 до 18 років встановлений: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Згідно ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі вразі відрахування за кількома виконавчими документами.

З урахуванням положень ст.182 СК України, ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що відповідач молода, працездатна особа, не має інших аліментних зобовязань, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн., щомісячно, та забезпечити сину не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти той рівень життя, які дитина мала би при сумісному проживанні з обома батьками.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.191 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З матеріалів справи вбачається, що 17.03.2017 року позивачем було оплачено гонорар адвокату ОСОБА_5 за складання 1-го проекту позовної заяви про стягнення аліментів на підставі договору про надання правової допомоги (а.с.14, 15).

Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що затрати на правову допомогу повинні буди документально підтверджені, а відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вимоги позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню, в звязку з тим, що суду не надано документального підтвердження витрат на правову допомогу, повязану саме з розглядом цієї справи, а також розрахунку таких витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Керуючись ст.ст.180-183, 191 СК України, ст.ст.10, 60, 88, 169, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП НОМЕР_1), який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця, у розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.) з щомісячною індексацією, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.04.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП НОМЕР_1), який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір на користь держави у розмірі 640 грн. 00 коп.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова