АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 753/4852/17
№ апеляційного провадження:22-ц/796/9989/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Коренюк А.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

5 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.

при секретарі - Сербін Т.І.

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 9 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Національного президентського оркестру, третя особа: Міністерство оборони України про визнання контракту частково недійсним , -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 9 серпня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання контракту частково недійсним, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те,що усупереч дії укладеного з ним трудового договору від 24 листопада 2006 року, який є безстроковим, відповідач на підставі наказу Національного президентського оркестру від 20 грудня 2016 року щодо зміни істотних умов праці, зобов'язав його укласти контракт від 22 лютого 2017 року зі строком дії до 21 лютого 2020 року.

Вважає, що примушування його як працівника, який працює на умовах безстрокового трудового договору, до укладення контракту з обмеженим строком його дії є погіршення його становища, що є підставою для визнання такого контракту недійсним.

У зв'язку із викладеним, просив суд визнати контракт від 22 лютого 2017 року недійсним в частині строку дії.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 є працівником Національного президентського оркестру.

24 листопада 2006 року між ОСОБА_4 та Національним президентським оркестром укладено безстроковий трудовий договір.

Відповідно до довідки Міністерства культури України про включення закладу культури до базової мережі загальнодержавного рівня, Національний президентський оркестр - є закладом культури та має державну форму власності, засновником якого є Міністерство оборони України.

20 грудня 2016 року на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року № 955-VIII, який набув чинності 6 листопада 2016 року, Національним президентським оркестром видано наказ № 120 «Про повідомлення щодо зміни істотних умов художнього та артистичного персоналу Національного президентського оркестру», яким повідомлено працівників художнього та артистичного персоналу Національного президентського оркестру (додаток 1) особисто під підпис про зміну істотних умов праці, а саме зміну форми трудового договору, що укладений між Національним президентським оркестром та працівником художнього та артистичного персоналу, на контракт, відповідно до форми, затвердженої наказом Міністерства культури України від 2 серпня 2016 року № 624, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 18 серпня 2016 року за № 1146/29276.

Відповідно до п. 6 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року № 955-VIII, внесені зміни до Закону України «Про культуру» , текст статті 21 викладено в такій редакції: «1. Керiвники державних та комунальних закладiв культури призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту строком на п'ять рокiв за результатами конкурсу. 2. Трудовi вiдносини з професiйними творчими працiвниками (художнiм та артистичним персоналом) державних та комунальних закладiв культури оформлюються шляхом укладення контрактiв.

Формування кадрового складу художнього та артистичного персоналу державних та комунальних закладiв культури здiйснюється на конкурснiй основi в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної полiтики у сферах культури та мистецтв.

За результатами конкурсу з переможцем з числа кандидатів укладається контракт строком вiд одного до трьох років за формою, визначеною центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах культури та мистецтв. Пiсля настання дати закінчення строку дiї контракт вважається продовженим на строк, на який вiн був укладений, якщо жодна iз сторiн за мiсяць до цiєї дати письмово не поiнформувала iншу сторону про своє бажання припинити дiю контракту.

Керівник державного чи комунального закладу культури може брати участь у конкурсi, передбаченому цiєю частиною, на посаду художнього керiвника у вiдповiдному закладi. У разi якщо керiвник державного чи комунального закладу культури стане переможцем конкурсу на посаду художнього керівника, вiн може здійснювати суміщення посад (професiй) керiвника вiдповiдного закладу культури та художнього керiвника. У такому разi укладається контракт строком на п'ять рокiв».

За п. 2, 3 Прикінцевих положень вказаного закону передбачено, що набрання чинності цим Законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури, а також з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури згідно з пунктом 9 статті 36 Кодексу законів про працю України. Ця норма не поширюється на професійних творчих працівників комунальних закладів культури у територіальних громадах з населенням до 5 тисяч жителів. З працівниками художнього та артистичного персоналу, які перебувають у трудових відносинах з державними та комунальними закладами культури, протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом укладається контракт строком від одного до трьох років без проведення конкурсу.

Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини 3 статті 21 Кодексу законів про працю України (справа про тлумачення терміну «законодавство») від 9 липня 1998 року № 12-рп/98, виходячи із необхідності посилання правових засобів захисту прав громадян у галузі праці, унеможливлення їх ущемлення, додержання вимог ратифікованої Україною Конвенції Міжнародної організації праці № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи підприємства Конституційний Суд України визнав за доцільне в подальшому обмежити визначення сфери застосування контракту лише законами, що є прерогативою Верховної Ради України, що відповідає спірним правовідносинам.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року № 955-VIII, прийнятим Верховною Радою України, передбачено, що з працівниками художнього та артистичного персоналу, які перебувають у трудових відносинах з державними та комунальними закладами культури, протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом укладається контракт строком від одного до трьох років без проведення конкурсу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при укладанні контракту будь-яких порушень відповідачем не допущено, трудові права ОСОБА_4 не порушені.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що видання наказу № 120 від 20 грудня 2016 року є одноособовим безпідставним рішенням керівництва, оскільки пунктом 3 Прикінцевих положень закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року № 955-VIII передбачено, що з працівниками художнього та артистичного персоналу, які перебувають у трудових відносинах з державними та комунальними закладами культури, протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом укладається контракт строком від одного до трьох років без проведення конкурсу.

Відповідно до переліку посад професійних творчих працівників театрів та посад (спеціальностей) працівників інших специфічних театральних професій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2006 року № 208, посада, яку обіймає ОСОБА_4, відноситься до посад професійних творчих працівників.

Отже, контрактна форма роботи творчих працівників, зокрема і для ОСОБА_4, запроваджена спеціальним Законом, який є обов'язковим для виконання.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про відсутність підстав для визнання контракту в частині недійсним.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 9 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді