У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення суми за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою її представником - ОСОБА_5, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 1 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 15 листопада 2010 року між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» (далі - ТОВ «Управ-Дом») укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації (далі - КМДА) від 11липня 2012 рокувстановлено тариф на послуги з утримання будинку та прибудинкової території за 1 кв. м загальної площі квартири за місяць з урахуванням податку на додану вартість у наступних розмірах: при оплаті після 20 числа - 3 грн 69 коп., при оплаті не пізніше 20 числа - 3 грн 48 коп. Проте відповідач неправомірно нараховує їй заборгованість, виходячи з необґрунтованого розміру - 4 грн 35 коп., у зв'язку з чим нарахований їй борг станом на 29 лютого 2016 року становить 782 грн 93 коп.

При цьому ТОВ «Управ-Дом» належним чином не надавалопослуги з обслуговування протипожежної автоматики та димовидалення. Вонащомісячно сплачувала кошти у розмірі 59 коп. за ці послуги, що входить до структури послуг за утримання будинку та прибудинкової території, однакперевірками від 30 вересня 2015 року, у квітні 2016 року та 26-27 жовтня 2016 року було виявлено ряд порушень вимог законодавства, зокрема, система автоматичної пожежної сигналізації знаходилась у непрацюючому стані. Таким чином, за період з грудня 2010 року до вересня 2016 року вона сплатила кошти за послуги, які не надавав відповідач у розмірі 2 985 грн 66 коп.

Згідно з додатком до договору на технічне обслуговування підземної автостоянки (паркінгу) (паркомісця № 47 та № 48) від 1 вересня 2012 року вона щомісячно сплачувала кошти у розмірі 29 грн 23 коп. за кожне паркомісце за обслуговування системи протипожежної автоматики та димовидалення, що входить в загальну вартість витрат експлуатації підземного паркінгу з розрахунком на одне паркомісце. Проте відповідачем зазначені послуги не надавались. Таким чином, за період з жовтня 2010 року до вересня 2016 року вона сплатила кошти за послуги, які не надавалися відповідачем у розмірі 2 806 грн 08 коп.

Також відповідно до договору від 15 листопада 2010 року вона має право на періодичну повірку, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж, а виконавець зобов'язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числу демонтаж, транспортування та ремонт. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця. Однак відповідач не провів повірки лічильника за свій рахунок, що призвело до її додаткових витрат.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4, уточнивши позовні вимоги, просила суд: зобов'язати ТОВ «Управ-Дом» припинити дії по нарахуванню їй заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території заперіод з квітня 2015 року до жовтня 2016 року у розмірі 1 341 грн 39 коп.;стягнути з відповідача на її користь збитки у розмірі 6 341грн 86 коп.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 1 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 січня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в позові ОСОБА_4, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), правильно застосувавши положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 36 постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» від 1 червня 2011 року № 869, умови договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 15 листопада 2010 року та умови договорів на технічне обслуговування підземної автостоянки (паркінгу) від 1 жовтня 2012 року, дійшли до обґрунтованого висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ТОВ «Управ-Дом» неналежним чином надає послуги, перелік яких передбачений договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 15 листопада 2010 року, договорами на технічне обслуговування підземної автостоянки (паркінгу) № 47 та № 48 від 1 жовтня 2012 року та додатками до цих договорів, що є її процесуальним обов'язком у силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану її представником - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 1 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
О.В. Закропивний С.Ф. Хопта