БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/748/17
Провадження № 2/497/537/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017 Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Кравцової А.В., при секретарі судового засідання Бекметовій Х.В., розглянувши за відсутністю сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Болград цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2017 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, пізніше уточнивши свої позовні вимоги, яким просила стягнути з відповідача аліменти на її користь - для утримання їхньої неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - в розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для дитини відповідного віку, - з дня її звернення з даним позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що що відповідач, який є батьком дитини, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги для утримання дочки, яка проживає з нею, позивачем.

Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи за її відсутністю, не заперечуючи проти заочного розгляду справи.

Відповідач надав суду заяву, про слухання справи за його відсутністю, позов визнав, пояснюючи, що згодний на стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно.

Вивчивши позовні вимоги, дослідивши представлені суду документи та матеріали, заяви позивача і відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- між позивачем та відповідачем 10.10.2012 року було зареєстровано шлюб (а.с.2);

- від цього шлюбу 27.01.2013 року народилася дочка ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про її народження (серії І-ЖД №333074, яке було видане 07.02.2013 року Виконавчим комітетом Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис №4), згідно якого відповідач є її батьком (а.с.3);

- з довідки ВК Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області від 16.05.2017р., за №534 та 29.05.2017 року №585, - дитина сторін - дочка ОСОБА_3 - проживає з матірю, на утриманні якої перебуває.

Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоровя, - як відносно позивача, так і відносно відповідача, - суду не надано, крім тих, що досліджені в судовому засіданні; не встановлено таких і при розгляді справи.

Законодавством України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1ст.141 СК України).

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ч.3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 2 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частин 1,4ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляд. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. В разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснив, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Оскільки відповідач позов визнав, і визнання ним позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, визнання позовних вимог слід прийняти і покласти в основу даного рішення.

З урахуванням обставин, які перелічені в ст. 182 СК України, суд дійшов висновку, що підстави для визначення аліментів в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, є обгрунтованими.

Ухвалюючи таке рішення на підставі вимог чинного законодавства, суд не може проігнорувати той факт, що 17 травня 2017 року Верховна Рада ухвалила у другому читанні і в цілому закон №4928 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів". За таке рішення проголосували 226 народних депутатів і наразі цей закон направлений на підпис президенту, та, після його підписання і через місяць після опублікування набуде чинності. Цим Законом у підпункті 4 пункту 1 частини 1 визначено: "4) у статті 182 частину другу викласти в такій редакції: «2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку»".

Тому, враховуючи інтереси дитини, суд вважає можливим визнати, що, оскільки позивач звернулася до суду до оприлюднення цього факту і не висувала вимогу про стягнення аліментів в розмірі не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму дитини, а справа про стягнення аліментів повинна розглядатися судом у найкоротші строки, з-за чого позивач та суд не мають права в інтересах дитини затягувати розгляд справи та ухвалення судом рішення, розмір аліментів, що підлягатиме стягненню з відповідача на користь позивача для утримування дини найближчим часом - з дня набрання чинності цим Законом, - має становити, відповідно до чинного законодавства, - не меньш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. І, оскільки набуття чинності вказним законом (№4928) є питанням лише часу, оскільки уся невідворотна процедура для його чинності пройдена і він напевне буде чинним найближчим часом, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти для утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача - щомісячно, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, - починаючи з дня звернення позивача до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття, оскільки чинним законодавством не фіксована нижня межа відсотків прожиткового мінімуму дитини в разі стягнення аліментів - лише заначено "не менше"; - тобто, призначаючи вже наразі стягнення аліментів в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини, суд, ухвалюючи рішення в інтересах дитини в умовах теперішнього часу, не порушує вимоги чинного законодавства.

Відповідно з вимогами ст.ст.79, 88 ЦПК України, також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір в розмірі 640 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 131, 174, 208, 209, 212- 215, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_5, 18.01.1985 .народження, - аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, - в розмірі 1/4 частки усіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, - з дня звернення позивачем до суду і до досягнення дитиною повноліття, - тобто з 25.05.2017 року і до 27.01.2031 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Допустити до негайного виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області, - у десятиденний строк з дня отримання його копії.

Суддя А.В.Кравцова