Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/264/17

03 липня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря Суслик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Богородчанського районного суду від 01 жовтня 2009 року стягнуто на його користь з відповідача 54 953 грн. 60 коп. боргу за договором позики. На час звернення з позовомрішення суду не виконано. ОСОБА_3 на погашення боргу жодних коштів не сплатив, а тому просив стягнути 76723,39 грн. індексу інфляції за весь час прострочення боргу, а також 12227,23 грн. три проценти річних від простроченої суми.

Позивач в судові засідання не з'являється, в поданих заявах просить справу слухати в його відсутності та відсутності представника, заявлені вимоги змінив, просить стягнути з відповідача 31092,70 грн. процентів за договором позики, 59394,39 грн. індексу інфляції за весь час прострочення боргу, а також 5225,00 грн. три проценти річних від простроченої суми.

Відповідач в судові засідання не зявився, в поданім запереченні позовні вимоги не визнав, просить застосувати строки позовної давності та в позові відмовити.

Дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 05 березня 2009 року відповідач, згідно розписки, отримав у позивача грошові кошти в розмірі 7100,00 доларів США, які зобов'язався повернути до 06.06.2009 року. Позивач з метою стягнення заборгованості звернувся до Богородчанського районного суду з позовом про стягнення боргу з відповідача. Рішенням суду від 01 жовтня 2009 року позовні вимоги задоволено та на його користь стягнуто 54 380,00 грн. боргу, 573 грн. 86 коп. судових витрат.

На виконання рішення суду 04.11.2009 року видано виконавчий лист, який звернуто до примусового виконання.

Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В розписці відповідач вказав, що позичив в позивача кошти в сумі 7100 доларів США та зобовязується повернути їх до 06.06.2009 року.

Так, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривні. Якщо у зобовязанні буде визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сумі, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Оскільки індекс інфляції показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні, то норми ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення грошового зобовязання, яке визначено договором у гривні. Факт укладення договору позики в іноземній валюті (доларах США) доведений, оскільки сторони визначили в розписці про надання та повернення боргу грошовий еквівалент в доларах США.

З рішення Богородчанського районного суду від 01 жовтня 2009 року у справі № 2-592/2009, яке набрало законної сили, тому факти, встановлені ним мають преюдиційне значення у даній справі, вбачається, що між сторонами був укладений договір позики, на виконання якого позивачем були передані кошти у доларах США.

Посилання в поданім запереченні відповідача на те, що позивачем пропущений строк позовної давності, суд вважає безпідставним.

Судом встановлено, що відповідачем борг на користь позивача не виплачувався. З 03.03.2014 року по 15.05.2017 року проценти за договором позики становлять 31092 грн. 70 коп. та 5225 грн. 00 коп. - три проценти річних від простроченої суми.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягають вищевказані суми.

У задоволенні інших вимог слід відмовити

На підставі наведеного, ст.625, 1046-1048 ЦК України, керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 31092 грн. 70 коп. процентів за договором позики та 5225 грн. 00 коп. - 3% річних від простроченої суми, всього 36317 грн. 70 коп. за період з 03.03.2014 року по 15.05.2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуюча Круль І.В.