Справа №591/6425/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/860/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Бойка В. Б. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2017 року

у цивільній справі за позовом Споживчого товариства «Козацька Слобідка» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором оренди,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом 31 серпня 2015 року, Споживче товариство «Козацька Слобідка» (далі СТ «Козацька Слобідка») просило суд: стягнути з ОСОБА_3 на свою користь грошові кошти у розмірі 10800,00 грн.; зобовязати ОСОБА_3 звільнити торгівельні кіоски № 6 та № 20, що розташовані за адресою у м. Суми по вул. Леваневського, 2Ж; вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги мотивувало тим, що на підставі заяви ОСОБА_3 та протоколу загальних зборів товариства від 20.03.2008 року, її прийнято до складу його членів. Цього ж дня в якості вступного та обовязкового внесків відповідач передав у власність товариства належні йому металеві торгівельні кіоски. 01.06.2009 року між СТ «Козацька слобідка» та ОСОБА_3 укладений договір оренди торгівельних кіосків, розміщених за вищевказаною адресою, розміром 6 кв.м та 5,5 кв.м, зі сплатою орендної плати у розмірі 300,00 грн. Протоколом № 1 загальних зборів СТ «Козацька Слобідка» від 11.02.2012 року відповідача було виключено із членів товариства, а з березня 2012 року ОСОБА_3 припинила сплату орендної плати, внаслідок чого виникла заборгованість, яка в межах строку позовної давності становить 10800,00 грн. (300 грн. х 36 міс.). Відповідач продовжує користуватися кіосками, проте від пропозиції укласти договір оренди, не як з членом товариства, відмовляється.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2017 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь СТ «Козацька Слобідка» грошові кошти у розмірі 10800,00 грн., судовий збір в розмірі 487,20 грн. та 800,00 грн. витрат на правову допомогу. В іншій частині позову відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що на момент виникнення спору вона не була членом товариства, а договір оренди припинив свою дію ще в березні 2012 року, так як відповідачем була подана відповідна письмова заява на імя голови правління товариства ОСОБА_4

Крім того, з виписки протоколу засідання членів правління товариства вбачається, що вона попереджена про розірвання договору оренди в односторонньому порядку та не перебуває в договірних правовідносинах з товариством, тому їй запропоновано укласти договір. Вказані обставини свідчать про розірвання товариством договору оренди в односторонньому порядку.

Також вказує, що із позовної заяви вбачається, що ОСОБА_5 шахрайським шляхом в період з 2009 року по 2012 рік отримала від неї під виглядом орендної палати за землю 25200 грн., тобто відповідач визнала той факт, що договірні відносини між нею та товариством мали місце виключно з 2009 року по 2012 рік.

В частині вирішення вимог про зобовязання звільнити торгівельні кіоски, рішення не оскаржується.

Представники відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник позивача СТ «Козацька Слобідка» - ОСОБА_8 проти скарги заперечувала.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення грошових коштів, суд першої інстанції виходив з того, що спірний договір оренди не припинив свою дію, а тому ОСОБА_3 повинна була сплачувати орендну плату відповідно до його умов.

Такий висновок місцевого суду узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Як вбачається з цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, СТ «Козацька Слобідка» є юридичною особою, його державну реєстрацію проведено 07 березня 2008 року, про що зазначено у Статуті Споживчого товариства «Козацька Слобідка» (т.1, а.с. 7, 50-56).

Згідно зі Статутом, споживче товариство це добровільне обєднання громадян для спільного ведення господарської діяльності з метою поліпшення свого економічного та соціального стану.

Питання щодо членства у товаристві регулюється розділом ІІ Статуту.

Пунктом 10 Статуту визначено, що вступаючий стає членом споживчого товариства після сплати ним в повному обсязі вступного, обовязкового пайових внесків та прийняття рішення про його прийом.

07 грудня 2008 року ОСОБА_3 звернулась до СТ «Козацька Слобідка» з проханням прийняти її в члени товариства (т.1, а.с. 8).

Відповідно до протоколу загальних зборів членів СТ «Козацька Слобідка» від 20 березня 2008 року, ОСОБА_3 прийнята до складу членів СТ «Козацька Слобідка», їй дозволено внести вступний та обовязковий внесок шляхом безоплатної передачі права власності на металеві торгівельні кіоски (т.1, а.с. 14).

Згідно з актом прийому-передачі майна від 20 березня 2008 року, в якості вступного та обовязкового внеску ОСОБА_3 передала у власність товариства металеві торгівельні кіоски, що знаходяться за адресою: м. Суми, вул. Леваневського, 2Ж, торгівельне місце № № 28, 57 (т.1, а.с. 9).

01 червня 2009 року між СТ «Козацька Слобідка» в особі голови правління ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір № 11, згідно з п. 1.1. якого товариство передало ОСОБА_3 у користування торгівельний кіоск (інвентарні номери 10025, 10028), площею 6 та 5,5 кв.м для торгівлі продовольчими чи промисловими товарами за адресою: м. Суми, вул. Леваневського, 2Ж, з оплатою орендної плати у розмірі 300,00 грн. щомісячно. Договір є безстроковим (т.1, а.с. 10).

Рішенням загальних зборів членів СТ «Козацька Слобідка» від 11 лютого 2012 року ОСОБА_3 виключено із членів товариства (т.1, а.с. 11).

Встановлено, що з 2012 року відповідач не сплачувала визначену договором орендну плату за користування орендованим майном, що також підтверджується її особистою заявою до слідчого УМВС України в Сумській області (т.1, а.с. 49).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

За положеннями ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості з орендної плати, оскільки відповідач прийняла у користування торгівельні кіоски для торгівлі продовольчими чи промисловими товарами і відповідно до п. 4.1. договору щомісячно повинна вносити орендну плату. Вказаний договір ніким не був оспорений, є дійсним, а тому підлягає обовязковому виконанню. Доказів протилежного відповідачем не надано.

Посилання в апеляційній скарзі на припинення спірного договору на підставі заяви ОСОБА_3, поданої на імя ОСОБА_4, спростовуються відомостями з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про те, що станом на 11 лютого 2012 року керівником СТ «Козацька Слобідка» є ОСОБА_5, постановою начальника ВДСБЕЗ Сумського МУ УМВС України в Сумській області про відмову в порушенні кримінальної справи від 16 лютого 2012 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 358 КК України, наказом голови правління СТ «Козацька слобідка» ОСОБА_5 про те, що на підставі протоколу № 1 загальних зборів СТ «Козацька слобідка» від 11 лютого 2012 року, вона продовжує виконувати обовязки голови правління товариства (т.1, а.с. 121-131).

Отже, ОСОБА_4 не була уповноважена на вчинення дій по представництву інтересів СТ «Козацька Слобідка». Інших заяв про звернення на адресу позивача з вимогою розірвати спірний договір, відповідачем не надано.

Доводи скарги про отримання ОСОБА_5 від ОСОБА_3 коштів за період з 2009 року по 2012 рік під виглядом орендної палати за землю, спростовуються постановою прокурора прокуратури м. Суми від 22 липня 2014 року про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, у звязку з відсутністю в діянні ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення (т.1, а.с. 57-62).

Твердження апеляційної скарги про розірвання товариством договору оренди в односторонньому порядку та про відсутність договірних відносин з відповідачем, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Договором від 01 червня 2009 року такої підстави розірвання договору як виключення орендаря із членів споживчого товариства не передбачено. Не встановлено такого випадку для розірвання укладених споживчим товариством договорів і Статутом товариства. Правом односторонньої відмови від договору або його припинення в порядку, визначеному п. 5.1 договору, споживче товариство не скористалось, а тому відсутні підстави вважати договір розірваним, а договірні відносини припиненими.

З виписки з протоколу від 01 грудня 2011 року членів правління СТ «Козацька Слобідка» вбачається, що ОСОБА_3 було лише попереджено про можливість одностороннього розірвання договору оренди (т.1, а.с. 226). Пропозиція укласти договір не як з членом товариства, висловлена на засіданні членів правління СТ «Козацька слобідка» (протокол від 13 березня 2012 року, т. 1, а.с. 227), не свідчить про припинення спірного договору оренди.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь СТ «Козацька Слобідка» грошових коштів у розмірі 10800,00 грн. та судових витрат, залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді -