27.06.2017 ЄУН 337/1286/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2017 року Хортицкий районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді Салтан Л.Г.

за участю секретаря Гальцевій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

16.09.2016 року померла мати заявника ОСОБА_3, яка була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. ОСОБА_4 з 2008р. постійно проживав за однією адресою разом з матірю, однак нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки він зареєстрований за іншою, ніж спадкодавець, адресою.

За захистом своїх прав та інтересів із заявою про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем заявник звернувся до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою заяву і пояснив суду, що 18 лютого 2005 року померла його мати ОСОБА_3, яка була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі, на квартиру №188 в м.Запоріжжі по вул..Курузова 7. В розумінні ст. 1268 ЦК України, він прийняв спадщину після смерті матері, оскільки з 2008 року до дня її смерті постійно проживав разом з нею за однією адресою.

Заінтересована особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засіданні не зявилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, проаналізувавши законодавство, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Статтею 235 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Судом встановлено, що 16.09.2016 року померла ОСОБА_3 (а.с. 4), яка була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Внаслідок смерті особи відкривається спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 47433661, виданої 13.04.2017року (а.с. 11) вбачається, що спадкодавець по своїй смерті заповіту не залишала.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Свідоцтвом про народження (а.с. 5) доводиться право заявника на спадкування після смерті ОСОБА_3І у першій черзі спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру підтверджується , що спадкові права після смерті ОСОБА_3 ніхто не оформляв.

Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї.

Із акту від 04.07.2013р. свідчить, що за адресою: АДРЕСА_1 в однокімнатній квартирі зареєстрована ОСОБА_3, однак з 2008 року неповнолітня ОСОБА_5

Допитані судом свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 суду пояснили, що ОСОБА_1 постійно проживав зі своєю матірю у її квартирі, оскільки та була важко хвора і не могла самостійно мешкати.

Вважаючи, що спільним проживанням прийняв спадщину після смерті матері, 13.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 з питанням щодо прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, але заявнику було розяснено, що при звернені до нотаріальної контори після спливу шестимісячного строку заяву про прийняття спадщини приймають у разі підтвердження постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Пунктом 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 визначено, що у разі відсутності в паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця проживання доказом постійного проживання можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкоємцем.

Згідно абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Керуючись ст. 1268 ЦК України, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, ст.ст. 60,212, 213, 215, п. 5 ч. 1 ст. 256, ст. 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_2, з 2008 року по день її смерті 16.09.2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги.

Суддя: Л.Г. Салтан