Справа № 595/1982/16-ц
Номер рядка звіту 47
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2017

Бучацький районний суд Тернопільської областім.Бучач

В складі : головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі: Мартинюк М.В.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м. Бучачі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та третьої особи Служби у справах дітей Бучацької райдержадміністрації про надання дозволу на виїзд з України дитини, яка не досягла шістнадцятирічного віку без згоди та супроводу другого з батьків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд з України неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі до 15 січня 2016 року. В шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 11 січня 2016 року, сторони дали згоду на тимчасові поїздки за кордон, до Республіки Чехії, Польщі та усіх країн Шенгенської угоди та Єзросоюзу, в період з 20 січня 2016 року по 20 січня 2017 року їхній малолітній доньці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 27 січня 2016 року, на підставі дозволу батька дитини, в супроводі матері ОСОБА_3 приїхала на відпочинок до республіки Чехія, і не хотіла повертатись без матері в Україну. Відповідач зловживаючи своїми правами, відмовляється від надання згоди на тимчасові виїзди дочки ОСОБА_3 у супроводі позивачки за кордон, у зв'язку із здобуттям нею освіти, жодних коштів на відпочинок та оздоровлення дитини не надає, чим перешкоджає забезпеченню реалізації охоронюваних законом прав та інтересів дитини. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати новий дозвіл на виїзд за кордон дитини, як того вимагає чинне законодавство. Проте, ОСОБА_2 відмовляється надати дозвіл, мотивуючи тим, що не має необхідності у продовженні виїздів закордон дочки, з чого випливає байдужість відповідача до інтелектуального та духовного розвитку дитини оскільки дочка здобуває на даний час освіту в Чехії.

В судовому засіданні представник позивачка позовні вимоги підтримала, згідно поданої заяви просить суд розглядати справу у її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи за йго відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що з 15 жовтня 2000 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 15.01.2016 року, що підтверджується рішенням Бучацького районного суду № 595/26/16-ц від 15.01.2016 року.

Від даного шлюбу у сторін 29.09.2008 року народилася донька ОСОБА_3.

Із листа початкової школи м.Прага, вбачається, що ОСОБА_3 відвідує клас 2-А Початкової школи, Прага 10. До школи вступила в лютому 2016 року до класу 1-А.

Згідно підтвердження подання заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулася у відділ міграційної політики Міністерства внутрішніх прав Чеської Республіки, з проханням на отримання дозволу на тимчасове проживання члена сім'ї громадянина ЄС в Чеській Республіці.

Із заяви ОСОБА_5, вбачається, що він несе відповідальність за повне матеріальне забезпечення своєї громадянської дружини ОСОБА_1, та її доньки ОСОБА_3.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Бучацької райдержадміністрації № 02-141/01.01-22 від 30.01.2017 року, вбачається за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_1

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України. Положення ст.6 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.17, 31 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, визначають право дитини на відпочинок та охорону здоров'я. Вимоги статті 10 Конвенції про права дитини, передбачають право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну.

Відповідно до вимог ст. 3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно з вимогами п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, в редакції затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 380, проїзний документ дитини може бути оформлений на підставі рішення суду.

Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затвердженимипостановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 з наступними змінами та доповненнями, у згоді на виїзд за межі України повинні бути зазначені держава прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі.

Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги необхідність забезпечення інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України дитини- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка не досягла шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, у супроводі матері ОСОБА_1, в період з 20 січня 2017 року по 20 січня 2018 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 60, 213, 215, 218, 224-226, 228, 232, 294 ЦПК України, ст.ст. З, 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1989 року, ст.16 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 157, 159 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі україни дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка не досягла шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 в Республіку Польща, Чехія та Словаччина в період з 20 січня 2017 року по 20 січня 2018 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути переглянуте Бучацьким районним судом. Заяву про перегляд рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Р. О. Содомора