Справа № 738/2187/16-ц
№ провадження 2/738/96/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi:

суддi ОСОБА_1,

секретаря судового засідання Костюк І.А.,

з участю відповідача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А H О В И В:

У грудні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 15.07.2010 року відповідач отримав кредит в розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, станом на 31.10.2016 заборгованість відповідача становить 46507,45 грн. Позивач просить стягнути на його користь з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором від 15.07.2010 та судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовних вимог не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що з 05.05.2014 року він не здійснював будь яких платежів по кредиту, оскільки на вказаний термін ніякої заборгованості не було.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні просив суд застосувати до даних правовідносин позовну давність, а саме те, що статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослiдивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вiдповiдно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст.ст. 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась.

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі заяви від 15.07.2010, на підставі умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» надало позичальнику кредит у розмірі 6000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6-32).

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг щодо зміни кредитного ліміту, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязання за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі прострочення кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Факт користування ОСОБА_2 кредитною карткою підтверджується розрахунком заборгованості, поданим банком, відповідно до якого станом на 31.10.2016 відповідач має заборгованість в сумі 46507, 45 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 5801,76 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 35114,86 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 2900,00 грн., штрафу в розмірі 500,00 грн та штрафу в розмірі 2190,83 грн.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Уклавши з позивачем договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач ОСОБА_2 систематично порушував зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості.

Згідно розрахунку, заборгованість відповідача станом на 31.10.2016 складає 46507,45 грн., заборгованість за кредитним договором розрахована обґрунтовано, відповідно до вимог кредитного договору (а.с.4-5).

Як визначено ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що ні відповідачем ні його представником в судове засідання не надано жодного доказу погашення кредиту, а також доказу, що підтверджує строк дії кредитної картки, суд визнає посилання відповідача та його представника на пропущення строків позовної давності безпідставними і не підтвердженими належними доказами.

Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин, з урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором в сумі 46507,45 грн. та 1378,00 грн. у відшкодування судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 526, ч. 3 ст. 549, 551, 599, 610-611, ч. 2 ст. 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 213 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на р/р 3111, МФО 305299, , заборгованість за кредитним договором в розмірі 46507 (сорок шість тисяч пятсот сім) грн. 45 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Г. Сова