Справа № 211/1617/17
Провадження № 2/211/1300/17
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко С.В.

при секретарі Л.В. Польчик

за відсутності: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 громади в особі Довгинцівської районної у місті ради ОСОБА_4

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 громади в особі Довгинцівської районної у місті ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування , суд,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача, про визнання права власності на будинок в порядку спадкування, уточнила позов, вказавши, що 02.11.2015 року у віці 80 років помер ОСОБА_5, про що 04.11.2015 року було видане Свідоцтво про смерть серії І-КИ № 64481 Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. На день смерті ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав один у будинку за адресою м. Кривий Ріг, вул. Сормівська, 34, який за заповітом від 07.07.1978 року, виданого держаним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6, спадкував після смерті (17.03.1998 року своєї матері ОСОБА_7. Нерухоме спадкове майно складається з житлового будинку А-1, загальною площею 41 кв.м., сараю Б та сараю В на земельній ділянці 0,11 га. ОСОБА_5 був прописаний і проживав у цьому будинку з 1969 року, після смерті матері не встиг оформити спадщину, однак фактично її прийняв. Прабабуся позивача після смерті свого чоловіка ОСОБА_8 01.12.1974 року (прадідуся позивача) отримала свідоцтво про право на спадщину за законом , але за життя не встигла зареєструвати своє право власності на спірний будинок. У померлого прадіда ОСОБА_8 ніколи не було дружини та дітей, тільки дві сестри одна з яких Дзюба (після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_9) ОСОБА_10 бабуся позивачки. 26.02.2012 року померла бабуся позивача ОСОБА_9, через три місяці помер і дідусь позивача ОСОБА_11 , а потім і батько позивача ОСОБА_12. ОСОБА_13 померла 16.04.2015 року. До відкриття спадщини не дожили його сестри з чоловіками та племінник. Померлим ОСОБА_5 не було складено заповіт, тому на оформлення його спадщини спадкоємцями за законом, тобто в рівних частинах по 1/4 за кожним , в другій черзі спадкування були двоюрідні тітки позивачки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , сестра позивача ОСОБА_16 та позивач ОСОБА_1.

Приватним нотаріусом ОСОБА_17 було заведено спадкову справу № 18/2016 після смерті ОСОБА_5. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві було відмовлено , у зв»язку з відсутністю Державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно і неможливо встановити родинні відносини між позивачем і ОСОБА_5 і порекомендувано звернутися до суду. Інші спадкоємці ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 відмовилися від спадщини на користь позивача, про що написані відповідні заяви. З огляду на все вказане позивач просить суд захистити її порушене право на спадкування та просить визнати за нею ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок загальною площею 41 кв.м. з господарчими будівлями на земельній ділянці площею 0,1033 га по вул. Сормівська, буд. № 34 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, просила задовольнити.

Представник ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягаює, надала письмові пояснення в дебатах відповідно позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо позову не має, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, що передбачено ч.1 ст. 55 Конституції України.

Згідно ст. 15 ЦК України «Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства».

Статтями 10, 60 ЦПК України зазначено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а обов'язок подання доказів покладено на сторін, або інших осіб, що беруть участь у справі.

Судом встановлено та перевірено доказами, що 02.11.2015 року у віці 80 років помер ОСОБА_5, про що 04.11.2015 року було видане Свідоцтво про смерть серії І-КИ № 64481 Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. На день смерті ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав один у будинку за адресою м. Кривий Ріг, вул. Сормівська, 34, який за заповітом від 07.07.1978 року, виданого держаним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6, спадкував після смерті (17.03.1998 року своєї матері ОСОБА_7. Нерухоме спадкове майно складається з житлового будинку А-1, загальною площею 41 кв.м., сараю Б та сараю В на земельній ділянці 0,11 га. ОСОБА_5 був прописаний і проживав у цьому будинку з 1969 року, після смерті матері не встиг оформити спадщину, однак фактично її прийняв. Прабабуся позивача після смерті свого чоловіка ОСОБА_8 01.12.1974 року (прадідуся позивача) отримала свідоцтво про право на спадщину за законом , але за життя не встигла зареєструвати своє право власності на спірний будинок. У померлого прадіда ОСОБА_8 ніколи не було дружини та дітей, тільки дві сестри одна з яких Дзюба (після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_12) ОСОБА_10 бабуся позивачки. 26.02.2012 року померла бабуся позивача ОСОБА_9, через три місяці помер і дідусь позивача ОСОБА_11 , а потім і батько позивача ОСОБА_12. ОСОБА_13 померла 16.04.2015 року. До відкриття спадщини не дожили його сестри з чоловіками та племінник. Померлим ОСОБА_5 не було складено заповіт, тому на оформлення його спадщини спадкоємцями за законом, тобто в рівних частинах по 1/4 за кожним , в другій черзі спадкування були двоюрідні тітки позивачки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , сестра позивача ОСОБА_16 та позивач ОСОБА_1 ( л.с. 6-20).

Приватним нотаріусом ОСОБА_17 було заведено спадкову справу № 18/2016 після смерті ОСОБА_5. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві було відмовлено , у зв»язку з відсутністю Державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно і неможливо встановити родинні відносини між позивачем і ОСОБА_5 і порекомендувано звернутися до суду. Інші спадкоємці ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 відмовилися від спадщини на користь позивача, про що написані відповідні заяви. З огляду на все вказане позивач просить суд захистити її порушене право на спадкування ( а.с. 22 ).

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, судам роз"яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до частини пятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пунктом 9 частини 1статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV передбачено, що однією із підстав державної реєстрація права власності та інших речових прав є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

На підставі ст. ст, 1216, 1217, 1220, 1261-1266, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст.1, 10, 11, 60, 208, 209, 197, 212-216, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 громади в особі Довгинцівської районної у місті ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування - задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер 02 11 2015 року , на житловий будинок загальною площею 41 кв.м. з господарчими будівлями сараями " Б " та " В" по вул. Сормівська, буд. № 34 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, який належав ОСОБА_8, померлому 01 12 1974 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_18