Справа № 646/6679/16-ц
№ провадження 2/646/208/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2017 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді Шелест І.М., за участю: секретаря Волошко К.І., позивача ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 2009 по 2013 роки вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, який був розірваний рішенням суду від 30.10.2013 року. З відповідачем спільне життя не склалося, а тому з 23.10.2012 року вони проживають окремо. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Між колишнім подружжям немає згоди щодо місця проживання дитини, відповідач намагався неодноразово забрати сина. При цьому, батько не надає матеріальної допомоги і станом на 09 червня 2016 року за відповідачем утворилась заборгованість по аліментам у розмірі 19 600,00 грн. На даний час утворилась конфліктна ситуація, коли останній раз відповідач 03.06.2016, вдень, на очах у свідків схопив сина та відвіз за місцем свого проживання. Після пережитого стресу у дитини йшла носом кров, ОСОБА_5 злякався та плакав. Позивач проживає з дітьми: сином ОСОБА_6 та донькою від попереднього шлюбу ОСОБА_7, самостійно їх утримує, офіційно працює, винаймає і оплачує квартиру. Оскільки відповідач не приймає участі в житті сина, матеріальної допомоги не надає та з причини конфліктної ситуації змушена звернутися до суду з даним позовом, і просила визначити місце проживання ОСОБА_5 з нею.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні 21.11.2016 подав зустрічну позовну заяву, в обґрунтування якої зазначив, що позов ОСОБА_1 до нього про визначення місця проживання сина ОСОБА_6 вважає надуманим, викладені факти викривлені. Проти позову заперечує повністю. У період шлюбу він із дружиною та дітьми проживали в будинку батьків за адресою м. Харків, вїзд Біологічний, 8, який належить їм на праві приватної власності. Фактично вони були забезпечені житлом, ОСОБА_3 матеріально забезпечував їхню сімю. Причиною розпаду сімї стала байдужість позивача до сімї, побуту та вихованню дітей. Під час шлюбу позивач весь час нехтувала сімейними цінностями, такими як повага та турбота до чоловіка, дітей. Дружина у період шлюбу не працювала, однак при цьому не приділяла дітям достатньої уваги і весь час займалась компютером та знаходженням у Інтернеті. На зауваження чоловіка реагувала дуже агресивно, влаштувала скандали, ображала, навіть у присутності дітей. 23.10.2012 без будь-яких пояснень позивач зібрала свої речі, дітей та поїхала у невідомому напрямку. Пізніше зясувалось, що дружина поїхала до м. Одеса, де проживала у орендованій квартирі подруги. З моменту відїзду дружини він не міг бачитися з сином та надавати допомогу. У подальшому стало відомо, що син, який проживає разом із матірю не має належного догляду. Тому його батько в березні 2013 року поїхав до м. Одеса і забрав сина до м. Харків, де він мав належний догляд, власну кімнату, ходив у дитсадок. Однак у липні 2013 року позивач знову забрала дитину і поїхала у невідомому напрямку. У подальшому із кінця листопада 2014 та до кінця зими 2015, а також з травня 2015 року і до середини вересня 2015 року його син знову проживав разом з ним у м. Харків. вїзд Біологічний, 8. І знову у середині вересня 2015 дружина забрала сина та переїхала у орендовану квартиру. Проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечує категорично, оскільки є батьком ОСОБА_6, має постійне місце проживання на обліках у НД і ПНД не перебуває. Дитина, з моменту народження, проживала з ним, навіть після розлучення, відвідувала дитсадок, у даний час ходить до школи, де він має друзів. Вважає, що мати дитини не зможе їй створити сприятливі умови проживання та виховання. Так, постійні переїзди, зміна місця проживання, негативно впливають на виховання дітей. Позивач фактично перешкоджає його зустрічам із сином, тому він вважає, що ОСОБА_5 повинен проживати саме з батьком. Перешкоджати бачитися із дитиною позивачу не має наміру та готовий запропонувати позивачу заключити письмову угоду про порядок здійснення батьківських прав, матірю, яка проживає окремо від дитини.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позов, пояснила суду, що її вагітність батьки відповідача не визнавали, вона народила дитину у Вінниці і прописала ОСОБА_5 у своєї матері. Спочатку відповідач дитиною не цікавився, не цікавився його навчанням. В школі жодного разу не був. З моменту розірвання шлюбу проживала приблизно два роки у м. Одеса разом з дітьми, де винаймала житло. Кожного року на зимові та літні канікули сина давала батькові. Коли батько не повертав дитину, вона приїжджала і розшукувала сина, звертаючись до органів МВС це було у 2013 році. З 2016 року проживає у м. Харкові в орендованій квартирі. Крім того, на праві приватної власності має житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вулиці Осіянській, 49 в смт. Великий Бурлук, Харківської області.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, позов підтримала, просила задовольнити. Дала пояснення про те, що саме позивач займається вихованням сина, його розвитком. Відповідач постійно погрожує позивачу, брав малолітню дитину на полювання, де син отримав стрес. Після зустрічей з батьком були випадки, повернення дитини тільки через правоохоронні органи. Відповідач ніде не працює, аліменти не сплачує. Позивач же має постійне місце роботи. На праві власності має житло, яке знаходиться по вулиці Осіянська, 49 в смт. Великий Бурлук, Великобурдуцького району, Харківської області, де ведуться ремонтні роботи.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні просив визначити місце проживання сина ОСОБА_6 саме з ним, оскільки має для цього житлові умови, постійне місце проживання, а його колишня дружина свого житла не має, постійно змінює своє місце проживання, перешкоджає йому у спілкуванні із сином, 5 років тому поїхала з дитиною з Харкова і не повідомляла свого місця перебування, коли все ж таки він розшукав її, вони помирилися і у 2013 році вона надала йому сина, він його оформив у дитячий садок, потім дружина сина забрала. У літній період з травня по вересень 2014 року син жив у нього і в подальшому також періодично перебував то з матірю, то з ним.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні просила задовольнити їх зустрічний позов, зазначила що до 2012 року сторони проживали однією сімєю. Проблеми почали виникати з жовтня 2012 року, коли дружина забрала ОСОБА_5 та свою дочку від першого шлюбу і поїхала нібито у Вінницю, але фактично стала проживати у м. Одеса. ОСОБА_3 приймав заходи щодо розшуку сина. У подальшому, щорічно, протягом тривалого часу син проживав разом із батьком, був на його утриманні, він купував йому речі за списком матері і пересилав поштою, повертав сина за першою вимогою матері. Проте, позивач постійно останній рік перешкоджає йому у спілкуванні з сином. Вини відповідача у тому, що позивач протягом 2 років (з 2013 по 2015 рік) не подавала виконавчий лист про стягнення аліментів не має. Крім того, ОСОБА_1 ні адресу проживання, ні рахунок для перерахування коштів не дала. Зі свого боку ОСОБА_3 постійно забезпечував сина необхідними речами та продуктами харчування, син знаходився на його утриманні, протягомспільного проживання з сином.

Представник третьої особи: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а також про долучення до справи висновку органу опіки про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5, 11.05.2009 з матір'ю ОСОБА_1

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

11 травня 2009 року народився ОСОБА_5, його батьками є: ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що вбачається зі свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 421497 (а.с.7).

Шлюб, який укладений між сторонами 09.04.2009 року було розірвано рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.10.2013 року (а.с. 8).

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.04.2014 було задоволено позов ОСОБА_8 та стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 по 600, 00 грн. щомісячно, починаючи з 19.09.2013. (а.с. 9).

Виконавчий лист ОСОБА_1 про стягнення аліментів отримала 11.09.2015 й у вересні 2015 року предявила до виконання, тому, як вбачається з розрахунку державного виконавця станом на 01.01.2016 виникла заборгованість у сумі 16 420, 00 грн. (а.с. 10,11). З квітня 2016 року ОСОБА_3 щомісяця сплачує аліменти в розмірі 700,00 грн.

В той же час судом встановлено, що малолітній ОСОБА_5 у літні та зимові місяці проживав з ОСОБА_3 у період окремого проживання подружжя, на вимогу позивача посилками направляв необхідні дитині речі, визначені ОСОБА_1

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дала пояснення про те, що відповідач ОСОБА_3 є її сином. Позивач ОСОБА_1 та її син, ще до народження дитини стали жити разом з ними, ОСОБА_1 прийшла в дім зі своєю дочкою від першого шлюбу. Все було добре, народився онук ОСОБА_5. Десь у 2012 ОСОБА_1 нібито поїхала до мами у Вінницю в гості. Але, як зясувалося пізніше, вона до матері так і не приїхала, скривала місце своє знаходження, перешкоджала спілкуванню з онуком. У березні 2013 несподівано ОСОБА_1 подзвонила сину, повідомила адресу, на яку вони послали посилку, дозволила забрати онука, якого з ОСОБА_2 привіз її чоловік. Онук жив з ними до липня 2013 року, вони оформили його у дитсадок, куди він повинен був піти з 01 серпня 2013. Потім ОСОБА_1 забрала онука і періодично то надавала, то скривалася від них. Влітку 2015 року онук був у них, вони купували дочці ОСОБА_10 плаття на випускний. Потім ОСОБА_1 забрала дитину і можливість побачити видалась лише 1 вересня. Син питав куди направляти аліменти, але вона не говорила. На прохання ОСОБА_1 вони придбавали речі і направляли посилку.

Вказані обставини також підтверджуються даними експресс-накладними від 07.10.2013, 21.112014, 07.04.2014, 20.05.2014, 18.12.2013, 04.01.2014 (а.с. 82-84) "Нової пошти" про направлення з м. Харкова ОСОБА_3 до м. Одеса на адресу (отримувач) ОСОБА_1

Доводи позивача за первісним позовом, що у посилках були старі речі, решту яких вони залишала на пошті, ніякими доказами не доведено.

Судом безспірно встановлено і не заперечувалось сторонами, між колишнім подружжям виник спір щодо місця проживання їх малолітнього сина ОСОБА_6.

Згідно консультативного висновку спеціаліста медичного центру «Панацея 21 століття» від 04.07.2016 ОСОБА_5 встановлений діагноз постстрессовий синдром з вираженою неврологічною симптоматикою (безсоння, носова кровотеча, головний біль, запаморочення) а.с. 17-19).

Як встановлено судом батьки ОСОБА_6 пройшли медичні обстеження, про що надали медичні довідки про проходження профілактичного наркологічного психіатричного оглядів (а.с. 25-26 та 85-86).

Сторони проживають окремо: ОСОБА_1 орендує квартиру на підставі договору найму житла від 30.08.2015 винаймає квартиру АДРЕСА_1 і має на праві приватної власності житловий будинок по вулиці Осіянська, 49 в смт. Великий Бурлук, Великобурдуцького району, Харківської області (договір купівлі продажу № 2121, виданий 02.09.2016). ОСОБА_3 проживає у м. Харкові вїзд Біологічний, 8, що підтверджує довідка про склад сімї від 26.09.2016 згідно якої за даною адресою мешкають: ОСОБА_11 власник, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 інші родичі.

Відповідно до рішення суду від 17.04.2014 задоволено позов ОСОБА_11 та визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловою площею за адресою: м. Харків, вїзд Біологічний, 8.

Позивач ОСОБА_1 має постійне місце роботи у Приватному підприємстві «Веселка Смаку», де працює торговим представником і згідно довідки про нарахований дохід та утриманий податок сума доходу з грудня 2015 по травень 2016 становить 42 257,31 грн. (а.с. 27).

Натомість відповідач ОСОБА_3 не надав суду доказів на підтвердження місця роботи та довідки про заробіток.

Згідно висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 22.09.2016 року №525 про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1: фактично дитина проживає разом із матір'ю ОСОБА_1, між батьками дитини склалися неприязнені відносини. Орган опіки вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 разом із матір'ю ОСОБА_1_2 (а.с.56-57).

Крім того, на підтвердження зустрічного позову ОСОБА_3 надав довідку від 08.08.2013 № 04-13/98 про те, що його син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, оформлюється до комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 353 комбінованого типу Харківської міської ради» з 04.06.2013 року за місцем проживання вїзд Біологічний, 8 (а.с. 74).

Таким чином, оцінивши всі надані докази та свідчення свідка, з урахуванням висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, суд вважає правильним, визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 з матірю ОСОБА_1 та його сестрою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (дочкою від першого шлюбу матері), з якою ОСОБА_5 проживав фактично з дня народження і має міцний зв'язок.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Саме такий Правовий висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16.

У даній справі судом встановлено, що мати дитини має місце проживання, постійне місце роботи та джерело існування, вона створила всі умови для проживання, виховання та розвитку сина.

При цьому суд в цій справі не встановив виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір'ю.

Тому, суд вважає, в інтересах малолітнього ОСОБА_5, визначити його місце проживання разом із матірю і задовольнити первісний позов ОСОБА_1, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 - відмовити.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати (а.с. 1).

Керуючись статями 208-209, 21-215, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, з матірю ОСОБА_1.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідн. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова. .

Суддя І.М. Шелест