Справа № 603/332/17
Провадження №2/603/163/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2017 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Іванчука В. М.

при секретарі: Сандалюку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 18.08.2013 року помер її брат ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на:земельну ділянку площею 1,68 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії Р1 №657363; земельну ділянку площею 0,34 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії Р1 №657363. Дану спадщину прийняв батько спадкодавця (батько позивача) ОСОБА_4, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем. 03.02.2016 року ОСОБА_4 помер, нотаріально не оформивши своїх спадкових прав. Після його смерті відкрилась спадщина на вказане майно та на: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. І.Франка №89 в с. Тростянці Монастириського району Тернопільської області; земельну ділянку площею 1,07 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії Р1 №657295; земельну ділянку площею 0,34 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії Р1 №657295, яку прийняла позивач, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем, проте звернувшись у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинковолодіння, що підлягає спадкуванню та неоформленням спадкодавцем своїх спадкових прав.

Просить визнати за нею право власності на вказане вище спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явилася, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, однак подала суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позовних вимог не заперечили.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із такого.

Батьками позивача ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_3 були: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ИД №367376 від 08.11.1975 року, серії І-ИД №409318 від 06.02.1977 року.

Згідно інформації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №29-19-0.31-75/111-17, наданої 28.03.2017 року Відділом у Монастириському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_3 належали: земельна ділянка площею 1,68 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії Р1 №657363; земельна ділянка площею 0,34 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії Р1 №657363.

18.08.2013 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №155438 від 19.08.2013 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що після смерті 18.08.2013 року ОСОБА_3 спадщину прийняв його батько ОСОБА_4, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем, що підтверджується довідкою №156, виданою 15.03.2017 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, нотаріально не оформивши своїх спадкових прав.

Згідно інформації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №29-19-0.31-58/111-17, наданої 22.03.2017 року Відділом у Монастириському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_4 належали: земельна ділянка площею 1,07 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії Р1 №657295; земельна ділянка площею 0,34 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії Р1 №657295.

Державний акт на право власності на землю серії Р1 №657295 на час розгляду справи втрачений, про що в Монастириській районній редакції газети «Вісті Придністровя» розміщено оголошення.

Як вбачається зі змісту довідки №158, виданої 15.03.2017 року ОСОБА_4 належав житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. І.Франка, 89 в с.Тростянці Монастириського району Тернопільської області, за яким обліковується земельна ділянка площею 0,85 га. згідно рішення сесії сільської ради від 15.11.1996 року.

Зі змісту довідки комунального підприємства «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» №96 від 05.04.2017 року, виданої ОСОБА_1, за адресою: с.Тростянці, вул. І.Франка, 89 Монастириського району Тернопільської області, розміщено: одноповерховий житловий будинок загальною площею 68,9 кв. м, житловою 53,7 кв. м, під літерою «А», стайня «Б», курник «В», ворота № 1, огорожа № 2, криниця «К».

На даний житловий будинок 05.04.2017 року КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт (ксерокопія технічного паспорта додана до матеріалів справи).

ОСОБА_4 помер 03.02.2016 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ИД №200093 від 04.02.2016 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. І.Франка, 89 в с.Тростянці Монастириського району Тернопільської області; земельну ділянку площею 1,68 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії Р1 №657363; земельну ділянку площею 0,34 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії Р1 №657363; земельну ділянку площею 1,07 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії Р1 №657295; земельну ділянку площею 0,34 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії Р1 №657295.

Як убачається з інформаційного листа №354/01-16, виданого 29.05.2017 року Монастириською державною нотаріальною конторою, згідно даних спадкового реєстру після смерті 03.02.2016 року ОСОБА_4 за заявою позивача ОСОБА_1 від 21.06.2016 року заведено спадкову справу №113 за 2016 рік, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Після смерті 18.08.2013 року ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась (копія спадкової справи додана до матеріалів справи).

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Зі змісту довідки №155, виданої 15.03.2017 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, на час смерті спадкодавця ОСОБА_4, який проживав та був зареєстрований в будинку по вул.І.Франка, 89 в с.Тростянці Монастириського району Тернопільської області до дня смерті, разом з ним проживали: дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка (позивач) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, дочка ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, онука ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, відмови від прийняття спадщини не заявляла, а прийняла спадщину, оскільки на момент смерті проживала із спадкодавцем, проте, як вбачається із письмової відповіді Монастириської державної нотаріальної контори №268/02-14 від 19.04.2017 року, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинковолодіння, що підлягає спадкуванню, втратою державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №657363 та неоформленням за життя ОСОБА_4 своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18.02.2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 № 112/5, а згодом аналогічними Вказівками щодо ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 під № 5-24 / 26, і Вказівками щодо ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Відповідно до змісту цих Вказівок громадська група господарства визначалася залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Зі змісту виписки з погосподарської книги за 1984 1985 роки вбачається, що будинковолодіння, розташоване в с.Тростянці по вул. І.Франка, 89 Монастириського району Тернопільської області відноситься до суспільної групи колгоспний двір.

Згідно довідки №161, виданої 03.04.2017 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, станом на 15.04.1991 року на час ліквідації колгоспного двору у спірному будинковолодінні (колгоспний двір) проживали: ОСОБА_4 голова двору, ОСОБА_5 дружина, ОСОБА_6 дочка, ОСОБА_1 дочка, ОСОБА_3, син, ОСОБА_7 син, ОСОБА_8 син, ОСОБА_9 син, ОСОБА_10 дочка.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК Української РСР ( 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

Судом встановлено, що ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_12 відмовились від належної їм частини у спадщині, що залишилась після смерті ОСОБА_9, що підтверджується їхніми письмовими заявами від 27.04.2016 року, поданими до Монастириської державної нотаріальної контори.

Установлено, що ними не подавались до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позивачем доведено обставини, викладені у позовній заяві, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказане майно, в порядку спадкування за законом після померлого 03.02.2016 року ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1218, 1225, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 120, 121, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задоволити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4, який помер 03.02.2016 року, а саме на:

- житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. І.Франка, 89 в с.Тростянці Монастириського району Тернопільської області, до якого входить: одноповерховий житловий будинок загальною площею 68,9 кв. м, житловою 53,7 кв. м, під літерою «А», стайня «Б», курник «В», ворота №1, огорожа №2, криниця «К».;

- земельну ділянку площею 1,68 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії Р1 №657363;

- земельну ділянку площею 0,34 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії Р1 №657363;

- земельну ділянку площею 1,07 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії Р1 №657295;

- земельну ділянку площею 0,34 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії Р1 №657295.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_13