Справа № 627/319/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря Пушкар І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 3 червня 1998 року померла її тітка ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилася спадщина на майно.

При житті ОСОБА_2 набула право на земельну частку (пай), що підтверджується виготовленим на її ім'я сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серії ХР № 0046164.

На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті тітки ОСОБА_2, оскільки являється спадкоємцем за законом пятої черги, в звязку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів ОСОБА_1Х, звернулася до суду з позовом та просить: поновити їй строк звернення до суду з позовом, встановити факт родинних відносин та визнати за нею право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ХР № 0046164 після смерті тітки ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені ОСОБА_1 вимоги та прохав їх задовольнити.

Представник відповідача Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судовому засіданні при розгляді справи покладалася на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та свідків, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0046164 ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Любівської спілки пайовиків, що підтверджується копією вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) та відповіддю відділу Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області від 07.03.2017 року №Ш-58/0-53/6-17.

Як вбачається з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №7 від 05.05.2017 року, ОСОБА_2 померла 03 червня 1998 року.

Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Любівської спілки пайовиків згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0046164.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК (2768-14). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку (пай).

Згідно прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-ІV правила книги шостої Цивільного кодексу України (спадкове право) застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, тобто до 01.01.2004 року.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Факт, що позивач являється племінницею спадкодавці ОСОБА_2 підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 була рідною тіткою позивача ОСОБА_1.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Інших спадкоємців, які б мали обовязкову частку в спадщині, немає, про що свідчить відповідь Харківського обласного державного нотаріального архіву від 07.06.2017 року №1546/01-21 та Інформаційна довідка із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину).

Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Крім того, ОСОБА_1 пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин.

Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець після смерті спадкодавця ОСОБА_2, має право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст.1217, 1223, 1265 ЦК України, ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай).

Позов ОСОБА_1 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2, яка померла 03 червня 1998 року була рідною тіткою ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 4,48 умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0046164, в порядку спадкування за законом після смерті рідної тітки ОСОБА_2, яка померла 03 червня 1998 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА