АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/779/17Головуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 22-ц/789/852/17 Доповідач - Дикун С.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - представника позивача ОСОБА_1- адвоката Моленя Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Моленя Ростислава Богдановича в інтересах позивача ОСОБА_1 на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 травня 2017 року у справі за позовом адвоката Моленя Ростислава Богдановича в інтересах ОСОБА_1 до Гусятинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про анулювання актового запису про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

Представник позивача адвокат Молень Р.Б. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Гусятинського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про анулювання актового запису №22 від 20 вересня 2016 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зроблений Гусятинським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області відмовлено у відкритті провадження за позовом представника позивача-адвоката Моленя Ростислава Богдановича в інтересах ОСОБА_1 до Гусятинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про анулювання актового запису про розірвання шлюбу.

Роз'яснено позивачу її право звернутись з адміністративним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Молень Р.Б. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вказує, що позивач не ставив перед судом питання про внесення змін до актового запису про народження, а звертався до суду про анулювання актового запису про розірвання шлюбу, крім того, його позов не був спрямований на оскарження дій (рішень) відповідних органів, відмова яких оскаржується в порядку адміністративного судочинства. Наголошує, що правовою підставою позову стало недотримання відповідачем вимог ч.1 ст.106 СК України та абз. 4 п.14 Глави 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, на що суд першої інстанції уваги не звернув. Зазначає, що з висновком суду про відсутність доказів, які би підтверджували про те, що позивач звертався до відповідача із заявою про анулювання актового запису про розірвання шлюбу, а відповідач ухилявся від анулювання актового запису, не може погодитись, оскільки актовий запис цивільного стану анулюється на підставі рішення суду.

Представник позивача у суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що вирішення питання про внесення змін до актового запису про народження віднесено до компетенції відповідних органів, відмова яких оскаржується в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно з ч.ч.1,2,3 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

У п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року роз'яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України(статті 1,12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (частина 1 статті 2 КАС України).

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом п.1 ч. 1 ст. 3 КАСУ, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.17 КАСУ, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Державна реєстрація подій та дій, пов'язаних із народженням фізичної особи, її походженням, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI (далі - Закон № 2398-VI).

Відповідно до статті 4 цього Закону для реалізації державної політики у сфері державної реєстрації актів цивільного стану діє система органів державної реєстрації актів цивільного стану, до якої віднесено і відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції.

Відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх (ч. 1 ст. 6 вказаного Закону).

Така реєстрація проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті і проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану (ст. 9 Закону № 2398-VI).

Згідно з пунктом 1.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 анулювання первинного актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його складання на підставі рішення суду а у випадках, передбачених статтею 39 Сімейного кодексу України, висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичного представництва або консульської установи України (далі - Правила).

Згідно із п. 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5(далі - Правила), відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Судом установлено, що представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду у порядку цивільного судочинства із позовом про анулювання актового запису про розірвання шлюбу. При цьому зазначив, що станом на день проведення державної реєстрації розірвання шлюбу - 20.09.2016 року позивач перебувала за межами України, що стверджується її закордонним паспортом, та не з'являлась до відповідача для державної реєстрації, не була присутня при її проведенні. А тому, вчинення відповідачем за відсутності ОСОБА_1 державної реєстрації розірвання її шлюбу не відповідає вимогам закону та інтересам позивача (а.с.матеріалів 1 - зворот).

Відмовляючи у відкритті провадження у цивільній справі суд обґрунтовано зауважив, що вирішення питання анулювання актового запису віднесено до компетенції органів державної реєстрації актів цивільного стану, відмова яких у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно визначився, що спір належить розглядати у порядку адміністративного судочинства та постановив ухвалу з додержанням закону, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,312,313-315;317;324;325 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Моленя Ростислава Богдановича в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області С.І. Дикун