Справа № 438/360/17
Провадження № 2-п/438/9/2017
У Х В А Л А

Іменем України

07 липня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Слиша А.Т.

при секретарі Валькович Г.К.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Бориславського міського суду Львівської області від 07 червня 2016 року, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Бориславського міського суду Львівської області від 07 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3»яни Григорівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 07.06.2016 року позов ОСОБА_3»яни Григорівни про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено .

З даним рішенням відповідач ОСОБА_2 категорично не погоджується і вважає таким, що підлягає перегляду з наступних підстав: про те, що в провадженні суду перебувала вищевказана цивільна справа йому нічого відомо не було, про дату та час розгляду справи він належно повідомлений не був, судових повісток на розгляд справи жодного разу не отримував, про заочне рішення Бориславського міського суду від 07.06.2016 року він дізнався від колишньої дружини, що свідчить про поважність причин неявки в судове засідання. Крім цього, суд обгрунтовуючи рішення в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів на користь неповнолітньої доньки зазначив, що він (відповідач) не надає коштів для утримання доньки ОСОБА_3, однак не встановив місця проживання дитини. Вважає, що суд вирішив спір на підставі недоведених обставин, що мають значення для справи, оскільки донька ОСОБА_3, з моменту припинення фактичного припинення шлюбних відносин між ним та позивачем, постійно проживає разом з ним та перебуває повністю на його утриманні.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 ОСОБА_1 заяву підтримала та просить її задоволити з аналогічних підстав, наведених у заяві. Додатково пояснила, що заочне рішення Бориславського міського суду Львівської області від 07 червня 2017 року в частині розірвання шлюбу не заперечує, а просить переглянути вищевказане рішення в частині стягнення аліментів, оскільки донька ОСОБА_3 постійно проживає разом заявником ОСОБА_2 та перебуває повністю на його утриманні, позивач ОСОБА_4 забирає доньку до себе лише на вихідні дні. Відповідач ОСОБА_2 на даний час та на час розгляду справи перебував за кордом та не був належно повідомлений про день та час розгляду справи. Заяву про перегляд заочного рішення просить задоволити з аналогічних підстав наведених у заяві.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився.

Позивач ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, не зявилась.

Відповідно до вимог ст.231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали цивільної справи 438/444/16-ц, провадження №2/438/271/2016 дійшов висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Як встановлено судом, в провадженні Бориславського міського суду Львівської області перебувала цивільна справа №438/444/16-ц за позовом ОСОБА_3»яни Григорівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Заочним рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 07 червня 2017 року позов ОСОБА_3»яни Григорівни задоволено: розірвано шлюб, зареєстрований 18 листопада 2004 року відділом РАЦСу Бориславського міського управління юстиції, між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 /Сенишин/ ОСОБА_3»яною Григорівною /а.з.№180/; стягнуто із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3»яни Григорівни на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 квітня 2016 року до досягнення дочкою повноліття; Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання; Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Згідно з ст. 228 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Положенням ст.229 ЦПК України передбачено, що у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно ч.1 ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, підставою для скасування заочного рішення є дві одночасно наявні умови поважність причин неявки відповідача у судове засідання та представлення доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про судові засідання у вищевказаній цивільній справі, зокрема судові повістки надсилались на адресу вказану позивачем у позовній заяві: м.Борислав, вул.Коваліва, 35/50 та на адресу зазначену у відомостях адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС у Львівській області від 13.05.2017 року про місце реєстрації відповідача ОСОБА_2: с.Уличне, вул.Зелена, 92. Однак, у судове засідання 07.06.2016 року відповідач не зявився, про причини неявки в судове засідання не повідомив, тому суд розглянув справу у порядку заочного провадження, ухваливши заочне рішення.

Посилання відповідача ОСОБА_2 в заяві про те,що він не з'явився в судове засідання з поважних причин, оскільки не був належним чином повідомлений про розгляд справи не оцінюється судом як поважними причинами неявки відповідача в судове засідання та спростовується: рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки на ім"я ОСОБА_2 на адресу місця реєстрації: с.Уличне, вул.Зелена, 92 (згідно повідомлення «Адресат за даною адресою не проживає») та віддстеженням пересилання поштових відправлень рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки на ім"я ОСОБА_2 на адресу: м.Борислав, вул. Коваліва, 35/30, адресату ОСОБА_2 вручено судову повістку 31.05.2016 року (а.с.13, 14). Крім цього, згідно ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Твердження представника відповідача ОСОБА_1 про те, що на час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3»яни Григорівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів відповідач перебував за кордом та не був належно повідомлений про день та час розгляду справи не підтверджені жодними фактичними даними, на підставі яких судом можна було б встановити наявність даної обставини.

Більше того, відповідачем ОСОБА_2 не наведено жодної підстави, зокрема що позивач ОСОБА_4 не проживає з донькою ОСОБА_4, а забирає доньку до себе лише на вихідні дні, для скасування заочного рішення, тобто не представлено суду належних доказів, на які вона посилається, що мали б істотне значення для правильного вирішення справи, а наведенні в заяві про перегляд заочного рішення обставини є голослівними, загальними. Жодних конкретних доказів та обставин, які б могли вплинути на вирішення справи по суті заявником суду не представлено.

Крім того, представник відповідач ОСОБА_1 заочне рішення Бориславського міського суду Львівської області від 07 червня 2017 року в частині розірвання шлюбу не заперечує, а просить переглянути вищевказане рішення в частині стягнення аліментів, однак ч.3 ст.231 ЦПК України передбачено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення, 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляд у в загальному порядку, відтак законодавством не передбачено скасування заочного рішення в частинах.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п.1 ч.3 ст.231 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Враховуючи вищенаведене, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність причин неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, а тому заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 210, 230-232 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Бориславського міського суду Львівської області у цивільній справі за позовом ОСОБА_3»яни Григорівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до вимог ч.4 ст.231 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя А.Т.Слиш