УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Ізмайлової Т.Л., Євграфової Є.П., Кузнєцова В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 06 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, у якому просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 23 грудня 2005 року між покупцем ОСОБА_5 та продавцями ОСОБА_4, ОСОБА_6, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з підстав, передбачених ст. 229 ЦК України. Крім того, позивач просив суд скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на вказану вище спірну квартиру, вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтував тим, що вони з померлою дружиною мали на меті укласти договір довічного утримання, а не договір купівлі-продажу єдиного їх житла на користь дочки ОСОБА_5 Про порушення своїх прав, те що з дочкою було укладено оспорюваний договір купівлі продажу замість договору довічного утримання, позивач дізнався незадовго до звернення до суду із вказаним позовом, а тому просив суд задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 06 вересня 2016 року, позов задоволено.

Визнано недійсним зазначений вище договір купівлі-продажу від 23 грудня 2005 року та скасовано державну реєстрацію права власності відповідача на спірну квартиру.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 06 вересня 2016 року і передати справу на новий розгляд до міського суду, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального і матеріального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з доведеності позивачем обставин якими обґрунтовувалися вимоги позову. Зокрема, суд встановив, що позивач при укладенні оспорюваного договору не мав вільного і свідомого волевиявлення на продаж єдиного житла, що ОСОБА_4 помилився про правову природу договору, а також наслідки щодо його прав після укладення такого договору.

Проаналізувавши та правильно застосувавши в сукупності норми ст. ст. 203, 229 ЦК України, суди дійшли обґрунтованих висновків про недійсність оспорюваного договору. Інші вимоги позивача є похідними.

Доводи касаційної скарги та наявні у матеріалах справи документи не спростовують висновків судів попередніх інстанцій про доведеність та обґрунтованість позову, а тому колегія суддів касаційного суду вважає, що ухвалені у справі судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими і касаційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 332, 335, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 06 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Т.Л. Ізмайлова

Є.П. Євграфова

В.О. Кузнєцов