Справа № 351/1952/16-ц
Номер провадження №2/351/253/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - Сегіна І.Р.,

з участю секретаря - Маланчук С.Г.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа підприємець ОСОБА_3 звернувся до Снятинського районного суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 07.07.2016р. та 12.07.2016р. між ним та відповідачем ОСОБА_4 укладено договора позики, згідно за якими позивач передав відповідачу грошові кошти в загальній сумі 427840 грн. з умовою їх повернення до 15.08.2016р.. Договора позики укладені в письмовій формі, при отриманні коштів відповідач написав власноручно розписки про отримання коштів в сумі 154000 грн. та 273840 грн. По закінченні зазначеного строку відповідач борг не повернув. З врахуванням уточнюючих позовних вимог, просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_5 солідарно заборгованість за договором позики від 07.07.2016р. в сумі 154000 грн. та заборгованість за договором позики від 12.07.2016р. в сумі 273840 грн.; 30677,99 грн. інфляційних збитків та 71795,07 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань- за період з 15.07.2016р. по 14.02.2017р.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, пояснив, що відповідач ОСОБА_5 супроводжував відповідача ОСОБА_4 та був присутній при передачі позивачем коштів, кошти були передані особисто ОСОБА_4 готівкою у націрнальній валюті. Просить позов задоволити, стягнути з відповідачів ОСОБА_4 ОСОБА_5 солідарно заборгованість за договором позики від 07.07.2016р. в сумі 154000 грн. та заборгованість за договором позики від 12.07.2016р. в сумі 273840 грн.; 30677,99 грн. інфляційних збитків та 71795,07 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань- за період з 15.07.2016р. по 14.02.2017р.

Представник відповідача в судовому засіданні вказав, що відповідач має намір повертати кошти частинами.

Із показів свідка ОСОБА_6, даних ним у судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_5 при підписанні договорів позики пояснював, що у них є цехи по вирощуванню птиці, поля та нерухомість. Передані кошти обидва відповідачі перераховували разом. Хто підписував договір не знає, як і не знає точної суми на яку укладались договора позики. Хто позичальник не знає.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 07.07.2016 р. та 12.07.2016р. відповідач ОСОБА_4 позичив у позивача кошти на загальну суму 427840 грн. строком до 15.08.2016 року. Грошові кошти в даному розмірі були передані відповідачеві у момент підписання розписок, однак свої зобов'язання відповідач належним чином не виконав -грошові кошти не повернув.

Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, частиною 2 якої встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3.1, п. 3.2 договорів позики № 07/06/16 від 07.07.2016р. та № 12/07/16 від 12.07.2016р., у випадку неповернення, вказаної в п.1.1 вказаного договору суми позики, визначеної в п. 2.2 строк, позичальник виплачує штраф у розмірі 20% від суми позики за кожен день прострочки повернення позики. У випадку невиконання чи неналежного виконання однією із сторін обов'язків по вказаному договору, вона повинна відшкодувати другій стороні спричинені таким невиконанням збитки додатково, відповідно до чинного законодавства України.

Розрахунок наданий позивачем по стягненні з відповідача неустойки, проведений у значно меншому розмірі, ніж передбачений договором позики.

Відповідно ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені,передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Зважаючи на викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача, у встановленому розмірі, неустойки є законними та такими, що не суперечать вимогам Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Тому, суд вважає, що стягнення з відповідача пені у розмірі 71795,07 грн. є законним та підлягає до задоволення.

Оскільки на даний час відповідач ОСОБА_4 не виконав умови договору позики, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Суд вважає безпідставними вимоги позивача щодо стягнення вищевказаної суми заборгованості солідарно із обох відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Зважаючи на те, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 не було укладено договору поруки та відсутні будь-які інші зобов'язальні документи щодо поручительства відповідача ОСОБА_5, останній не є, згідно вимог цивільного законодавства України, поручителем по вказаних договорах позики, укладених між позивачем та відповідачем ОСОБА_4, а покази свідка ОСОБА_6, суд вважає неналежним доказом по справі, а отже, відповідач ОСОБА_5 не може бути солідарним боржником по даній цивільній справі. Тому, в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України.

На підставі викладеного, з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики від 07.07.2016р. в сумі 154000 грн. та заборгованість за договором позики від 12.07.2016р. в сумі 273840 грн.; 30677,99 грн. інфляційних збитків та 71795,07 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань. В решті позову слід відмовити.

Окрім того, слід змінити засоби забезпечення позову, накладені відповідно до ухвали суду від 06.12.2016р., шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать ОСОБА_4, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах позовних вимог до відповідача ОСОБА_4 в сумі 530313,06 грн., до моменту виконання зобов'язань.

Також, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, а саме в розмірі 4278, 40 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. 247, 248, 625, 1046-1050 ЦК України, керуючись ст.ст.209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_3, РНОКП- НОМЕР_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованість за договором позики № 07/06/16 від 07.07.2016р. та договором позики № 12/07/16 від 12.07.2016р. в розмірі 427840 грн., інфляційних збитків - 30677, 99 грн. та пеню в розмірі 71 795,07 грн., а всього 530313,06 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 4278, 40 грн..

Змінити засоби забезпечення позову, накладені відповідно до ухвали суду від 06.12.2016р., шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать ОСОБА_4, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах позовних вимог до відповідача ОСОБА_4 в сумі 530313, 06 ( п'ятсот тридцять тисяч триста тринадцять гривень 06 копійок) грн., до моменту виконання зобов'язань.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Сегін І.Р.