У х в а л а

06 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Лященко Н.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 березня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 24 травня 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 листопада 2016 року, ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 липня 2017 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Квартет» ЛТД до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

29 вересня 2017 року до Верховного Суду України надійшла вищезазначена заява ОСОБА_1

В своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що звертається до суду із заявою про перегляд судових рішень суду касаційної інстанції з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Подана ОСОБА_1 заява підлягає залишенню без розгляду в частині перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 листопада 2016 року з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 4 <http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/1618-15/paran2296> частини першої статті 355 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подається заява про перегляд, або з дня прийняття постанови Верховного Суду України, на яку здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 цього Кодексу, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Частиною четвертою статті 356 ЦПК України визначено, що у разі пропущення строку, встановленого частинами першою - третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Постанова Верховного Суду України, надана заявником на підтвердження невідповідності рішень суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, прийнята 25 травня 2017 року.

Таким чином, строк подання указаної заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 листопада 2016 року, з урахуванням дати прийняття постанови Верховного Суду України, на яку заявник здійснює посилання, закінчився 25 серпня 2017 року.

Клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 листопада 2016 року ОСОБА_1 не заявлено.

Відповідно до статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 листопада 2016 року подана після спливу трьох місяців з дня ухвалення судового рішення суду касаційної інстанції та після спливу трьох місяців з дня прийняття постанови Верховного Суду України, на яку заявник здійснює посилання; клопотання щодо поновлення строку для подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 листопада 2016 року не заявлено, зазначена заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду в цій частині.

Подана заява в частині перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 липня 2017 року підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

У поданій заяві ОСОБА_1 зазначає, що звертається до суду із заявою про перегляд ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 6 березня 2017 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2017 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 липня 2017 року з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 7 березня 2016 року, виходив з того, що заявником не наведені обставини, які могли б кваліфікуватися як нововиявлені, в розумінні ст. 361 ЦПК України. Суд касаційної інстанції при постановленні ухвали від 04 липня 2017 року також керувався виключно нормами процесуального права.

Отже, норми матеріального права при постановлені оскаржуваних судових рішень судами не застосовувались.

Підстави перегляду процесуальних ухвал передбачені пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України. Разом з тим, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 4 липня 2017 року не відноситься до судових рішень, які можуть бути переглянуті на підставі пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для прийняття заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 липня 2017 року до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 72, 353-356 ЦПК України, суддя Верховного Суду України

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 в частині перегляду Верховним Судом України рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 березня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 24 травня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 листопада 2016 року залишити без розгляду.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 липня 2017 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Н.П. Лященко