АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/5708/17 Номер провадження 22-ц/786/2438/17Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю. В. Доповідач ап. інст. Мартєв С. Ю.
У Х В А Л А

26 вересня 2017 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - ГАЛЬОНКІНА С.А., ХІЛЬ Л.М.,

за участю секретаря - ШЕВЧЕНКО І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 серпня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09 серпня 2017 року заяву визнано неподаною та повернуто з підстав передбачених ч.8 ст. 151 ЦПК України.

В апеляційній скарзі порушено питання про скасування ухвали судді місцевого суду з підстав неправильного застосування норм процесуального права.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дійшов висновку, що остання підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, місцевий суд виходив з того, що оскільки справа за позовом ОСОБА_2 розглянута та по ній ухвалено рішення відсутні підстави для забезпечення позову.

Проте, з таким висновком місцевого суду погодитись не можна оскільки він не відповідає нормам процесуального права.

Відповідно до ст. 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьомуобраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, також, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року№15-рп/2004 у справі№1-33/2004 , де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Також, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року№3-рп/2003 у справі № 1-12/2003наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Із справи вбачається, що 14.04.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про захист прав споживача. Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 липня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі 810000 грн. Рішення суду не набрало законної сили.

За таких обставин місцевий суд дійшов передчаснового висновку про повернення заяви про забезпечення позову ОСОБА_2

З урахуванням цього, ухвала судді підлягає скасуванню з передачею питання до місцевого суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 п. 3, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 серпня 2017 року скасувати.

Матеріали заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, - повернути до місцевого суду для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий у справі: С. Ю. МАРТЄВ

Судді: С. А. ГАЛЬОНКІН

Л. М. ХІЛЬ

З оригіналом згідно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ