Справа №568/690/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 р. м.Радивилів Рівненської області

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

суддя Мельник Д.В.,

секретар судового засідання Саган В.В.,

за участю:

представник позивача ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Радивилівської районної державної адміністрації Рівненської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування Радивилівської районної державної адміністрації Рівненської області звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала.

Представник позивача ОСОБА_1 під час розгляду цивільної справи по суті позов підтримала та пояснила, що відповідачка ОСОБА_2 неналежно виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання сина ОСОБА_4. На протязі тривалого періоду часу перебування дитини у прийомній сім'ї у місті Рівному, відповідачка жодного разу її не відвідувала. На думку представника позивача ОСОБА_1, відповідачка не цікавиться долею свого сина. Дитина не розуміє, що ОСОБА_2 є її матір'ю.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала. ОСОБА_2 суду пояснила, що тривалий період часу не відвідувала дитину, так як не знала адреси її проживання. Про місце проживання сина їй стало відомо тільки під час розгляду даної цивільної справи. ОСОБА_2, як мати, бажає виховувати свого сина.На даний момент відповідачка користується приватним будинком в селі Підзамче Радивилівського району, має присадибну ділянку. ЇЇ доходи носять тимчасовий характер, вона є особою з інвалідністю третьої групи. Відповідачка ОСОБА_2 також пояснила суду, що в суботу 07.10.2017 року вона відвідувала свого сина у прийомній сім'ї. ОСОБА_2 бажає виховувати свого сина, тому позбавляти її батьківських прав немає підстав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показала, що вона працює в Радивилівському міському центрі соціальної служби для дітей, сім'ї та молоді, з відповідачкою в родинних відносинах не перебуває, відносини з нею нормальні. З її слів, сім'я ОСОБА_2 знаходиться під супроводом соціальних служб. Батьки відповідачки померли. На даний момент ОСОБА_2 спиртними напоями не зловживає. При цьому, на думку свідка, у відповідачки є психологічний страх щодо спілкування та виховання сина ОСОБА_4. ОСОБА_5 не може стверджувати, що ОСОБА_6 зможе виховувати свого сина та вважає про необхідність позбавлення її батьківських прав.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що працює директором навчального закладу в місті Дубно Рівненської області, з особами, які беруть участь у справі, в родинних відносинах не перебуває, відносини нормальні. З його слів, на протязі двох з половиною років син відповідачки ОСОБА_3 перебуває у його сім'ї в місті Рівному. Коли дитина потрапила у прийомну сім'ю, у неї був нервовий зрив. На даний момент дитина навчається має здібності. На протязі періоду перебування ОСОБА_3 у Рівному, мати жодного разу його не відвідувала.

ОСОБА_7 підтвердив, що в суботу 07.10.2017 року ОСОБА_2 відвідувала свого сина у прийомній сім'ї, спілкувалася з ним. Дитина плакала, і тільки через два дня зрозуміла, що приїзджала його мама. На думку ОСОБА_7 відповідачку ОСОБА_2 немає потреби позбавляти батьківських прав, необхідно щоби мати її відвідувала і дитина звикала до неї.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що працює в селі Підзамче Радивилівського району завідуючою магазином, з особами, які беруть участь у справі, в родинних відносинах не перебуває, відносини нормальні. В даному населеному пункті проживає відповідачка ОСОБА_2 у відповідачки було важке дитинство, хворіли рідні, ніхто їй не міг допомогти у важких життєвих обставинах. На даний момент ОСОБА_2 усвідомила свою помилку щодо неналежного виховання сина ОСОБА_4. Із дитиною вона не спілкувалася, так як не знала її адреси проживання. Зараз ОСОБА_2 спиртними напоями не зловживає, користується приватним будинком, в якому належні умови для проживання. На думку ОСОБА_8, немає потреби позбавляти відповідачку батьківських прав щодо сина.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що працює в селі Підзамче Радивилівського району директором будинку культури, з особами, які беруть участь у справі, в родинних відносинах не перебуває, відносини нормальні.

На думку свідка ОСОБА_9, немає потреб позбавляти ОСОБА_2 батьківських прав щодо свого сина. ОСОБА_2 зробила помилку в житті, але зараз вона виправилася, спиртними напоями не зловживає. В неї були складні сімейні обставини, тривалий період часу вона доглядала свого діда, який був лежачим. Зараз ОСОБА_2 користується приватним будинком, в якому належні умови для проживання.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків дослідивши інші докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Доказами по справі, у відповідності до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, є фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін. Ці дані встановлюються, крім інших, на підставі письмових доказів.

Відповідачка ОСОБА_2 є матір'ю малолітнього ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5-7).

Згідно рішення Радивилівського районного суду від 15.03.2015 року, малолітнього ОСОБА_3. відібрано у відповідачки без позбавлення її батьківських прав(а.с.8).

30.03.2015 року розпорядженням №49 голови Радивилівської районної державної адміністрації дитину ОСОБА_3 направлено на виховання та спільне проживання у прийомну сім'ю, утворену на базі родини ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які проживають в АДРЕСА_1 (а.с.17,18)

Відповідно до письмової характеристики посадових осіб Радивилівської міської Ради Рівненської області, відповідачка ОСОБА_2 проживає у селі Підзамче Радивилівського району, є інвалідом з дитинства, алкогольними напоями не зловживає(а.с.13).

Відповідно до письмової інформації посадових осіб Радивилівської районної лікарні та Радивилівського районного відділення поліції, відповідачка ОСОБА_2 на обліку у лікаря -психатра та лікаря-нарколога не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувалася(а.с.15,16).

Відповідно до письмового акту обстеження житлово-побутових умов від 15.06.2016 року, відповідачка ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2 з братом та співмешканцем. В даному акті відсутні відомості про те, що будинок в антисанітарному стані чи не придатний для проживання особи неповнолітнього віку (а.с.12).

Керуючись ч.6 ст.19 Сімейного кодексу України, суд не погоджується з дослідженим висновком органу опіки та піклування Радивилівської районної державної адміністрації від 10.08.2016 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_2 щодо свого сина ОСОБА_4 та вважає його недостатньо обґрунтованим. При цьому, не є достатньо обґрунтованими і клопотання та рішення органів місцевого самоврядування щодо недоцільності повернення до відповідачки ОСОБА_2 її малолітньої дитини (а.с.10,11. 21).

Із показань свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 судом також не було встановлено обставин, які б прямо свідчили про умисне, свідоме невиконання відповідачкою ОСОБА_2 своїх батьківських обов'язків щодо виховання сина.

Інші дослідженні судом докази також не підтверджують позовних вимог органу опіки та піклування щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав(а.с.41)

У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суду не надані достовірні та належні докази, які б свідчили про умисне, свідоме невиконання відповідачкою ОСОБА_2 своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини ОСОБА_3

Суд бере до уваги при прийнятті рішення по справі встановлені обставини про те, що 07.10.2017 року ОСОБА_2 відвідувала свого сина у прийомній сім'ї у місті Рівному, спілкувалася з ним.

Згідно зі ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Судом встановлено обставини недотримання відповідачкою ОСОБА_2, своїх батьківських обов'язків щодо належного спілкування з дитиною та її матеріального забезпечення. При цьому, суду не надані позивачем докази, які б свідчили про умисне, свідоме ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання сина ОСОБА_4.

Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав особи, слід розглядати як виключний та надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Дослідженні судом докази не підтверджують необхідності позбавлення відповідачки ОСОБА_2 батьківських прав щодо її дитини ОСОБА_3, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Під час розгляду справи по суті судом встановлені обставини недотримання відповідачкою ОСОБА_2, своїх батьківських обов'язків щодо належного спілкування з дитиною та її матеріального забезпечення.

Таким чином, вважаючи на встановлені обставини справи, беручи до уваги вимоги п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає за необхідне попередити відповідачку ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_3 і покласти на орган опіки та піклування Радивилівської районної державної адміністрації Рівненської області контроль за виконанням відповідачкою ОСОБА_2 своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 155, 164 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 60, 88, 158, 213, 214, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову органу опіки та піклування Радивилівської районної державної адміністрації Рівненської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Попередити відповідача ОСОБА_2 про необхідність зміни її ставлення, як матері, до виховання дитини ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Покласти на орган опіки та піклування Радивилівської районної державної адміністрації Рівненської області контроль за виконанням відповідачкою ОСОБА_2 своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участі у справі, але суд вирішив питання про їх права та обов'язки до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В.Мельник