Справа №568/640/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 р. м.Радивилів Рівненської області

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Мельник Д.В.,

секретар судового засідання Саган В.В.,

за участю:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить розірвати шлюб між ними, зареєстрований 21.07.1997 року у виконавчому комітеті Михайлівської сільської Ради Радивилівського району Рівненської області за актовим записом № 3.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав повністю.

Позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що проживає у шлюбі з відповідачем з 1997 року. Більше року вони з чоловіком подружніх відносин не підтримують. Наданий судом термін на примирення, позитивних результатів для їхньої сім'ї не приніс. ОСОБА_1 просить задовільнити її позовні вимоги та розірвати шлюб.

Під час розгляду справи 07.09.2017 року, відповідач ОСОБА_2 пояснив, що на його думку підстави для розірвання шлюбу відсутні, дружині він не зраджує. Відповідач просив суд надати подружжю термін на примирення. При цьому, під час розгляду справи по суті 10.10.2017 року, відповідач ОСОБА_2 позов визнав та не заперечував щодо розірвання шлюбу. В наданий судом термін, зі слів ОСОБА_2, дружина з ним не примирилися.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав.

Так, у відповідності до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 04.08.2016 року, між громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстрований 21.07.1997 року у виконавчому комітеті Михайлівської сільської Ради Радивилівського району Рівненської області за актовим записом № 3. Після одруження, позивачці було присвоєно прізвище чоловіка ОСОБА_1 (а.с.3).

Згідно до копій свідоцтв про народження та довідок посадових осіб місцевого самврядування, позивачка та відповідач є батьками двох неповнолітніх дітей, проживають в селі Засів Радивилівського району (а.с.4-7).

У відповідності до ст.111 Сімейного кодексу України, суд під час розгляду даної цивільної справи вживав заходи щодо примирення подружжя. Так, 07.09.2017 року cудом було винесено ухвалу про зупинення провадження по справі та надання подружжю місячного терміну для примирення та збереження сім'ї (а.с.24).

Після перебігу строку для примирення, позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 пояснили суду про відсутність між ними порозуміння, позивачка наполягає на розірванні шлюбу.

Таким чином,під час розгляду справи по суті, судом було встановлено, що шлюбні відносини подружжя є фактично розірваними більше року, так як на протязі цього періоду вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, заходи примирення позитивних результатів для збереження шлюбу не дали. Суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, збереження шлюбу є неможливим, тому його необхідно розірвати.

Приймаючи рішення про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, суд керується нормами ст.24 Сімейного кодексу України про те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки до шлюбу не допускається

Відповідно до норм ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Також підлягає до задоволення позовна вимога позивачки ОСОБА_1 щодо надання їй права й надалі іменуватися прізвищем чоловіка. Так, згідно з нормами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила свої прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу й надалі іменуватися цим прізвищем.

Згідно з нормами ст.ст.79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат , пов'язаних з розглядом справи.

Позивачка ОСОБА_1 просить суд не стягувати з відповідача ОСОБА_2 судові витрати по справі.

Вважаючи на норми ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України щодо принципу диспозитивності цивільного судочинства (розпорядження особами, які беруть участь у справі, своїми правами на власний розсуд), суд не стягує з відповідача, на користь позивачки, судові витрати по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.24, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 11, 15, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовільнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 21.07.1997 року у виконавчому комітеті Михайлівської сільської Ради Радивилівського району Рівненської області за актовим записом № 3.

Надати позивач ОСОБА_1 право, після розірвання шлюбу, й надалі іменуватися прізвищем ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання особами, які беруть участь у справі, апеляційної скарги до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд в десятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В.Мельник