Справа № 310/2214/17
РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участі позивачки ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівельний завод» про стягнення заробітної плати,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Азовський машинобудівельний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, в якому вказала, що вона з 14 лютого 2005 року до 15 січня 2016 року працювала прибиральником службових приміщень у відповідача. За період праці у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по заробітній платі в сумі 8500 грн. В добровільному порядку відповідач не виплачує заборгованість по заробітній платі, довідку про заборгованість по заробітній платі позивачу не видає. Просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 8500 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 18503,33 грн..

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила, що вона працювала у відповідача з 14 лютого 2005 року по 15 січня 2016 року, в день звільнення остаточний розрахунок з нею не проведений, не виплачена заборгованість по заробітній платі в сумі 8500 грн. Просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, просив справу розглянути без його участі, надав довідки про розмір заборгованості по заробітній платі позивачки 5374,09 грн. та розмір її середньоденного заробітку 16,42 грн.

Суд, вислухавши позивача, її представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівнику належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

У п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам роз'яснено, що не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України.

Частиною 1 ст. 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Пункттом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Середній заробіток за період затримки розрахунку розраховується відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, а саме нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів.

ОСОБА_1 працювала в Приватному акціонерному товаристві «Азовський машинобудівний завод» з 14 лютого 2005 року по 15 січня 2016 року прибиральником службових приміщень.

Відповідно до довідки Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод» № 69 від 22 червня 2017 року заборгованість з заробітної плати перед позивачем складає 5374,09 грн.

Середньоденна заробітна плата позивача, обрахована відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, складає 16,42 грн., що не заперечується позивачем.

Отже, середній заробіток ОСОБА_1 за час затримки розрахунку при звільненні за 359 робочих днв з 16 січня 2016 року по 23 червня 2017 року складає 5894,78 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав покладений на нього законом обовязок щодо виплати позивачу належних йому сум при звільненні у строки, визначені ст. 116 КЗпП України, а отже позовні вимоги є обґрунтованими, основаними на законі та такими, що підлягають частковому задоволенню: в частині стягнення заборгованості з заробітної плати в сумі 5374,09 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 5894,78 грн.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 57-61, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівельний завод» про стягнення заробітної плати задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод» () на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1, заборгованість з заробітної плати в розмірі 5 374,09 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 5 894,78 грн., а всього 11 268,87 (одинадцять тисяч двісті шістдесят вісім грн. 87 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод» () на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_3