Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/211/17 Головуючий у 1-й інст. Коренюк В. П.
Категорія 50 Доповідач Талько О. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Григорусь Н.Й.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на період навчання,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що відповідач є її батьком. Після розірвання шлюбу з її матір'ю він став проживати окремо від них та сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття.

Вказує, що з 1 вересня 2014 року навчається у Погребищенському медичному коледжі на денній формі навчання, річна плата за яке становить 7800 грн.

На даний час заробітку матері не вистачає на витрати, пов'язані з навчанням у коледжі.

З огляду на вищезазначене, просила стягувати із ОСОБА_1 на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 13 січня 2017 року і до закінчення навчання.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 червня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 16 січня 2017 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2018 року.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, зазначає, що на момент розгляду справи не мав значного рівня доходу, створивши сім'ю із ОСОБА_3, яка перебуває на його утриманні, оскільки не працює та хворіє на цукровий діабет.

Окрім того, різко погіршився стан його здоров'я, в нього виявлено онкологічне захворювання. У зв'зку з цим він переніс оперативне втручання та на даний час сам потребує матеріальної допомоги.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв?язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов?язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що позивачка, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_1 та навчається на 3 курсі Погребищенського медичного коледжу, денної форми навчання. Термін навчання становить з 1 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року. Вказані обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи довідкою, виданою Погребищенським медичним коледжем 8 грудня 2016 року. Вартість навчання становить 8767 грн. 20 коп., про що свідчить додаткова угода до договору про навчання від 4 квітня 2017 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці на час її навчання.

Проте, колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду.

Вимогами ст.60 ЦПК України передбачений обов?язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_2, звертаючись до суду з даним позовом, не надала доказів, які б підтверджували розмір фактичних витрат на навчання та можливість надання відповідачем матеріальної допомоги на її утримання.

Та обставина, що ОСОБА_1 на момент розгляду справи мав постійне місце роботи, не свідчить про його спроможність надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про розмір його заробітку.

Матеріали справи також свідчать, що в липні 2017 року у відповідача виявлено онкологічне захворювання, 12 липня 2017 року він переніс оперативне втручання.

На даний час його дружина не працює, страждає на цукровий діабет.

Зазначені обставини у сукупності свідчать про те, що відповідач позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки.

Таким чином, суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки передбачене ст.199 СК України право на утримання виникає не лише у разі потреби дитини у матеріальній допомозі, а також за умови спроможності батьків надавати таку допомогу.

З огляду на вищезазначене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 209,303, 307, 309,313,314,316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, - про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: