Справа № 750/8960/17
Провадження № 2/750/2326/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

із секретарем Разумейко К.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,

третя особа - Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області,

в с т а н о в и в :

19 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про оспорювання батьківства, в якому просить виключити з актового запису про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 відомості про нього, як батька дитини.

Обґрунтував позивач свій позов тим, що він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 травня 2002 року було розірвано. Після розірвання шлюбу позивач з відповідачем разом не проживали, жодних відносин не підтримували, крім тих, які стосувалися виховання спільної дитини. 09 червня 2015 року відповідач народила доньку ОСОБА_4, у свідоцтві про народження якої, батьком записаний позивач. Позивач вважає, що внесення в актовий запис про народження дитини відомостей про нього як батька дитини могло відбутися через те, що свідоцтво про розірвання шлюбу між ним та відповідачем видано 06 лютого 2015 року, а актовий запис про розірвання шлюбу складено 17 грудня 2014 року, у звязку з чим відділом державної реєстрації актів цивільного стану помилково було внесено відомості про нього як батька дитини у свідоцтво про народження дитини.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала.

Представник Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області у судове засідання не зявився, надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що з 18 листопада 1990 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 травня 2002 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а/с 9).

Від даного шлюбу сторони мають доньку Аліну, ІНФОРМАЦІЯ_2.

09 червня 2015 року у ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками записані: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а/с 11).

Позивач зазначив, що після розірвання шлюбу з відповідачем вони разом не проживали, жодних відносин не підтримували, крім тих, які стосувалися виховання спільної дитини, майже не спілкувалися, а тому позивач вважає, що внесення в актовий запис про народження дитини відомостей про нього як батька дитини могло відбутися через те, що свідоцтво про розірвання шлюбу між ним та відповідачем видано 06 лютого 2015 року, а актовий запис про розірвання шлюбу складено 17 грудня 2014 року, у звязку з чим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції помилково було внесено відомості про нього як батька дитини у свідоцтво про народження дитини, оскільки відсутнє кровне споріднення та згода позивача.

Згідно ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Статтею 44 КпШС України, який був чинний до 01.01.2004 передбачалося, що шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану.

Оскільки шлюб між сторонами розірвано згідно рішення суду від 27 травня 2002 року, тобто під час дії КпШС України, а реєстрація розірвання шлюбу проведена 17 грудня 2014 року, а тому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції зазначено батьком дитини ОСОБА_3 з урахуванням того, що актовий запис про розірвання шлюбу з матір'ю дитини складено 14 грудня 2014 року.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У пункті 24 Постанови № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України розяснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст. 136 СК України, суд,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства - задовольнити.

Виключити відомості про батька дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, із свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженої ОСОБА_2, актовий запис № 1640 від 18 липня 2015 року, вчинений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.П. Рахманкулова