АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/237/17 Головуючий у 1-й інстанції Білосевич Г.С.
Провадження № 22-ц/789/968/17 Доповідач - Шевчук Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

за участі секретаря - Шмигельська І.З.

представника ПАТ КБ "Приват Банк"

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" на рішення Кременецького районного суду від 22 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_2, третя особа - Кременецький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про звільнення майна з-під арешту ,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2017 року ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, третя особа Кременецький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про звільнення майна з-під арешту та заборону органам ДВС вчиняти певні дії.

Рішенням Кременецького районного суду від 22 червня 2017 року відмовлено у задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2, третя особа Кременецький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про звільнення майна з-під арешту.

ПАТ КБ "Приват Банк" звернулось до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обгрунтування вимог вказує, що накладений арешт порушує права банку, оскільки спірне майно знаходиться в іпотеці і банк не має можливості здійснити дії щодо продажу предмету іпотеки згідно іпотечного застереження в договорі.

Представник ПАТ КБ "Приват Банк" в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, зіславшись на викладені у ній доводи .

Відповідач в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову про звільнення майна з-під арешту, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення першої інстанції не відповідає.

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має переважне перед іншими кредиторами право одержати задоволення за рахунок заставленого майна лише у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою.

Судом встановлено, що 25.07.2007 року між сторонами укладено кредитний договір № ТЕК0ОА0000003, відповідно до умов якого ОСОБА_2 був наданий кредит у розмірі 66 900 грн. в обмін на зобов'язання щодо повернення суми кредиту та сплати передбачених кредитним договором платежів.

В забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором 26.07.2007 року між сторонами укладено договір іпотеки, за яким відповідачем передано в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою вул.Військова, 29/2 с. Білокриниця Кременецького району Тернопільської області. 26.07.2007 року приватним нотаріусом накладена заборона відчуження вищезазначеного предмету іпотеки.

П.24 договору іпотеки передбачає у разі порушення умов кредитного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі іпотечного застереження.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єктів від 09.11.2016 року та повідомлення Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 03.03.2017 року № 1762, державним виконавцем відділу по виконавчому провадженню № 16528306 при примусовому виконанні ухвали Жовтневського районного суду м. Дніпропетровськ № 2-12677 від 06.10.2009 року накладено арешт на майно боржника постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.12.2009 року та постановою про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження від 20.01.2010 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За положеннями частин першої і третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

При цьому згідно з ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» (чинним на час винекнення правовідносин )для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягування на заставлене майно боржника може бути звернуто в разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Таким чином право застави у позивача щодо предмета іпоткки виникло 26.07.2007 року, а з 23.09.2009 року та 20.01.2010 року державним виконавцем був накладений арешт на майно, яке є предметом іпотеки, тобто пізніше ніж був укладений договір іпотеки. Крім того, заборгованість відповідача перед банком становить 448357,02 грн., що перевищує вартість предмета іпотеки.

В суді апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що банк не має можливості здійснити дії щодо продажу предмету іпотеки згідно іпотечного застереження в договорі у звязку з накладенням на нього арешту, чим порушуються права банку.

Згідно з ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову в частині зняття арешту з іпотечного майна квартири, яка знаходиться за адресою вул. Військова, 29/2 с. Білокриниця Кременецького району Тернопільської області та належить на праві власності ОСОБА_2 .

Позовні вимоги щодо заборони органам ДВС вчиняти певні дії належить залишити без задоволення, оскільки позивач як на підставу задоволення вимог зазначає, що в майбутньму діями ДВС можуть порушуватись права банку, а за таких обставин відсутні правові підстави для задоволення даних вимог .

Керуючись ст.ст. 307, 309, 315, 319, 324; 325 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват Банк задовольнити частково .

Рішення Кременецького районного суду від 22 червня 2017 року скасувати. Постановити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_2, третя особа - Кременецький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про звільнення майна з-під арешту задовольнити. Постановити нове рішення, яким звільнити з під арешту нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_2, а саме квартиру, загальною площею 126.7 кв.м., житловою 39,6 кв.м., яка знаходиться за адресою Тернопільська область, Кременецький район, вул.Військова, 29/2 с. Білокриниця.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

з оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3