ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/303/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2017 р.

09.06.2017 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді Шклянки М.П.

при секретарі Галян Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_2, треті особи: КП «ДЗ з УЖГ Дарницького району м.Києва», ОСОБА_3 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у вересні 2015 року звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позову зазначав, що 21.05.2014 р. між третьою особою ОСОБА_4 та ПрАТ «СК «Українська страхова група» був укладений договір страхування оздоблення квартири АДРЕСА_3. 29 квітня 2014 року відбулася страхова подія, а саме,квартира АДРЕСА_1 була пошкоджена внаслідок залиття з вище розташованої квартири № 126 в тому ж будинку, що належить відповідачу ОСОБА_2 Згідно Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання(або холодного водопостачання) від 30.06.2014 р. складеного працівниками ЖЕД-201, залиття сталось в наслідок зриву шлангу пральної машини в квартирі відповідача. Внаслідок залиття третій особі було завдано матеріальної шкоди, яка за результатами висновку ПП «Пліч-опліч» склала 67627 грн. 30.06.2014 року ОСОБА_3 звернулась до позивача про виплату страхового відшкодування та 14.08.2014р. вона отримала страхове відшкодування в сумі 31 931,45 грн.

Після виплати страхового відшкодування потерпілій згідно договору добровільного страхування, на підставі ст. 993, частини 1 статті 1191, 1192 ЦК України, ст. 24 ЗУ «Про страхування», у позивача виникло право на звернення до відповідача в порядку регресу. В зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 31 931,45 грн та судові витрати.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 14.09.2016 року, яке вступило в законну силу, було відмовлено ОСОБА_3 у її позові до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди з підстав недоведеності ОСОБА_4 вини ОСОБА_2 у залитті та спричинення їй шкоди саме внаслідок дій відповідача. Крім того, відсутні підстави для задоволення позову, оскільки страхувальником - третьою особою ОСОБА_4 не доведено факт пошкодження застрахованого майна, а також не доведено розмір шкоди, спричиненої пошкодженням застрахованого майна. Також і надані ПрАТ «СК «Українська страхова група» докази завдання шкоди та суми сплаченої страхової виплати спростовуються висновками суду по іншій цивільній справі (рішення ).

Представник третьої особи КП «ДЗ з УЖГ Дарницького району м.Києва» в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що в позові необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.05.2014 р. між третьою особою ОСОБА_4 та ПАТ «СК «Українська страхова група» був укладений договір добровільного страхування № 11 - 2801 - 14 - 00004. За умовами вказаного договору ПАТ «СК «Українська страхова група» прийняла на себе ризик щодо пошкодження майна страхувальника - квартири АДРЕСА_1

29.04.2014 року відбулась страхова подія - залиття рідиною застрахованої квартири. Як зазначає позивач, відповідно до акту «Про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання)» від 30.06.2014 року, складеного комісією у складі: Головного інженера ЖЕД-201 ОСОБА_6, майстра РЕД №4 ОСОБА_7, майстра ремонтної дільниці ОСОБА_8, слюсаря - сантехніка ОСОБА_9, причиною залиття, аварії що сталась стало зірвання шлангу на пральній машинці у ква.АДРЕСА_1

Пунктом 5.4 Договору № 11-2801-14-00004 добровільного страхування майна фізичних осіб від 21 травня 2014 року , передбачена страхова сума - 100 000 (сто тисяч гривень 00 копійок), в межах якої Страхова компанія відшкодовує збитки внаслідок пошкодження або знищення предмету Договору страхування - оздоблення трикімнатної квартири.

30 червня 2014 року позивачка звернулася до Страхової компанії з заявою про настання страхового випадку, а саме що в результаті впливу рідини з вище розташованого приміщення АДРЕСА_1 було пошкоджено елементи оздоблення квартири № 120 та виплату страхового відшкодування.

Згідно з висновком № 11/54-17 про розмір матеріального збитку від 28 липня 2014

року, складеним оцінювачем ПП "Пліч - опліч" ОСОБА_10, розмір матеріального збитку завданого власнику внутрішнього оздоблення квартири АДРЕСА_1 становить: 67 627 (шістдесят сім тисяч шістсот двадцять січ) гривень 74 копійки.

14.08.2014 року позивачем було складено страховий акт №ДКЦВ - 8472, на підставі якого, а також на підставі Акту огляду пошкодженого майна № 19/1 від 19.07.2014р., складеного аварійним комісаром ОСОБА_11, на виконання своїх зобов'язань за договором добровільного страхування майна, позивачем на користь страхувальника - третьої особи ОСОБА_4було сплачено 31931,45 грн.

Згідно ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом достовірно встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 14.09.2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок залиття в задоволенні позову було відмовлено.

При цьому вказаним рішенням суду встановлено, що Акт про залиття від 30.06.2014 р. складений ЖЕК - 201 не може бути визнаний належним та допустимим доказом неправомірних дій відповідача ОСОБА_2, оскільки цей Акт не відповідає вимогам чинного законодавства. Окрім того, огляд «пошкодженого майна» та складення відповідного Акту здійснені без залучення відповідача ОСОБА_2

Крім того встановлено, що зміст Акту № 19/1 від 19.07.2014 р. свідчить про порушення вимог Договору № 11-2801-14-00004 добровільного страхування майна, укладеного 21.05.2014 р. між позивачем та ОСОБА_4 (третя особа).

Так, дії страхувальника в разі настання страхового випадку визначені розділом 17 Частини 2 Договору № 11-2801-14-00004 добровільного страхування майна від 21.05.2014 р. Згідно п. 17.1.9. цього Договору, в разі наявності інших осіб, причетних до настання події, що може бути визнана страховою, огляд застрахованого майна проводиться за їх участю. Ці особи повідомляються про місце та час огляду рекомендованим листом чи телеграмою. Тобто відповідач ОСОБА_2 мав бути обов'язково залучений до огляду пошкодженого майна представником Страховика (позивач) або незалежним оцінювачем (спеціалістом) замовленим Страховиком.

Проте, як вбачається з наданої позивачем копії Акту огляду пошкодженого майна № 19/1 від 19.07.2014 р., даний Акт складений не співробітником страхової компанії, а замовленим Страховиком незалежним оцінювачем (спеціалістом) - «страховим комісаром» ОСОБА_11 При цьому даний Акт підписаний лише «аварійним комісаром» та страхувальником ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_2 не був повідомлений про місце та час проведення огляду «пошкодженого майна» згідно п. 17.1.9. вищевказаного Договору страхування (рекомендованим листом чи телеграмою), а також не приймав участі в проведенні цього огляду та не підписував Акт огляду пошкодженого майна № 19/1 від 19.07.2014 р.

У наслідку вищевказаного порушення вимог Договору № 11-2801-14-00004 добровільного страхування майна від 21.05.2014 р. огляд «пошкоджень» внутрішнього оздоблення належної ОСОБА_3 квартири був проведений за відсутності ОСОБА_2, а отже перелік та розмір пошкоджень, а також причини залиття були визначені без його участі, а отже необ'єктивно.

Крім того, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.09.2016 року також встановлено, що Акт про залиття від 30.06.2014 р., складений ЖЕК - 201, а також Акт огляду пошкодженого майна № 19/1 від 19.07.2014 р., складений аварійним комісаром ОСОБА_11, не відповідають дійсним обставинам справи, що підтверджується Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи від 23.03.2016 р. № 8690/15-43. У тому числі судовий експерт встановив відсутність ознак залиття (пошкодження в наслідку дії води) застрахованого майна з вищерозташованих приміщень.

З врахування Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи від 23.03.2016 р. № 8690/15-43 Дарницький районний суд м. Києва по справі № 753/19896/14-ц дійшов висновку, що як Акт про залиття від 30.06.2014 р., складений працівниками ЖЕК - 201, так і Акт огляду пошкодженого майна № 19/1 від 19.07.2014 р., складений аварійним комісаром ОСОБА_11, містять недостовірну інформацію щодо пошкодження застрахованого майна, а саме внутрішнього оздоблення належної ОСОБА_12 квартири АДРЕСА_2.

Також, спираючись на Висновок експерта за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи від 23.03.2016 р. № 8690/15-43 Дарницький районний суд м. Києва своїм рішенням від 14.09.2016 року встановив, що складений ПП «Пліч-опліч» Висновок № 11/54-17 про розмір матеріального збитку від 28.07.2014 р., є недостовірним як в частині опису об'єкта оцінки, так і в частині розміру майнового збитку (матеріальної шкоди), нібито завданої ОСОБА_2. Так, перелік робіт, матеріалів, обсяг робіт, прийнятих в складеному ПП «Пліч-опліч» Локальному кошторисі будівельних робіт (додаток до Висновку № 11/54-17 про розмір матеріального збитку від 28.07.2014 р.), не відповідає обсягу та переліку пошкоджень, зазначеному в Акті про залиття, складеному ЖЕК - 201 30.06.2014 р.. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що Висновок № 11/54-17 про розмір матеріального збитку від 28.07.2014 р. не може бути визнаний належним та допустимим доказом протиправної поведінки ОСОБА_2, наявності шкоди, а також існування причинно - наслідкового зв'язку між діями ОСОБА_2 та пошкодженням застрахованого майна ОСОБА_4

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з вищевикладеного право вимоги у ПрАТ «СК «Українська страхова група» в порядку ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ч. 1 ст. 993 ЦК України може виникнути у випадку, якщо страхувальник, в даному випадку третя особа ОСОБА_3, має право вимоги до, винної у заподіянні їй шкоди, особи, в даному випадку ОСОБА_2.

Водночас, вимоги ОСОБА_4 щодо відшкодування ОСОБА_2 майнової шкоди, завданої 29.06.2014 року внаслідок залиття, є необґрунтованими, та не підтверджуються належними та достатніми доказами.

З врахуванням висновків, встановлених рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.09.2017 року відсутні підстави для задоволення позову ПрАТ «СК «Українська страхова група» до ОСОБА_2 про стягнення коштів як в порядку суброгації, згідно ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ч. 1 ст. 993 ЦК України, так і в порядку регресу, згідно ст.ст. 1191, 1192 ЦК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.15, 16, 993,1191 ЦК України, ЗУ «Про страхування» ст.ст. 1, 4, 10, 11, 57, 58, 60, 88,143, 146, 208, 209, 212-215, 218, 222 ч.3, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ

В позові ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_2, треті особи: КП «ДЗ з УЖГ Дарницького району м.Києва», ОСОБА_3 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: