Провадження № 2/761/4505/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзьковій О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 17 серпня 2011 року було зареєстровано шлюб Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2148. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З вересня 2016 року, сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство та проживають окремо один від одного. Сім'я на даний час носить формальний характер і її збереження не відповідає як інтересам позивача так і відповідача та інтересам дитини. Просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2. Крім того, просить визначити місце проживання малолітньої доньки за місцем проживанням позивача, а саме: АДРЕСА_1.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, судові витрати залишити на неї.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав щодо розірвання шлюбу. Не заперечував щодо визначення місця проживання доньки разом із матір'ю ОСОБА_1 за місцем її проживання зважаючи на те, що дитина забезпечена всім необхідним та проживає в гарних умовах.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 17 серпня 2011 року було зареєстровано шлюб Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що зроблено актовий запис № 2148.

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження видане відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 278.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства і не підтримують шлюбних стосунків та проживають окремо один від одного з вересня 2016 року.

Позивач та відповідач вказують на те, що збереження шлюбу не відповідає інтересам як сторін так і дитини.

Відповідачем не заперечувалось припинення шлюбних відносин з зазначено позивачем періоду, проживання подружжя з цього часу окремо одне від одного, відсутність спільного господарства та бюджету.

Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача, відповідача в ході розгляду справи отримано не було.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , що має істотне значення.

За обставин встановлених судом, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2, оскільки його збереження не відповідає, як інтересам сторін.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб відповідач ОСОБА_1 при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала.

Приписами ст. 161 СК України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 зазначив, що донька проживає разом із ОСОБА_1, з цього приводу не існує спору, і він не заперечує, щоб місце проживання дитини було визначено із матір'ю судовим рішенням.

Беручи до уваги право батьків визначити місце проживання дитини, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача щодо визначення місця проживання неповнолітньої доньки разом із нею.

Розподіляючи судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, проте бере до уваги вимогу позивача та залишає судові витрати на неї.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 30, 57, 60, 88, 209, 212-218, ЦПК України, ст. ст. 110,112,161, СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюб Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2148 - розірвати.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання матері ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: