Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2017 Справа №607/3712/17

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючого В.М. Братасюка

за участю секретаря О.І. Чичкевич

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

встановив:

В провадженні суду перебуває на розгляді позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 жовтня 1985 року відділом ЗАГСу м. Тернополя, актовий запис 1344.

Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося з причини різних характерів та переконань, тривалий час сторони спору не проживають сім'єю, не ведуть спільного господарства, не пов'язані сімейним побутом та стали чужими людьми один одному, а тому, оскільки шлюб з відповідачем носить виключно формальний характер, позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно.

В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача направив заяву про розгляд провадження за власної відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі

Відповідач в судове засідання в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ч.4 ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини:

Сторони спору перебувають у шлюбі, котрий був зареєстрований 20 жовтня 1985 року відділом ЗАГСу м. Тернополя, актовий запис 1344.

Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як зазначив в позові позивач, сімейне життя не склалося з причини різних характерів та переконань, сторони спору не проживають сім'єю, не ведуть спільного господарства, не пов'язані сімейним побутом та стали чужими людьми один одному.

В свою чергу відповідач не бажає з'явитися до суду та пояснити можливі мотиви задля збереження шлюбу.

Відтак суд вважає за недоцільне надавати строк на примирення, шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору.

Керуючись ст.ст. 10, 11 ч.1, 60, 215, 222, 224 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», -

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 20 жовтня 1985 року відділом ЗАГСу м. Тернополя, актовий запис 1344.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою

заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк