Справа № 202/35/17
Провадження №2/202/766/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійснені права користування майном, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2017 року представник ТОВ «Кей-колект» звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійснені права користування майном. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та АКІБ «Укрсиббанк» було укладено кредитний договір, з метою забезпечення якого між відповідачем та АКІБ «Укрсиббанк» було укладено договір іпотеки. Предметом іпотеки була квартира АДРЕСА_1. 12 грудня 2011 року АКІБ «Укрсиббанк» відступив ТОВ «Кей-колект» права вимоги до позичальника та іпотекодавця за зобовязаннями за кредитним договором та договором іпотеки. У звязку з грубим порушенням позичальником умов кредитного договору, зокрема неповернення кредиту, 02 грудня 2015 року ТОВ «Кей-Колект» у порядку, передбаченому законом, набуло право власності на квартиру АДРЕСА_1. 15 листопада 2016 року позивачем, як законним власником, були здійснені спроби потрапити у власне майно, однак було виявлено, що у ньому незаконно проживає відповідач. У звязку з чим, посилаючись на те, що відповідач чинить перешкоди представникам ТОВ «Кей-колект» у реалізації права власності, посилаючись на ст.ст.316,317,321,383,391 ЦК України, просить суд усунути перешкоди у здійсненні права користування майном, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, шляхом надання постійного безперешкодного доступу до цього майна та визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування вищезазначеною квартирою.

В судові засідання представник ТОВ «Кей-колект» не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст.ст. 224 - 225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов ТОВ «Кей-колект» до ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 07 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 були укладені кредитні договори № 0 та №0, відповідно до яких банк зобовязався надати позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 85000 доларів США, а позичальник повернути кредит у строк до 07 вересня 2028 року.

Того ж дня, 07 вересня 2007 року, в забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки №0/1, відповідно до умов якого іпотекодавцець (ОСОБА_1Ю.) передала банку в іпотеку нерухоме майно - квартиру загальною площею 63,9 кв.м., житловою площею 37,0 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3.

12 грудня 2011 року між ПАТ УкрСиббанк та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір факторингу №1, відповідно до якого первісний кредитор ПАТ УкрСиббанк передав ТОВ Кей-Колект право вимоги за кредитним договором №0 від 07 вересня 2007 року.

Крім того, 12 грудня 2011 року між ПАТ УкрСиббанк та ТОВ «Кей-Колект» був укладений нотаріально посвідчений договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, відповідно до умов якого, у зв'язку з укладенням договору факторингу №1 від 12 грудня 2011 року, ПАТ УкрСиббанк передало ТОВ Кей-Колект право вимоги за договором іпотеки №0 від 07 вересня 2007 року.

02 грудня 2015 року за ТОВ «Кей-колект» зареєстровано право власності на квартиру № 112, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.Захарченка генерала, буд.4, що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 75767150 від 14 грудня 2016 року.

Згідно акту перевірки/огляду майна №1 від 15 листопада 2016 року, складеними представниками ТОВ «Кей-колект», у квартирі №112, розташованої в будинку №4 по вул. Захарченко генерала, в м.Дніпрі, виявлено особу, яка представилась як ОСОБА_1 Квартира, згідно акту, перебуває в житловому стані, жодних недоліків і пошкоджень не виявлено. В безперешкодному доступі представникам ТОВ «Кей-колект» відмовлено.

Згідно акту перевірки/огляду майна №2 від 22 листопада 2016 року, складеними представниками ТОВ «Кей-колект», доступ до квартири №112 за адресою: м. Дніпро, Захарченко генерала, буд.4, не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Крім цього, ст. 60 ЦПК України встановлено, що сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 16 січня 2017 року ОСОБА_1 зареєстрованою або знятою з реєстрацій не значиться.

Разом з цим, позивачем не надано суду доказів, на підтвердження того, що з адресою: м. Дніпро, вул.Захарченко генерала, буд.4, кв.112_3 проживає відповідач та крім цього, будь-яким чином перешкоджає ТОВ «Кей-колект» реалізації належного позивачу права власності.

Надані позивачем акти від 15 листопада 2016 року та 22 листопада 2016 року, які складені представниками ТОВ «Кей-колект» не можуть бути прийняті судом, як належний доказ того, що відповідач проживає за вищезазначеною адресою та чинить перешкоди ТОВ «Кей-колект», перешкоджаючи ТОВ «Кей-колект» розпоряджатися та користуватися зазначеною квартирою.

Враховуючи наведене, суд вважає, що правові підстави для задоволення позову ТОВ «Кей-Колект» відсутні.

Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України судові витрати при відмові в задоволенні позову покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.316,317,391 ЦК України, ст.ст.3,10,11,60, 209,212-215,224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійснені права користування майном відмовити у повному обсязі.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Волошин Є.В.