АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5908/17 Головуючий 1 інст. - Бобко Т.В.
Справа № 635/3927/17-ц Доповідач - Бурлака І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» жовтня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року за виділеними матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання нечинним та скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку, визнання права власності на житловий будинок,

в с т а н о в и л а:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3, в якому просив визнати нечинним державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виготовлений на ім'я ОСОБА_3 та зареєстрований за № 61 від 16 липня 2007 року та скасувати з дня його видачі; визнати право власності за ним на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1; визнати право власності за ним на будинок незакінчений будівництвом (літера «А-1») готовністю 68% за адресою: АДРЕСА_1.

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої посилався на те, що 16 січня 2007 року між ОСОБА_3, та ОСОБА_4 його матір'ю укладено договір комісії, відповідно до умов якого ОСОБА_3 зобов'язався здійснити пошук нерухомості, вимоги до якого визначено договором, придбати об'єкт нерухомості та надати ОСОБА_4 звіт про виконання договору.

Зазначив, що ОСОБА_3 придбав за рахунок ОСОБА_4 земельну ділянку 0,12 га з об'єктом незавершеного будівництва (68%) у смт. Бабаї за договором купівлі-продажу від 28 березня 2007 року, однак ОСОБА_3 не виконав умови договору та не передав майно.

Після смерті ОСОБА_4 новим кредитором за договором комісії став він, оскільки прийняв спадщину.

Вказав, що йому стало відомо, що ОСОБА_3 планує розпорядитись цим майном всупереч договору комісії від 16 січня 2007 року, у зв'язку з чим невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Просив заборонити відчуження та проведення будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1; заборонити відчуження та проведення будь-яких реєстраційних дій щодо житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - задоволено частково, заборонено відчуження земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2 за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1; заборонено відчуження будинку незакінченого будівництвом (літ. А-1) з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1; в задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу - скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовити повністю.

При цьому посилалася на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що 10 травня 2017 року спірну земельну ділянку разом з житловим будинком вона придбала з електронних торгів; що на момент постановлення оскаржуваної ухвали ОСОБА_3 не був власником спірного майна, оскільки право власності на нерухоме майно виникло у неї з моменту оформлення результатів електронних торгів актом державного виконавця, а саме 03 серпня 2017 року.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши виділені матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу суду - скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову частково, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 151 ЦПК України за заявою осіб, які беруть участь у справі, суд може вжити передбачені цим кодексом заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною 3 статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов'язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання нечинним державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виготовлений на ім'я ОСОБА_3 та зареєстрований за № 61 від 16 липня 2007 року та скасування з дня його видачі; визнання права власності за ним на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1; визнання права власності за ним на будинок, незакінчений будівництвом (літера «А-1») готовністю 68% за адресою: АДРЕСА_1.

Із матеріалів справи вбачається, що спірне нерухоме майно, а саме житловий будинок, житловою площею 88,00 кв. м., загальною площею 284,20 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка, площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_2, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яке було предметом іпотеки, іпотекодавцем якого був ОСОБА_3, 03 травня 2017 року продано з електронних торгів ОСОБА_1, яка згідно свідоцтва № НОМЕР_3 від 08 вересня 2017 року та № НОМЕР_4 від 08 вересня 2017 року є його власником.

В суді апеляційної інстанції представники ОСОБА_1 підтвердили, що власником зазначеного нерухомого майна є ОСОБА_1, яку до участі у справі не було долучено.

В суді апеляційної інстанції представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що позивачем змінено предмет та підстави позову, в якому зазначено ОСОБА_1 як відповідача, однак, доказів того, чи прийнято змінений позов судом першої інстанції представники до суду апеляційної інстанції не надали.

Забороняючи відчуження земельної ділянки за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та будинку незакінченого будівництвом (літ. А-1) з господарськими будівлями та спорудами, суд першої інстанції не навів доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Висновок суду щодо того, що ОСОБА_3 може розпорядитися своїм нерухомим майном є безпідставним, оскільки ОСОБА_3 не є власником спірного нерухомого майна. Доказів того, що електронні торги, з яких ОСОБА_1 придбала спірне нерухоме майно, визнано недійсними до суду апеляційної інстанції не надано.

Оскільки ухвалу суду постановлено з порушенням вимог закону, судова колегія вважає за необхідне відповідно до пункту 2 частини 1 статті 312 ЦПК України апеляційну скаргу - задовольнити, ухвалу суду - скасувати.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312, ст.313, п.6 ч.1 ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року - скасувати і в задоволенні заяви ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Судді колегії