Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/820/17
№ 2/733/490/17
Рішення

Іменем України

"30" червня 2017 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі :

головуючого судді Т.В. Карапиш

при секретарі Л.М. Мошенець

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Чернігівської області та ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Відділ Держгеокадастру в ОСОБА_2 районі Чернігівської області про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на майно в порядку спадкування.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті ОСОБА_4 03 листопада 2015 року відкрилася спадщина, до складу якої входить частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, розташовану в м. Ічня, вул. Небесної сотні (бувша Піонерська ), 11 «Б» Чернігівської області, надану для обслуговування жилих та господарських будівель, площею 0,0732 га згідно Державного акта на право приватної власності на землю IV-ЧН № 044095, виданого 16 грудня 2003 року на підставі рішення 11 сесії 24 скликання ОСОБА_2 міської ради Чернігівської області від 29 жовтня 2003 року. Іншим співвласником зазначеної земельної ділянки являється ОСОБА_3. Як спадкоємець за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 бажає оформити спадщину, але звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з тим, що не визначені частки кожного із співвласників у праві спільної власності на земельну ділянку. Просить визначити частку у праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та визнати за ним право власності на майно - ? частину земельної ділянки в порядку спадкування.

В судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Чернігівської області не зявився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, проти позову не заперечує.

Представник Відділу в ОСОБА_2 районі Головного управління Держгеокадастру надала суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечують.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю IV-ЧН № 044095 від 16 грудня 2003 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,0732 га, яка розташована в м. Ічня, вул. Небесної сотні (бувша Піонерська ), 11 «Б» Чернігівської області та надана для обслуговування жилих та господарських будівель (а.с.6). Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 являються співвласниками житлового будинку, розташованого в м. Ічня, вул. Небесної сотні (бувша Піонерська ), 11 «Б» Чернігівської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.5).

03 листопада 2015 року померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить частка у праві спільної сумісної власності на вищевказану земельну ділянку (а.с.6).

Спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_4 являються позивач по справі та ОСОБА_5, але останній відмовляється від належної йому частини спадщини (а.с.28).

Відповідно до листа приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 від 06 січня 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно померлої ОСОБА_4, в зв'язку з тим, що частки у спільній сумісній власності не виділені (а.с.8).

Так, статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту порушених прав визначені уст.16 ЦПК України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно положень ч. 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

При цьому, частиною 1 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

В силу ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

За ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 цього Кодексу.

Відповідно ст. 372 ЦКУ, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб.

Оскільки ОСОБА_1, внаслідок відсутності відомостей про частку спадкодавиці у праві спільної сумісної власності в спадковому майні, не може оформити спадщину, належність цього майна померлій ОСОБА_4 підтверджується належними доказами, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, домовленості між співвласниками про розподіл часток не встановлювалося, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за законом, то позовні вимоги в частині визначення часток у праві спільної сумісної власності підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як зазначено у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Позивач, як спадкоємець за заповітом (а.с.28), своєчасно прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4, звернувшись до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 в передбачений законодавством шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу № 25/2016, що підтверджується копією спадкової справи (а.с.26-38), частково оформив спадкове майно, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 листопада 2016 року (а.с.9), вступив в управління та розпорядження спадковим майном, але юридично не може оформити своїх спадкових прав, а тому суд вважає, що позивач правомірно набув право власності на дане спадкове майно, в звязку з чим за ним слід визнати право власності в порядку спадкування на 1/2частину земельної ділянки в порядку спадкування.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 174, 209,212 215, 223 ЦПК України, ст.ст. 355,368, 369, 370, 372, 1226, 1235,1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22.12.1995 року, Конституцією України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити, що частка ОСОБА_4, яка померла 03 листопада 2015 року, в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0732 га, яка розташована в м. Ічня, вул. Небесної сотні (бувша Піонерська ), 11 «Б» Чернігівської області та надана для обслуговування жилих та господарських будівель, становила - 1/2.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/2 частку в спільній власності земельної ділянки площею 0,0732 га, розташованої в м. Ічня, вул. Небесної сотні (бувша Піонерська ), 11 «Б» Чернігівської області та наданої для обслуговування жилих та господарських будівель.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої в м. Ічня, вул. Небесної сотні (бувша Піонерська ), 11 «Б» Чернігівської області, наданої для обслуговування жилих та господарських будівель, площею 0,0732 га згідно Державного акта на право приватної власності на землю IV-ЧН № 044095, виданого 16 грудня 2003 року на підставі рішення 11 сесії 24 скликання ОСОБА_2 міської ради Чернігівської області від 29 жовтня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 2745, що належала ОСОБА_4, яка померла 03 листопада 2015 року.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. В. Карапиш