Справа №: 2006/2095/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 р. м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Товстолужського О.В.,

при секретареві Неділько І.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 (правонаступник ОСОБА_1) до ОСОБА_3 про поділ в натурі майна набутого під час шлюбу, стягнення грошової компенсації та припинення права на частку у спільній частковій власності, а також зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6, третя особа: державний нотаріус Валківської державної нотаріальної контори Харківської області Кобзар Наталія Яківна про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним,

в с т а н о в и в:

27 грудня 2012 року ОСОБА_5 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про виділення в натурі майна набутого в період шлюбу.

В позові зазначено, що рішенням Валківського районного суду Харківської області від 04.07.2011 року шлюб укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був розірваний. На підставі рішення Валківського районного суду Харківської області від 13.10.2011 року за ОСОБА_5 та ОСОБА_3 визнано по 1/2 частині права приватної власності на квартиру АДРЕСА_7 Добровільно провести розподіл в натурі житловий будинок та надвірні будівлі сторони не мають можливість. Крім того, позивач та відповідач, через непорозуміння не можуть вирішити питання про розподіл рухомого майна подружжя.

ОСОБА_5 вимагала визнати право власності на житлові приміщення та місця загального користування у квартирі АДРЕСА_1 за нею та ОСОБА_3 Крім того, прохала розділити майно подружжя в натурі виділивши їй певне майно та залишивши решту відповідачу у власність.

Після уточнень позовних вимог ОСОБА_5 вимагала припините її право спільної часткової власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, що належить їй на підставі рішення Валківського районного суду Харківської області від 13.10.2011 року. Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_3. Стягнути з ОСОБА_3 на її користь в порядку компенсації вартості належної їй 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 грошові кошти в сумі 396 000 грн. 00 коп., виділити їй в натурі 100 художніх книг. Крім того, прохає стягнути з ОСОБА_3 на її користь компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. 00 коп., а також стягнути з ОСОБА_3 понесені нею судові витрати в сумі 11 140 грн. 00 коп.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 07.04.2015 року, актовий запис №61, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3

14 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про допуск його до участі у справі в якості правонаступника позивача, надавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 26 липня 2016 року клопотання ОСОБА_1 було задоволено та в якості позивача був притягнутий - правонаступник ОСОБА_1

20 березня 2017 року ОСОБА_1 подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої, окрім виділення йому в натурі художніх книг в кількості 100 штук та стягнення з ОСОБА_3 на його користь компенсації за спричинену моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., вимагає стягнути з ОСОБА_3 на його користь 330 672 грн. 00 коп. компенсації вартості 1/2 частки квартири АДРЕСА_8 з господарськими будівлями і спорудами. Також ОСОБА_1 вимагає припинити його право на 1/2 частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_8 та визнати за ОСОБА_3 право власності на всю квартиру. Крім того, правонаступник вимагає стягнути із відповідача на його користь понесені позивачем судові витрати, а саме: 4 422 грн. за проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи №7197/12613 від 23.12.2013 року, 1 518 грн. за виготовлення технічного паспортну на квартиру АДРЕСА_4, 4 000 грн. витрати на юридичну допомогу, 4 552 грн. за проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи №171-03 від 15.02.2017 року, а всього 14 492 грн., а також суми судового збору.

20 квітня 2017 року відповідач ОСОБА_3 подав зустрічний позов, в якому зазначив, що право власності у ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 виникло після смерті його матері ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.06.2016 року, виданого державним нотаріусом Валківської державної нотаріальної контори Харківської області Кобзар Н.Я. Як зазначено в позові, дане свідоцтво видане з порушенням вимог діючого законодавства, оскільки спадкодавиці ОСОБА_5 відповідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна належала 1/2 частка квартири АДРЕСА_5, загальною площею 125,9 кв.м. та житловою площею 42,3 кв.м., а як витікає зі змісту вищезазначеного свідоцтва про право власності на спадщину за законом, ОСОБА_1 отримав у спадщину 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_5, загальною площею 146,3 кв.м. та житловою площею 48,7 кв.м.

ОСОБА_3 вимагає визнати свідоцтво про право власності на спадщину за законом, видане ОСОБА_1 державним нотаріусом Валківської державної нотаріальної контори Харківської області Кобзар Н.Я. 11.06.2016 року, серія та номер 989, - недійсним.

В судовому засіданні позивач та його представник первісний позов підтримали, відповідач та його представник заперечили проти задоволення позову та пояснили, що він не згодний з оцінкою будинку наданою експертом, оскільки вона зроблена на підставі хибних даних зокрема, неправильно складеного БТІ технічного паспорту. За твердженням відповідача, приміщення кладову, коридор та погріб названі техніком БТІ, як мансарду та кімнатою в цокольному приміщенні. Така обставина суттєво зменшує вартість квартири №2 порівняно з тією, що зазначена експертом.

Крім того, відповідач вважає, що у висновку про вартість нерухомого майна не врахований незадовільний стан деяких приміщень, що також дало змогу необґрунтовано завищити його оціночну вартість. Зокрема, ОСОБА_3 звернув увагу на вигляд приміщень, які через відсутність ремонту мають занедбаний зовнішній вигляд.

На підтвердження цього, ОСОБА_3 надав кошторисну документацію складену, за його думкою, компетентною організацією яка містить дані про стан будівельних конструкцій. (а.с.157-174, т.3)

На підтримку зустрічного позову ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 належним чином не оформив спадщину після смерті позивача ОСОБА_5, оскільки спадкодавець, згідно даних реєстру прав на нерухоме майно мала право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_9 загальною площею 125,9 кв.м., натомість неправомірно отримав у власність 1/2 частину, загальною площею 146,3 кв.м, що на 20,4 кв.м. більше, що було у власності спадкодавця.

Відповідач та його представник заперечили проти задоволення зустрічного позову та пояснили, що така відмінність сталась з технічних причин, оскільки реєстрацію квартири в Реєстрі прав власності на нерухоме майно було здійснено на підставі відомостей з технічного паспорту, виготовленого 11.12.2000 року. У 2001-2007 роках частину приміщень було переплановано, з приміщення літньої кухні, яка у технічному паспорті від 11.12.2000 року позначена літерою «Г» було облаштовано коридор 2-15, кімнату 2-16, а з тамбуру літ. «г» облаштовано коридор 2-17 та кладову 2-18. Усі вказані приміщення віднесено до допоміжних. В 2013 році було виготовлено новий технічний паспорт, в якому було відображено усі технічні зміни, та у зв'язку із вищезазначеними переплануваннями загальна площа збільшилась на 20,4 кв.м. та становить 146,3 кв.м., а житлова збільшилась до 48,7 кв.м. у зв'язку із тим, що площу приміщення 2-11 (бібліотека) 6,4 кв.м., у відповідності до вимог Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, було віднесено до житлової.

На думку сторони відповідача за зустрічним позовом набуття право власності на спадщину ОСОБА_1 не впливає на майнові права ОСОБА_3, оскільки останній набув їх в ідеальній частині 1/2.

Представник третьої особи Валківської державної нотаріальної контори Харківської області в судовому засіданні був відсутній, проте надав до суду письмову інформацію з якої витікає, що після померлої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 року відкрита спадкова справа №169-2015 рік на підставі заяви про прийняття спадщини сина ОСОБА_1. Спадкодавець на день смерті у зареєстрованому шлюбі не перебувала. Будь-які інші заяви про прийняття спадщини чи про відмову від неї до нотаріальної контори не надходили. Спадкодавець на все своє майно склала заповіт. Спадкоємець ОСОБА_1 11.06.2016 року оформив спадкові права на 1/2 частку квартири АДРЕСА_10 та отримав у Валківській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом №989. Для оформлення спадщини, ОСОБА_1, серед іншого, надав до нотаріальної контори технічний паспорт на квартиру, виготовлений БТІ станом на 16.04.2013 року, інформаційну довідку №01-24/367, видану 29.09.2015 року КП «Валківське бюро технічної інвентаризації», копію ухвали Валківського районного суду Харківської області від 09.11.2015 року, інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.05.2016 року. Дані документи містили актуальні дані про власників квартири та опис майна на час проведення останньої інвентаризації. Станом на час відкриття спадщини та на час видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом дані не змінились та загальна площа житлового будинку змінена з 125,9 кв.м. на 146,3 кв.м. за рахунок облаштування мансарди (на плані «Г2»), а житлова площа змінена з 42,3 кв.м. на 48,7 кв.м. за рахунок віднесення кімнати-бібліотеки (на плані «2-11») в житлову площу. Крім того, представник третьої особи заперечує проти задоволення позову ОСОБА_3 щодо невизнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом за р. №989, виданого ОСОБА_1, у зв'язку із тим, що оформлення спадщини цим спадкоємцем ніяким чином не впливає на право власності позивача на належну йому 1/2 частку квартири АДРЕСА_11

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов - задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 30.05.1990 року, ОСОБА_3 купив квартиру з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_12.(а.с.117, т.2)

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 13.10.2011 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ майна задоволено та окрім іншого, визнано за ОСОБА_5 і ОСОБА_3 право приватної власності по 1/2 частині квартири АДРЕСА_6, оскільки дана квартира є об'єктом спільної сумісної власності, що набуте в період шлюбу.(а.с.12-14, т.1)

Рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №59568885 від 20.05.2016 року, ОСОБА_3 на підставі рішення Валківського районного суду Харківської області від 13.10.2011 року належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_6 на праві спільної часткової власності.(а.с.109-115, т.3)

Як витікає з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №85373953 від 20.04.2017 року, інша 1/2 частина квартири АДРЕСА_6 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1.(а.с.153-154, т.3)

Згідно змісту даної довідки, загальна площа квартири становить 146,3 кв.м., житлова площа 48,7 кв.м.

Підставою виникнення права власності у ОСОБА_1 є свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серія та номер: 989, видане 11.06.2016 року Валківською державною нотаріальною конторою.

Відповідач та його представник в судовому засіданні зазначили, що така площа не відповідає дійсності та насправді має розмір 125,9 кв.м., а житлова площа становить 42,3 кв.м.

В судовому засіданні був досліджений технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_6, який виготовлений 16.04.2013 року.

Згідно змісту даного документу, власниками на дану квартиру в розмірах по 1/2 частині є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 без виділення конкретних приміщень.

Крім того, такі дані підтверджуються інформаційною довідкою Комунального підприємства «Валківське бюро технічної інвентаризації» №01-24/367 від 29.09.2015 року.

Допитана в якості спеціаліста представник Валківського бюро технічної інвентаризації Рапота Р.М. в судовому засіданні пояснила, що дані зазначені в цьому технічному паспорті відповідають дійсності та були отримані в присутності відповідача ОСОБА_3, шляхом замірів на місці.

На підставі саме технічного паспорту виготовленого 16.04.2013 року позивачу за первісним позовом ОСОБА_1 і було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Дійсно, згідно даних реєстру прав на нерухоме майно, загальна площа квартири АДРЕСА_9 що належала ОСОБА_3 та ОСОБА_5 станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 року становила 125.9 кв.м., а згідно відомостей з реєстру станом 20.04.2017 року складає 146,3 кв.м.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 довів, що такі зміни відбулись внаслідок того, що частину приміщень було переплановано, з приміщення літньої кухні, а житлова площа збільшилась у зв'язку із тим, що площу приміщення бібліотеки було віднесено до житлової.

Його твердження обґрунтовані даними технічних паспортів станом на 11.12.2000 року та 16.04.2013 року, де загальна площа усіх приміщень змінена не була.

Оскільки, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 набув право власності на підставі рішення Валківського районного суду Харківської області від 13.10.2011 року не на конкретний розмір площі нерухомого майна, а на ідеальну 1/2 частину усього об'єкту нерухомості, його право власності самим фактом отримання спадкоємцем свідоцтво про право власності на спадщину жодним чином не порушено.

Згідно з ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Отже, зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним - задоволенню не підлягає.

Водночас, той факт, що квартира АДРЕСА_13 належала у рівних частках як майно набуте під час шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_3 сторонами не оспорюється.

ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом отримав право власності на 1/2 частину квартири, яке є непорушним.

Як витікає з висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи №7197/12613 від 23.12.2013 року, розподілити квартиру АДРЕСА_6, відповідно до ідеальних часток кожного співвласника та з відступом від ідеальних часток співвласників не надається за можливе.(а.с.136-176, т.1)

Даний висновок сторонами також не оспорюється.

Відповідач ОСОБА_3 обґрунтовує заперечення проти первісного позову, окрім викладених у зустрічному позові, лише тим, що реальна вартість спільного майна, не відповідає висновкам повторної судової оціночно-будівельної експертизи №171-03 від 15.02.2017 року, що на думку відповідача виключає стягнення з нього суми саме 330 672 грн. 00 коп.

Відповідач не висловив заперечень щодо визнання за ним права власності 1/1 частки об'єкта нерухомості, тобто усієї квартири.

Відповідно до висновку повторної судової оціночно-будівельної експертизи №171-03 від 15.02.2017 року, дійсна вартість квартири №2 із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_14 станом на 02.12.2016 року, складає з урахуванням округлення: 661 344 грн. 00 коп., а дійсна вартість 1/2 частини даної квартири із господарськими будівлями та спорудами без урахування вартості земельної ділянки, станом на 02.12.2016 року складає 330 672 грн. 00 коп.(а.с.53-106, т.3)

Після призначення судом експертизи до проведення експертного дослідження, 02 грудня 2016 року, ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про необхідність врахування при здійсненні оцінки даних з технічного висновку складеного спеціалістами профільної організації за результатами огляду стану будівельних конструкцій будинку АДРЕСА_15(а.с.13-48, т.3)

Відповідно до ч. 4 ст. 143 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі мають право давати пояснення експерту.

Таке право відповідачу ОСОБА_3 було роз'яснено листом №2006/2093/12 від 05.12.2016 року.(а.с.49, т.3)

Експертне дослідження, відповідно до матеріалів експертизи, було проведено 02 грудня 2016 року безпосередньо на об'єкті нерухомості в присутності відповідача, що останній підтвердив в судовому засіданні.

Таким чином, суд не має підстав вважати, що під час проведення експертизи були порушенні права відповідача.

Наявні в матеріалах експертизи №171-03 від 15.02.2017 року фотографічні зображенні на які посилається відповідач, та містять дані про незадовільний стан спірного будинку свідчать про те, що при визначенні вартості об'єкту нерухомості експерт таки врахував усі недоліки будівельних конструкцій та пошкодження оздоблення зовнішнього вигляду приміщення.

Висновки первісної експертизи містять дані про вартість в розмірі 171 893 грн. станом на 15.12.2013, а повторною експертизою визначено вартість 661 344 грн. станом на 02.12.2016 року.

За результатами проведення повторної експертизи визначена вартість принципово не змінилась, оскільки станом на дату первинної експертизи (15.12.2013 року) курс долара США становив 7,99 грн./дол. США, а на дату проведення повторної експертизи (02.12.2016 року) становив 26,6382 грн./дол. США.

Проте, на відміну від висновку експерта комісійної судової будівельно-технічної експертизи №7197/12613 від 23.12.2013 року, повторна експертиза є обґрунтованою та містить посилання на порівняльні приклади та джерела з яких експерт дійшов до висновку саме про таку вартість.

Суд вважає, що на вартість об'єкту нерухомого майна, більшою мірою впливає не конкретна назва приміщення квартири, а його стан та можливість використовувати за призначенням.

Таким чином, заперечення відповідача про те, що в технічному паспорті спеціалістом БТІ не правильно визначені назви приміщень, а саме приміщення зазначені в експлікації під номерами 15-18, що суттєво вплинуло на вартість усієї квартири - необґрунтовані.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Згідно з ч. 2 ст. 183 ЦК України, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо річ є неподільною.

Позивач ОСОБА_5 вимагала виділити їй у власність холодильники 2 шт, бокали і рюмки «Богемія» 5 комплектів, постільну білизну - 10 комплектів, 2 телевізори, 5 махрових простирадл, 20 махрових рушників, 40 шт. виробів із кришталю, набір столових приборів на 12 персон, 2 покривала, килим ручного виробництва розміром 2х3м., килим розміром 1,8х2,2м., килим розміром 2х3 м., книги художньої літератури в кількості 100 штук, а ОСОБА_3 виділити у власність: рушницю мисливську ТОЗ 34-ЕР, 12 калібру, НОМЕР_4 станки деревообробні у кількості 5 штук, пральну машинку, ноутбук, медичну бібліотеку в кількості 80 штук, килим ручного виробництва 2х3м, килим розміром 1,8х2,2м.,2 холодильники, 2 телевізори, кондиціонер, постільну білину - 10 комплектів, меблі: жилої кімнати, спальні, прихожої, гостинної, кухні - 2 комплекти, а також стягнути із ОСОБА_3 грошову компенсацію за майно, яке неподільним та таким, що використовуються відповідачем для власних потреб в сумі 49 500 грн. 00 коп.

31 березня 2016 року ОСОБА_5 відмовилась від вищезазначених вимог, окрім виділення їй художніх книг в кількості 100 штук. Така відмова була прийнята судом, що витікає з ухвали від 13.10.2016 року.

Відповідач не заперечував, що зазначене майно є набутим під шлюбу.

А відтак, цілком справедливим суд вважає визнання права власності на сто книжок художньої бібліотеки, що зберігаються та знаходяться в розпорядженні у відповідача ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Як витікає з положень ч. 1 та 2 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 70 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Водночас, не підлягають задоволенню вимоги позивача ОСОБА_5 в частині стягнення компенсації за спричинену моральну шкоду, через недоведеність вини ОСОБА_3 в спричиненні їй моральних страждань чи переживань.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, окрім інших, належать: витрати на правову допомогу; витрати пов'язані із проведенням судових експертиз.

Згідно додатків до договору про надання правової допомоги ОСОБА_5 сплатила кошти її представнику за надання юридичних послуг на загальну суму 1 500 грн. 00 коп. (а.с.60, т.1, а.с.109,111 т.2), а тому саме така сума підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_3 на користь правонаступника позивача ОСОБА_1

Як витікає з листа Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Професора М.С. Бокаріуса вартість за проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи №7197/12613 від 23.12.2013 року становить 4 422 грн. 00 коп., яка сплачена ОСОБА_5, що витікає з платіжного доручення №313 від 22.02.2013 року.

Відповідно до платіжного доручення №282 від 14.11.2016 року, ОСОБА_1 було сплачено за проведення повторної судової оціночно-будівельної експертизи №171-03 в сумі 4 552 грн. 00 коп.(а.с.112, т.2)

Отже, вищезазначені суми також підлягають стягненню із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1

Відповідно до квитанції №7-12 від 20.03.2017 року, ОСОБА_1 за подання заяви про уточнення позовних вимог сплатив судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.(а.с.109, т.3)

Вищезазначені витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача за зустрічним позовом, у відповідності до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Позивач, також прохав стягнути на його користь судові витрати у зв'язку із виготовленням технічного паспорту.

Відмовляючи в цій частині, суд виходить того, що виготовлення технічного паспорту не відноситься до судових витрат, а в клопотанні експертів останні не не вимагали його виготовлення.

Крім того, у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір», що діяли на момент звернення позивача до суду, тобто станом на 27.12.2012 року, підлягає стягненню із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір, із розрахунку один відсоток від ціни позову, але не більше ніж три розмірі мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2012 року.

Враховуючи, що максимальний розмір судового збору, за подачу вищезазначеного позову становить 3 219 грн. 00 коп., то за вирахуванням 640 грн. 00 коп., необхідно стягнути із ОСОБА_3 судовий збір в сумі 2 579 грн. 00 коп.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 25 липня 2013 року на: рушницю мисливську ТОЗ 34-ЕР, 12 калібр, НОМЕР_5; станки деревообробні ВOSH (точильний, свердлильний, рейсмус) у кількості 5 штук; пральну машинку «Supra», виробництва Японії; ноутбук (діагональ 15"); медичну бібліотеку - 80 книжок; килим з натуральної вовни розміром 2х3 м - 2 штуки; килим розміром 2х3м-2 штуки; килим розміром 1,8х2 м- 2 штуки; холодильник двокамерний «Норд»; холодильник двокамерний «Ока»; морозильну камеру Норд; телевізор «JVC», Японія, діагональ 32см; телевізор «Раnasonic», Японія, діагональ 64см; телевізор «Аiwa», Японія, діагональ 51 см; телевізор «Panasonic», Японія, діагональ 51 см; кондиціонер, виробництва Японії; меблі: 12 предметів із жилої кімнати (чотири шафи, стіл, чотири стільці, чотири кресла), п'ять предметів із спальні (ліжко, шафа, дві тумбочки, трильяж), три предмети із прихожої (диван, журнальний стіл, тумбочка), чотири предмети із гостинної (дві шафи, диван, стіл), два комплекти меблів для кухні та п'ятнадцять предметів (три шафи настінні, два пенали, три столи, шість стільців, диван кутовий); супутникову антену з тюнером; емальований посуд - 2 набори; СВЧ-пічь LG; покривала з подушками - 2 комплекти; бокали і рюмки «Богемія»-5 комплектів; простирадла махрові- 5 штук; книжки - художня література - 100 штук; рушники махрові- 20 штук; вироби з кришталю ручного виробництва - 40 штук; набір столових приборів на 12 персон; покривала - 2 штуки; швейну машинку «Зингер»; швейну машинку «Подольськ»; самовар електричний; самовар електричний з розписом; постільну білизну - 20 комплектів; багатофункціональний пристрій 1 шт.(а.с.200, т.1)

Також, в порядку забезпечення позову був накладений арешт на верстати деревообробні у кількості 5 штук ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 18 лютого 2014 року.(а.с.222, т.1)

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, суд може одночасно з ухваленням судового рішення постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що підстав для продовження строку накладення арешту - не має, суд вважає за необхідне скасувати арешти на майно, що були накладені вищезазначеними ухвалами.

Керуючись ст. ст. 61, 79, 88, 154, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 правонаступника ОСОБА_5 до ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, компенсацію вартості 1/2 частки квартири АДРЕСА_8 з господарськими будівлями і спорудам в розмірі 330 672 (триста тридцять тисяч шістсот сімдесят дві) грн. 00 коп.

Припинити право власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, на 1/2 частку в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_8 з господарськими будівлями і спорудами та визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_8 з господарськими будівлями і спорудами.

Поділити майно подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в натурі, виділивши правонаступнику позивача - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, художні книги в кількості 100 штук, які перелічені в акті опису й арешту майна від 12.08.2013 року під номером 38.

В задоволенні вимог, щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсації за спричинену моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. 00 коп., а також щодо стягнення витрат за виготовлення технічного паспорту - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_6, третя особа: державний нотаріус Валківської державної нотаріальної контори Харківської області Кобзар Наталія Яківна про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме:

4 422 (чотири тисячі чотириста двадцять дві) грн. 00 коп. за проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи №7197/12613 від 23.12.2013 року;

1 500 (одну тисячу п'ятсот) грн. 00 коп. витрати на юридичну допомогу;

4 552 (чотири тисячі п'ятсот п'ятдесят дві) грн. 00 коп. за проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи №171-03 від 15.02.2017 року;

640 грн. 00 коп. сплачений судовий збір.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 2 579 грн. 00 коп.

Арешт накладений ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 25 липня 2013 року на: рушницю мисливську ТОЗ 34-ЕР, 12 калібр, НОМЕР_5; станки деревообробні ВOSH (точильний, свердлильний, рейсмус) у кількості 5 штук; пральну машинку «Supra», виробництва Японії; ноутбук (діагональ 15"); медичну бібліотеку - 80 книжок; килим з натуральної вовни розміром 2х3 м - 2 штуки; килим розміром 2х3м-2 штуки; килим розміром 1,8х2 м- 2 штуки; холодильник двокамерний «Норд»; холодильник двокамерний «Ока»; морозильну камеру Норд; телевізор «JVC», Японія, діагональ 32см; телевізор «Раnasonic», Японія, діагональ 64см; телевізор «Аiwa», Японія, діагональ 51 см; телевізор «Panasonic», Японія, діагональ 51 см; кондиціонер, виробництва Японії; меблі: 12 предметів із жилої кімнати (чотири шафи, стіл, чотири стільці, чотири кресла), п'ять предметів із спальні (ліжко, шафа, дві тумбочки, трильяж), три предмети із прихожої (диван, журнальний стіл, тумбочка), чотири предмети із гостинної (дві шафи, диван, стіл), два комплекти меблів для кухні та п'ятнадцять предметів (три шафи настінні, два пенали, три столи, шість стільців, диван кутовий); супутникову антену з тюнером; емальований посуд - 2 набори; СВЧ-пічь LG; покривала з подушками - 2 комплекти; бокали і рюмки «Богемія»-5 комплектів; простирадла махрові- 5 штук; книжки - художня література - 100 штук; рушники махрові- 20 штук; вироби з кришталю ручного виробництва - 40 штук; набір столових приборів на 12 персон; покривала - 2 штуки; швейну машинку «Зингер»; швейну машинку «Подольськ»; самовар електричний; самовар електричний з розписом; постільну білизну - 20 комплектів; багатофункціональний пристрій 1 шт., а також ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 18 лютого 2014 року на верстати деревообробні у кількості 5 (п'ять) штук - скасувати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які прйимали участь в розгляді справи, проте були відсутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Товстолужський О. В.