Справа № 2-58/2010
Провадження № 4-с/515/919/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2017 року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сивоконь Т.І.,

за участю секретаря - Комерзан Л.І.,

представника заявника адвоката ОСОБА_1

державного виконавця Барбінягри В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Татарбунари скаргу ОСОБА_2 на рішення заступника начальника Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на постанову заступника начальника Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (далі Татарбунарського РВ ДВС ГТУЮ) в Одеській області ОСОБА_3, в якій просила визнати неправомірним та скасувати рішення (постанову) державного виконавця від 04.04.2017 року про накладення на скаржника штрафу у розмірі 3 400 грн.

В обґрунтування скарги зазначила, що в Татарбунарському РВ ДВС ГТУЮ перебуває виконавче провадження №52428557 за виконавчим листом у справі №2-58/2010, виданим Татарбунарським районним судом Одеської області 12.11.2010 року, про усунення перешкоди ОСОБА_4 у здійсненні нею прав власності відносно своєї будівлі та зобовязання ОСОБА_2 виконати зовнішній водостік в сторону своєї будівлі, організувавши водовідвід з реконструюванням покрівлі господарських споруд на межі суміжних земельних ділянок боржника та стягувача за обовязковим погодженням конструкцій зі стягувачем ОСОБА_4 ОСОБА_2 в своїй скарзі зазначила також, що під час здійснення виконавчого провадження відносно неї державним виконавцем було винесено постанову про накладення на неї штрафу в розмірі 1700 грн., яку нею оскаржено до Татарбунарського районного суду. 06.04.2017 року ОСОБА_2 отримала постанову від 04.04.2017 року про накладення відносно неї штрафу вже в розмірі 3200 грн. Вказану постанову вона вважає незаконною, так як вона винесена всупереч вимогам Закону «Про виконавче провадження», а тому просить скасувати її, в звязку з чим і звертається до суду з даною скаргою.

В судове засідання скаржник, її представник та державний виконавець, належним чином сповіщені про дату, час та місце розгляду скарги, не зявилися. Представник ОСОБА_2 та державний виконавець подали заяви, в яких просили розглянути скаргу без їх участі. Дослідивши наявні копії матеріалів виконавчого провадження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_2 з огляду на таке.

Судом встановлено, що 04.10.2016 року старшим державним виконавцем Татарбунарського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52428557 за виконавчим листом №2-58/2010, виданим Татарбунарським районним судом Одеської області 12.11.2010 року у вказаній справі на підставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 18.02.2010 року у справі №2-58/2010 р., яким задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та усунуто позивачу перешкоди у здійсненні нею прав власності відносно своєї будівлі з зобовязанням відповідача виконати зовнішній водостік в сторону своєї будівлі, організувавши водовідвід з реконструйованої нею покрівлі господарських споруд на межі суміжних земельних ділянок, розташованих в м.Татарбунари по вул.23-го Серпня, 42а та 23-го ОСОБА_1, 38 з обовязковим погодженням конструкцій з ОСОБА_4 (а.с.26). Постановою заступника начальника Татарбунарського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 від 26.12.2016 року встановлено факт невиконання ОСОБА_2 рішення Татарбунарського районного суду Одеської області, накладено на боржника штраф у розмірі 1700 грн. та зобовязано її виконати вимоги виконавчого документа протягом 10 робочих днів (а.с.35). З матеріалів справи також вбачається, що постановою заступника начальника Татарбунарського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 від 04.04.2017 року встановлено факт невиконання ОСОБА_2 вимог державного виконавця в наданий строк, а саме до 02.03.2017 року, в звязку з чим на боржника накладено штраф у розмірі 3 400 грн. (а.с.71).

Відповідно до ч.1 ст.385 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України скаргу на рішення державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення державним виконавцем спірної постанови суд виходить з такого.

За змістом п.9 ч.1 ст.129 Конституції України, ст.14 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України однією із засад цивільного судочинства є обовязковість судових рішень та їх виконуваність.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невідємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). На обовязковості виконання судових рішень наголошено ЄСПЛ у «пілотному» рішенні, постановленому у справі «ОСОБА_6 проти України» від 15.10.2009 року. За змістом ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, спрямовані на примусове виконання рішень.

З досліджених судом матеріалів слідує, що рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 лютого 2010 року у справі №2-58/2010р. є судовим рішенням зобовязального характеру.

Відповідно до ч.1 ст.63 Закону за рішенням, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст.26 цього Закону (10 робочих днів), перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.63 Закону).

Згідно з ч.1 ст.75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Частиною 2 ст.75 Закону передбачено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, була обізнана як із наявністю виконавчого провадження з примусового виконання рішення у справі про усунення перешкод ОСОБА_4 у здійсненні права власності, так і з обовязком його виконати, однак без поважних причин не виконувала його, а тому відносно неї державним виконавцем будо винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 1700 грн., однак в установлений пов торно для виконання рішення суду строк до 02.03.2017 року добровільного виконання рішення суду ОСОБА_2 не здійснила, а тому відносно неї була винесена постанова про накладення штрафу в подвійному розмірі 3400 грн.

Приймаючи до уваги наведене, на думку суду, є обґрунтованим рішення про накладення на боржника штрафу у розмірі, передбаченому законодавством. За таких обставин, суд вважає, що винесення рішення державним виконавцем Барбінягрою В.В. про накладення штрафу відповідало вимогам Закону України «Про виконавче провадження», при його винесенні не було порушено права та свободи ОСОБА_2, в тому числі і право добровільно виконати судове рішення, яке нею не виконується протягом більше ніж семи років і тому у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.208-210, 386, 387 ЦПК України, суд - У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на рішення заступника начальника Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про накладення штрафу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя Сивоконь