Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання Москалик Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А :

09 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася в Сарненський районний суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просила в порядку статті 72 ЖК України визнати останню такою, що втратила право користування житловим будинком № 15 по вул. Блюхера в м. Сарни Рівненської області, так як та після розлучення із її сином у вересні 2014 року перестала проживати у її будинку, але продовжує бути зареєстрованою за вказаною адресою.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком № 15 по вул. Блюхера в м. Сарни Рівненської області відмовлено повністю.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/995/2017 Головуючий у 1 інстанції : Ведяніна Т.О.

Доповідач : Григоренко М.П.

Вказує, що житловий будинок № 15 по вул. Блюхера в м. Сарни Рівненської області належить їй на праві приватної власності. Разом з нею постійно проживає її син ОСОБА_3, який 24.02.2003 року одружився з ОСОБА_2 і вони разом проживали у її будинку. Рішенням Сарненського районного суду від 02.09.2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано. Після чого відповідачка перестала користуватися житловим будинком і проживає в іншому місці. З моменту розірвання шлюбу ОСОБА_2 не зявлялася за місцем своєї реєстрації, що було підтверджено останньою в судовому засіданні. Відповідачка в судовому засіданні вказала, що останні шість років не проживає у житловому будинку № 15 по вул. Блюхера в м. Сарни Рівненської області. Даний факт підтвердила і свідок ОСОБА_4

Суд не врахував того, що ОСОБА_2 самостійно звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_3 та добровільно залишила місце своєї реєстрації, тобто відповідачка не мала бажання проживати однією сімєю з її сином у житловому будинку № 15 по вул. Блюхера в м. Сарни Рівненської області.

Також вказує, що відповідач не надала суду жодних доказів того, що у будинку залишилися її особисті речі та те, що їй були створені неможливі умови для проживання.

Особистих речей відповідачки у будинку немає, участі в оплаті комунальних послуг вона не приймає, що свідчить про втрату нею інтересу до вищевказаного житлового будинку, тому вважає, що ОСОБА_2 підлягає визнанню такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Із цих підстав просила скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В ході апеляційного розгляду справи позивач підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що хоча в ході судового розгляду справи і було встановлено факт не проживання відповідача у житловому будинку позивача більше шести місяців після розлучення із її сином, але остання не надала суду доказів, що ОСОБА_2 не проживала у її помешканні без поважних причин.

Проте, на переконання колегії суддів, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, у звязку із неправильним застосуванням норм матеріального права, з ухваленням у справі нового рішення.

Згідно ч.4 ст.156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

В той же час, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

По справі встановлено і це визнається самою ОСОБА_2, що відповідач не проживає у житловому будинку, який належить позивачу на праві приватної власності, починаючи із вересня 2014 року, що на момент подання позову по даній справі становить більше двох років.

На переконання колегії судів, суд першої інстанції безпідставно переклав на позивача тягар доказування з приводу поважності причин не проживання ОСОБА_2 у житловому будинку, власником якого є ОСОБА_1, оскільки саме відповідач мала надати суду докази того, що з вересня 2014 року вона не проживає у спірному житловому приміщенні саме із поважних причин і суд першої інстанції повинен був вказати ці поважні причини у своєму рішенні, але ним цього зроблено не було.

Вказуючи на те, що у житловому будинку позивачки залишились її особисті речі, відповідачка жодним чином не конкретизувала, які саме речі залишились в житловому будинку ОСОБА_1 і яким саме чином остання чи її син перешкоджали їй у користуванні цими особистими речами.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За таких обставин, на розсуд колегії суддів, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 мають бути задоволені повністю, шляхом визнання останньої такою, що втратила право користування житловим будинком № 15 по вул. Блюхера в м. Сарни Рівненської області, на підставі ч.2 ст.405 ЦК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком № 15 по вул. Блюхера в м. Сарни Рівненської області.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1344 грн., в рахунок відшкодування судових витрат, які остання понесла у звязку із сплатою судового збору за подання позову та апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.В. Бондаренко

ОСОБА_5