Справа № 466/6781/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2017 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

секретаря с/з ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про захист права власності шляхом зобовязання приведення у попередній стан, -

у с т а н о в и в:

29.07.2016 року ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про зобов'язання відповідачів на протязі 20-ти днів від дня набрання судовим рішенням у вказаній справі законної сили за власні кошти відновити самочинно демонтований погріб, що розташований на земельній ділянці відведеній для будинку № 27 по вул. Січ. Стрільців у смт. Брюховичі за конфігурацією та із схемою розміщення будівель зазначеними у технічному паспорті від 05.09.2012 оформленому ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» на будинок № 27 по вул. Січ. Стрільців у смт. Брюховичі, при невиконанні даної вимоги залишити за нами право провести відновлення погребу шляхом залучення відповідної будівельної організації, на договірних засадах за їхнім вибором, із подальшим стягненням з відповідачів коштів проведення таких будівельних робіт та стягнення з відповідачів судових витрат..

Свої вимоги обґрунтовують тим, що позивачі є співвласниками будинковолодіння №27 на вул. Січових Стрільців у смт.Брюховичі. ОСОБА_5 належить 1/4 частина вказаного будинковолодіння на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 жовтня 2012 року за реєстровим номером №2-924 посвідченого державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, а ОСОБА_6 належить 1/2 частина даного будинковолодіння. До складу будинковолодіння входять і господарські будівлі, а саме три деревяні сараї та бутовий погріб, цегляна літня кухня. Стверджує, що відповідачі, які проживають з ними по сусідству, намагаються захопити частину земельної ділянки, що знаходиться під будівлями сараю та погребу, зокрема вже зруйнували вбиральню. Також відповідачами було демонтовано погріб з бутового каменю, що відноситься до будинковолодіння №27 на вул. Січових Стрільців у смт.Брюховичі, який належить позивачам. Добровільно відповідачі самочинно демонтований погріб не відновлюють, а тому змушені звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_6 та позивач ОСОБА_5 та їх представник ОСОБА_1, який діє на підставі договору про надання правової допомоги /а.с.15,16/ у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, зіславшись на обставини, викладені у позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_7 та її представники ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від 29.09.2016 року /а.с.21/, ОСОБА_3, яка діє на підставі договору про надання адвокатом правової допомоги від 10.10.2016 року /а.с.35/ у судовому засіданні просили у позові відмовити з підстав та мотивів, викладених у письмовому запереченні, долученого до матеріалів справи /а.с.66-67/.

Відповідач ОСОБА_8 у суді допитана в якості свідка дала показання про те, що вона побачивши пожежу перша викликала пожежну техніку. До пожежі погріб вже був пошкоджений і вони у 2012 році викликали санстанцію для підтвердження цього. Після пожежі батько звертався до позивачів з пропозицією провести благоустрій території, однак не отримав підтримки. ЇЇ дитина мала небезпеку, а тому і вирішили розібрати погріб. Каміння з погребу знаходиться на їх подвірї. До пожежі підвалом могли користуватися, там були деревяні двері.

Просила у позові відмовити, з підстав та мотивів, викладених у письмовому запереченні, долученого до матеріалів справи./а.с.66-67/.

Представник третьої особи Брюховицької селищної ради ОСОБА_10 в судовому засіданні при вирішенні спору поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивачів, відповідачів, представників, показання свідків, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно з ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.10.2012 року посвідченого державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори за реєстровим №2-924 ОСОБА_5 є власником 1/4 частини житлового будинку №27 з відповідною частиною приналежних до нього господарських буді- вель та споруд, що знаходяться на вул.Січових Стрільців в смт.Брюховичі м.Львова /а.с.4/.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_11 27.01.2016 року, ОСОБА_7 отримала 1/4 частину житлового будинку №27 на вул.Січових Стрільців у смт.Брюховичі як спадкове майно на підставі заповіту після смерті своєї бабці ОСОБА_12, яка померла 11.12.1988 р. /а.с.28/. 1/4 частина житлового будинку №27 на вул..Січових Стрільців в смт.Брюховичі належав ОСОБА_12Г.М. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_13, державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори 22.12.1975 року.

У технічному паспорті від 05.09.2012 оформленому ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» на будинок № 27, що на вул. Січових Стрільців у смт. Брюховичі, погріб позначений на плані як бутовий погріб Пг (Ж) (а.с.6,7). Габарити погреба визначені у розмірах 2,60 х 5,60 м, відсоток зносу становить 45 %.

У судовому засідані сторони підтвредили наявність погреба після пожежі у такому стані як зазначений на світлинах (а.с.19-22). Під час огляду у засідані відеозапису також встановлено, що погріб розбирався ОСОБА_14 - батьком відподача ОСОБА_8 та колишнім чоловіком ОСОБА_7 На час розгляду справи камінь з розібраного погреба знаходиться на території будинковолодіння ОСОБА_7

З показань свідків та матеріалів справи встановлено, що після пожежі погріб уцілів, оскільки забудований з каменю. Вогнем було знищено накриття над погребом. При цьому сторонами не надано суду доказів того, що погріб був в аварійному стані та не міг у подальшому експлуатуватися.

Будучи у суді свідок ОСОБА_15 дав показання про те, що позивачами є його сестра та тітка. Йому було відомо, що у квітні 2015 року сталася пожежа, однак після неї погріб зберігся у таком ж стані як і був до пожежі. Розбирав погріб ОСОБА_14.

Свідок ОСОБА_16 допитаний як свідок дав показання про те, що після пожежі погріб зберігся. Тільки частково на задньому плані ще до пожежі ОСОБА_8 забрала деякі каміння та використовувала у себе біля будинку для огородження квітів. Йому відомо, що розбиранням погребу займався ОСОБА_14, а також ОСОБА_9 і його дружина ОСОБА_8.

Будучи допитаним як свідок ОСОБА_17 показав, що позивач ОСОБА_5 є його мамою. На прохання мами він їздив на місце пожежі дивитися та прибувши на місце бачив як ОСОБА_14 розбирав погріб.

Свідок ОСОБА_18 дав показання про те, що він є племінником позивачів. Він особисто бачив як після пожежі стали терміново розбирати погреб. У цьому приймали участь ОСОБА_8, яка керувала процесом, а її батько ОСОБА_19 безпосередньо розбирав. Камінь з розібраного погреба знаходиться на їх подвірї.

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Так, ст. 190 ЦК України передбачено, що майном, серед іншого, визначається окрема річ, сукупність речей. При цьому окремою річчю є житловий будинок, як і складна річ за ст. 188 ЦК України, зокрема погріб. До сукупності речей належать головна річ та її приналежність, як вони визначені за ст.186 ЦК України, до яких будуть відноситися жилий будинок (головна річ) та підсобні господарські будівлі та споруди (приналежність), які, маючи спільне призначення, утворюють домоволодіння.

Відповідно до вимог ст. 186 ЦКУ річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

На підставі ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

У відповідності до вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

В даному випадку, в судовому розгляді справи встановлено, що порушені права та охоронювані законом інтереси позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 діями відповідачів ОСОБА_7, яка є співвласником будівлі та ОСОБА_8, яка є довіреною особою співвласника і та приймала участь у самовільному демонтажі погребу, що є власностю позивачів, тому позов підлягає до задоволення шляхом зобовязання відповідачів за власні кошти відновити самочинно демонтований погріб (позначеному на плані бутовий погріб Пг (Ж), що розташований на земельній ділянці на вул. Січових Стрільців, 27 (колишня адреса вулиця Львівська, 69) у смт.Брюховичі за конфігурацією та із схемою розміщення будівель, зазначеними у технічному паспорті від 05.09.2012 оформленому ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» на будинок № 27 що на вул. Січових Стрільців у смт. Брюховичі, а у разі відмови, надати таке право позивачам з можливістю стягнення затрачених на це коштів з відповідачів.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів в порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.8, 10, 11, 57, 58, 60, 88, 169, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_7, ОСОБА_8 за власні кошти відновити самочинно демонтований погріб (позначеному на плані бутовий погріб Пг (Ж), що розташований на земельній ділянці на вул. Січових Стрільців, 27 (колишня адреса вулиця Львівська, 69) у смт.Брюховичі за конфігурацією та із схемою розміщення будівель, зазначеними у технічному паспорті від 05.09.2012 оформленому ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» на будинок № 27 що на вул. Січових Стрільців у смт. Брюховичі.

При невиконанні рішення надати право ОСОБА_5, ОСОБА_6 шляхом залучення та проведення підрядною будівельною організацією відновити самочинно демонтований погріб (позначеному на плані бутовий погріб Пг (Ж), що розташований на земельній ділянці на вул. Січових Стрільців, 27 (колишня адреса вулиця Львівська, 69) у смт.Брюховичі за конфігурацією та із схемою розміщення будівель, зазначеними у технічному паспорті від 05.09.2012 оформленому ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» на будинок № 27 що на вул. Січових Стрільціву у смт. Брюховичі із подальшим стягненням з ОСОБА_7, ОСОБА_8 коштів проведення таких будівельних робіт.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 275,60 грн. на користь ОСОБА_6 судового збору.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_20