Справа № 378/304/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

29.06.2017 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Потеряйко С.А.,

за участю секретаря: Іванченко Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тараща цивільну справу за позовом ОСОБА_1, законного представника ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 районної державної адміністрації Київської області, третя особа: ОСОБА_6 про визнання права на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 та законний представник ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 звернулися до суду з даним позовом та просять суд:

визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті 07 липня 2013 року батька ОСОБА_7 на 1/4 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0025 площею 2,0565 га, розташованої на території Брилівської сільської ради Ставищенського району Київської області цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку було посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку на бланку серія ЯЕ № 575022, виданим 12 жовтня 2007 року ОСОБА_5 РДА на підставі розпорядження від 05 березня 2007 року № 122, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 89;

визнати за ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування за законом після смерті 07 липня 2013 року батька ОСОБА_7 на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0025 площею 2,0565 га, розташованої на території Брилівської сільської ради Ставищенського району Київської області цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку було посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку на бланку серія ЯЕ № 575022, виданим 12 жовтня 2007 року ОСОБА_5 РДА на підставі розпорядження від 05 березня 2007 року № 122, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 89.

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що 07 липня 2013 року помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть. До Стаивщенської РДНК із заявами про прийняття спадщини звернулися мати спадкодавця ОСОБА_9, діти спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Дочка спадкодавця ОСОБА_6 подала до ОСОБА_5 РДНК заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1. Таким чином, частки спадкоємців у спадщині становлять: ОСОБА_9 1/4 частина, ОСОБА_3 1/4 частина, ОСОБА_1, з урахуванням частки від якої відмовилась ОСОБА_6 1/2 частина.

До спадкового майна померлого належить земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0025 площею 2,0565 га, розташованої на території Брилівської сільської ради Ставищенського району Київської області цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку було посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку на бланку серія ЯЕ № 575022, виданим 12 жовтня 2007 року ОСОБА_5 РДА на підставі розпорядження від 05 березня 2007 року № 122, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 89.

Оскільки на час смерті спадкодавця оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку перебував у ОСОБА_9, 28 жовтня 2014 року листом їй було запропоновано надати його нотаріусу для вчинення нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте остання повідомила, що вказаний документ втрачений. Враховуючи, що державний акт втрачений, в газеті було опубліковано оголошення.

09 липня 2014 року ОСОБА_9 померла, її спадкоємицею за заповітом, яка спадщину прийняла є ОСОБА_4.

Державний нотаріус ОСОБА_5 РДНК постановою від 31.03.2017 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

В судове засідання позивачі та законний представник не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, проте відмовляється від отримання судових повісток.

Представник відповідача ОСОБА_5 районної державної адміністрації в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Третя особа в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи майна померлої 09.07.2014 ОСОБА_9, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

07 липня 2013 року помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

До Стаивщенської РДНК із заявами про прийняття спадщини звернулися мати спадкодавця ОСОБА_9, діти спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Дочка спадкодавця ОСОБА_6 подала до ОСОБА_5 РДНК заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1. Таким чином, частки спадкоємців у спадщині становлять: ОСОБА_9 1/4 частина, ОСОБА_3 1/4 частина, ОСОБА_1, з урахуванням частки від якої відмовилась ОСОБА_6 1/2 частина.

До спадкового майна померлого належить земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0025 площею 2,0565 га, розташованої на території Брилівської сільської ради Ставищенського району Київської області цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку було посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку на бланку серія ЯЕ № 575022, виданим 12 жовтня 2007 року ОСОБА_5 РДА на підставі розпорядження від 05 березня 2007 року № 122, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 89.

Оскільки на час смерті спадкодавця оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку перебував у ОСОБА_9, 28 жовтня 2014 року листом їй було запропоновано надати його нотаріусу для вчинення нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте остання повідомила, що вказаний документ втрачений. Враховуючи дану обставину, в газеті «Час Київщини» №3 від 30.01.2015 було опубліковано відповідне оголошення.

09 липня 2014 року ОСОБА_9 померла, її спадкоємицею за заповітом, яка спадщину прийняла є ОСОБА_4, відповідач в справі.

Державний нотаріус ОСОБА_5 РДНК постановою від 31.03.2017 відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації .

Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як розяснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або не законність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Судові витрати по оплаті судового збору суд залишає за позивачами.

За таких обставин, керуючись статтями 3, 6, 11, 57 - 60, 174, 197, 212 215, 223, 224- 226, 294 ЦПК України, статтями 25, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1297 ЦК України, ст. 125 Земельного кодексу України, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, законного представника ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 районної державної адміністрації Київської області, третя особа: ОСОБА_6 про визнання права на спадщину задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після померлого 07 липня 2013 року ОСОБА_7 на 1/4 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0025 площею 2,0565 га, розташованої на території Брилівської сільської ради Ставищенського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку було посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку на бланку серія ЯЕ № 575022, виданим 12 жовтня 2007 року ОСОБА_5 РДА на підставі розпорядження від 05 березня 2007 року № 122, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 89.

Визнати за ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування за законом після померлого 07 липня 2013 року ОСОБА_7 на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0025 площею 2,0565 га, розташованої на території Брилівської сільської ради Ставищенського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку було посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку на бланку серія ЯЕ № 575022, виданим 12 жовтня 2007 року ОСОБА_5 РДА на підставі розпорядження від 05 березня 2007 року № 122, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 89.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:ОСОБА_10