Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/674/17
Провадження № 2/674/509/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дунаївці, в порядку ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Дунаєвецької міської ради

Хмельницької області,

треті особи: Дунаєвецька районна державна адміністрація

Хмельницької області,

Головне управління Держгеокадастру

у Хмельницькій області

про визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну

ділянку та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ :

01 червня 2017 року позивачка, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовними вимогами до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, треті особи: Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом посилаючись на те, що 09 січня 2016 року помер її чоловік - ОСОБА_2, який проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 0,90 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рачинецької сільської ради, право власності якої посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №998327, кадастровий номер 682887500:03:001:0064.

ОСОБА_2 заповіту не складав, тому спадщина відкрилась за законом, а позивачка є дружиною померлого та відповідно спадкоємцем за законом 1-ої черги, спадщину прийняла звернувшись з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк, крім неї спадкоємцем за законом є її син ОСОБА_3, котрий на спадщину не претендує, до нотаріальної контори подав заяву про відмову від прийняття спадщини.

16 травня 2017 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу ОСОБА_4 для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку в звязку з невідповідністю кадастрового номера в Державному акті на право власності на земельну ділянку, виданого на імя ОСОБА_2, померлого 09 січня 2016 року.

Згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у відділу у Дунаєвецькому районі при проведенні інвентаризації земельної ділянки площею 0,9021га, яка розташована на території Рачинецької сільської ради, Дунаєвецького району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виявлено розбіжності в кадастровому номері земельної ділянки :03:001:0064). Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-017 від 27.04.2017 року, кадастровий номер присвоєно вірно - :03:003:0064.

Вищезазначений Державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий за життя спадкодавця, однак їхня законність та юридична сила, як і право власності, є оспорюваним через допущені помилки в цьому документі. У звязку з цим позивачка не може реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку, а тому звернулася до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги .

Представник відповідача: Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак надав суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представника та визнання позову.

Представник третьої особи: Дунаєвецької райдержадміністрації Хмельницької області, в судове засідання не зявився, однак надав суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представника та не заперечив проти задоволення позову.

Представник третьої особи: Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не зявився, однак надав суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представника.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що 09 січня 2016 року помер чоловік позивачки ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть та одруження.

Після його смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка розміром 0,90 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рачинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №998327.

Позивачка є спадкоємцем померлого 09 січня 2016 року ОСОБА_2, яка прийняла спадщину та на підставі її заяві 08.07.2016 року заведена спадкова справа №304-2016 після смерті ОСОБА_2, що підтверджується копією спадкової справи №304-2016,копією витягу № 44403724 від 08.07.2016р. про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі.

Згідно постанови приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу від 16 травня 2017 року нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала померлому ОСОБА_2, померлому 09 січня 2016 року, в звязку з невідповідністю кадастрового номера земельної ділянки у правовстановлюючому документі на земельну ділянку ОСОБА_2

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Судом встановлено, що 25 січня 2008 року ОСОБА_2 на підставі розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області №1034/2007-р від 01.10.2007 року видано державний акт на земельну ділянку серії ЯГ №998327, яка розташована на території Рачинецької сільської ради, розміром 0,90 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:001:0064 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №04, що підтверджується відповідним актом.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.04.2017 року видно, що власником земельної ділянки площею 0,9021 га є ОСОБА_2, присвоєно кадастровий номер земельної ділянки :03:003:0064, дата державної реєстрації земельної ділянки 27.04.2017 року.

Вартість земельної частки (паю) по колишній Рачинецькій спілці селян с.Рачинці станом на 01.01.2017 року становить 31303,38 грн., що підтверджується наданою інформацією відділу Держгеокадастру в Дунаєвецькому районі Хмельницької області 19.05.2017 р.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

На підставі абз.2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділу X доповнено абз.2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року №509-УІ).

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87; 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161. 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЩІК України,статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №998327, яка розташована на території Рачинецької сільської ради, розміром 0,9021 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:001:0064 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №04 порушує права позивачки на оформлення спадщини, не відповідає вимогам закону, оскільки зроблена помилка в кадастровому номері, а тому суд вважає, що заявлений позов в частині визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Позивачка позбавлена можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на земельну ділянку.

Згідно п.3.5 листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут)».

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд вважає, що позивачка, прийнявши у спадщину спадкове майно відповідно до ст. 1269 ЦК України, а також дане підтверджується копією спадкової справи №304-2016 від 08.07.2016 року, вважається такою, що прийняла спадщину. Тому, з огляду на те, що ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку площею по 0,9021 га, яка розташована на території Рачинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області (нині Дунаєвецької міської ради Хмельницької області) його право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивачки, а тому вимоги обґрунтовані і суд задовольняє їх.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,ст.ст.1216, 1218, 1261, 1269-1270 ЦК України, ст.ст.81, 125, 152 ЗК України, п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №998327 виданий ОСОБА_2 на підставі розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області №1034/2007-р від 01 жовтня 2007 року на земельну ділянку площею 0,90 га, яка розташована на території Рачинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :03:001:0064 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №04 та скасувати запис в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №04.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,9021 га, яка розташована на території Рачинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:003:0064, яка належала померлому 09 січня 2016 року ОСОБА_2, як за спадкоємцем за законом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук