УХВАЛА

про залишення позову без руху

29.09.2017 року суддя Городоцького районного суду Львівської обл. Українець П.Ф., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міське комунальне господарство» про спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди та інше, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась із позовом до КП «Міське комунальне господарство» з вимогами:

-встановити повну відсутність будь-яких фінансових зобовязань ОСОБА_1 перед КП «Міське комунальне господарство» за утримання будинку та прибудинкової території у відсутності відповідних договірних відносин між цими субєктами;

-визнати протиправними дії службових осіб КП «Міське комунальне господарство», що полягають у наданні та поширенні недостовірної інформації про існування непогашених фінансових зобовязань (заборгованості) ОСОБА_1 перед КП «Міське комунальне господарство»;

-стягнути 3 058 грн. 93 коп. в якості компенсації моральної шкоди завданої наданням та поширенням у довідках про склад сімї недостовірної інформації про існування заборгованості;

-встановити право протягом розумного терміну, з дня винесення рішення по справі, звертатись в органи з питань соціального захисту для призначення субсидій на період з травня 2017 року.

Цей позов подано з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України і зокрема.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Як убачається із змісту прохальної частини позову, ОСОБА_1 закладено чотири вимоги немайнового характеру.

Між тим, позивачкою сплачено судовий збір лише за дві вимоги немайнового характеру.

Отже, позивачці нелажить дооплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру.

Згідно із нормами матеріального права, позивач повинен визначити правові підстави позову (обставини, які мають місце у диспозиції норми матеріального права і мають бути доведені суду) та на підтвердження цих підстав позову він повинен навести фактичні обставини справи; зазначити норму закону, яка регулює спірні правовідносини, що є предметом позову.

Позивачка обмежилась покликанням на положення ч. 4 ст. 32 Конституції України, однак із матеріальним законом, який повинен застосовуватись до спірних правовідносин, не визначилась, предмету доказування не сформувала, а суд не вправі таке самостійно визначати чи змінювати.

За положеннями ст.ст. 15, 392 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Відповідно до положень ст.ст. 3, 15 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Позивачкою заявлено вимогу «встановити право протягом розумного терміну, з дня винесення рішення по справі, звертатись в органи з питань соціального захисту для призначення субсидій на період з травня 2017 року».

Між тим, із змісту позову неможливо встановити хто та яким чином порушує, не визнає або ж оспорює право позивачки на звернення до відповідного державного органу для призначення субсидії.

Закладаючи вимогу «встановити повну відсутність будь-яких фінансових зобовязань ОСОБА_1 перед КП «Міське комунальне господарство» за утримання будинку та прибудинкової території у відсутності відповідних договірних відносин між цими субєктами» позивачка не вказує у який спосіб належить «встановити» відсутність таких зобовязань.

Окрім цього, позивачка, в порядку цивільного судочинства, звертається із вимогою «визнати протиправними дії службових осіб КП «Міське комунальне господарство», що полягають у наданні та поширенні недостовірної інформації про існування непогашених фінансових зобовязань (заборгованості) ОСОБА_1 перед КП «Міське комунальне господарство»

Між тим, ОСОБА_1, при зверненні із вищеозначеною вимогою не враховано положення ч. 2 ст. 19 КАС України.

Наведене позбавляє суд можливості правильно, у визначені законодавством строки та у точній відповідності з законом вирішити заяву.

З огляду на наведене, приходжу до висновку, що позов слід залишити без руху та надати позивачці термін для усунення недоліків такого.

Керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, -

у х в а л ю ю :

позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міське комунальне господарство» про спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди та інше - залишити без руху.

Зобовязати позивачку на протязі пяти днів, з дня отримання копії цієї ухвали усунути недоліки позову, що наведені в описовій частині такої.

У випадку якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті протягом вказаного вище часу, позов вважати таким, що не підлягає розгляду та повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Українець П.Ф.