Провадження № 2/161/3591/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Якушеву Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гіркополонківської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті діда ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,85 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення особистого селянського підсобного господарства.

Ще при житті, 19.05.1992 року спадкодавець склав заповіт, яким заповів позивачу ? частини будинку з надвірними будівлями, а ? частину цього будинку - ОСОБА_2.

Під час оформлення спадщини ОСОБА_2 відмовилась від своєї частини спадкового будинку в користь позивача, у зв'язку з чим він являється єдиним спадкоємцем всього майна належного на праві власності спадкодавцю, в тому числі і земельної ділянки.

Державним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Ходачинською Н.І. видано свідоцтво ОСОБА_1 на право на спадщину, яким його визнано власником всього житлового будинку з господарськими і побутовими будівлями та спорудами. В оформленні та видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0, 85 га відмовлено з тих підстав, що вона не охоплена заповітом.

З огляду на зазначені обставини просив суд визнати право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 0,85 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в АДРЕСА_1

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_5 подали заяву, в якій просили розгляд справи проводити у їх відсутності, позов підтримали з підстав, зазначених у заяві та просили його задовольнити.

Представник Гіркополонківсьої сільської ради в судове засідання подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та при вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання подала заяву, в якій позов визнала та заперечень щодо задоволення позову не має.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 524 ЦК України (в редакції 1963 року) встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 535 ЦК України (в редакції 1963 року) неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка).

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства.

Судом встановлено,житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належав на праві власності ОСОБА_3, даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності на житло видане 27.12.1995 року виконкомом Гіркополонківської сільської ради , зареєстрованого у Волинському бюро технічної інвентаризації 27.12.1995 року № 9.

Земельна ділянка площею 0,85 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення особистого селянського підсобного господарства належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю зареєстрованого в Гіркополонківській сільській раді від 10.11.1995 року за №42 (а.с. 8,9)

Таким чином, суд прийшов до висновку, що спадкове майно, а саме господарський будинок та земельна ділянка належали ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, згідно свідоцтва про смерть (а.с. 5), на праві власності.

Оскільки, ОСОБА_3 помер, то спадщина відкрилась на все належне йому майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,85 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення особистого селянського підсобного господарства.

За життя, 19.05.1992 року спадкодавцем був складений та посвідчений секретарем Гіркополонківської сільської ради Лисюк Н.І. заповіт (а.с. 6).

Заявою від 19.03.1996 року ОСОБА_2 відмовилась від належної їй частки у спадщині, що залишилась після смерті її батька, на користь свого племінника ОСОБА_1. (а.с. 27)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом 27.03.1996 року державним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Ходачинською Н.І. видано свідоцтво про право на спадщину, яким ОСОБА_1 визнано власником цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться і належить спадкодавцю на праві свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.12.1995 року виконкомом Гіркополонківської сільської ради Луцького району, зареєстрованого у Волинському обласному бюро технічної інвентаризації 27.12.1995 року за №9. (а.с.5)

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ст. 537 ЦК України (в редакції 1963 року) частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу. До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в

заповіті не передбачено інше.

Судом встановлено, що згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) позивач ОСОБА_7 фактично прийняв спадщину після смерті діда шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 7).

Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Таким чином, оглянувши спадкову справу № 86/96 після смерті ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати право власності за позивачем на нерухоме майно в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,85 га для обслуговування

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, 319 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1261 Цивільного кодексу України, ст.ст. 535, 549, 551 ЦК України (в редакції 1963 року), суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,85 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства: кадастровий номер НОМЕР_1; НОМЕР_2, що знаходиться в АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайоний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук