Справа №498/336/17
Провадження по справі №2/498/180/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2017 року
Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді Ткачук О.Л.,
за участю секретаря судового засідання Козачінської Л.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, в смт. Велика Михайлівка Великомихайлівського району Одеської області цивільну справу за позовом державної екологічної інспекції в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої навколишньому природному середовищу, -
В С Т А Н О В И В :
14 квітня 2017 року позивач - державна екологічна інспекція в Одеській області звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої навколишньому природному середовищу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що 15 грудня 2015 року ОСОБА_1 знищив три дерева породи «дуб» в лісовій смузі на землях Мигаївської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області без наявності ордера на знищення зеленого насадження. ОСОБА_1 вчинив правопорушення у вигляді знищення дерев без дозвільних документів на таку дію. Його було притягнуто до адміністративної відповідальності по статті 65-1 Кодексу про адміністративні правопорушення України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Про встановлення вини у його діях свідчить постанова по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення №000005 від 11 лютого 2015 року. Внаслідок вчиненого ним правопорушення державі нанесено шкоди у розмірі 3846 гривень 24 копійки. Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулась до ОСОБА_1 з претензією 06 березня 2015 року про необхідність добровільно відшкодувати суму збитків, нанесених державі, які утворились внаслідок здійснення ним правопорушення, передбаченого статтею 65-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На даний час сума збитків у розмірі 3846 гривень 24 копійки, ОСОБА_1Г не сплачено. Тому, державна екологічна інспекція в Одеській області просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків, нанесених державі Україна, у розмірі 3846 гривень 24 копійки та судові витрати за розгляд позовної заяви у розмірі 1600 гривень.
Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву згідно якої просить суд розглядати справу за його відсутністю. Також зазначив, що у разі відсутності відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
В судовому засіданні було встановлено, що 15.12.2014 року ОСОБА_1 без наявності ордера на знищення насадження здійснив самовільну вирубку трьох дерев породи «дуб» в лісовій смузі на території Мигаївської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області.
29.12.2014 року громадським інспектором з охорони довкілля складено протокол про адміністративне правопорушення №Г-000037 за ст.65-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 та акт відмови від підписання матеріалів перевірки від 29.12.2014 року.
Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення №000005 від 11.02.2015 року, винесеної державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.65-1 КУпАП знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг та захисних лісових насаджень та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Копію постанови відповідач отримав, однак не оскаржував її у встановлений законом строк та постанова набрала законної сили.
Своїми діями відповідач заподіяв шкоду у розмірі 3846,24 грн. державі, розмір якої розрахований на підставі «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року за № 665.
06.03.2015 року Державною екологічною інспекцією в Одеській області відповідачу було направлено претензію №12 від 06.03.2015 року про добровільне відшкодування суми заподіяних збитків.
Станом на день ухвалення рішення сума шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків, нанесених Державі України, у розмірі 3846,24 грн. добровільно відповідачем не відшкодована.
Відповідно до ч.1 ст. 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом лісорубним (лісовим) квитком, що видається безоплатно.
За змістом ст. 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.
Стаття 107 Лісового кодексу України передбачає, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Згідно до ст. 40 Закону України «Про рослинний світ» порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об'єктів рослинного світу та таке інше.
Частиною 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», передбачено, що громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновим правом фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За загальними правилами, встановленими ст. 1166 ЦК України, для відшкодування шкоди необхідно: наявність самої шкоди, неправомірність дій (бездіяльності) особи, що її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, та є вина зазначеної особи.
До того ж, перераховані підстави визнаються загальними, оскільки для виникнення відповідальності їх наявність вимагається в усіх випадках, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, цивільне законодавство у деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Як розяснено судам в п. п. 2, 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 р. з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.
Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків, нанесених Державі України, у розмірі 3846,24 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Державної екологічної інспекції в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Великомихайлівським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Л.Ткачук