Справа № 760/5588/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 вересня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

23 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Відповідача про відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля у дорожньо-транспортній пригоді.

Свої вимоги Позивач мотивував тим, що 13 червня 2016 року в м. Києві на Індустріальному шляхопроводі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Porsche Cayenne», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1

Позивач вказує, що вина ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді підтверджена постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 12.09.2013, а згідно з Актом виконаних робіт №2732 від 05.02.2017 вартість відновлювального ремонту автомобіля Позивача становить 20999,34 гривень.

У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в Страховій компанії «Глобус», частина заподіяної шкоди в сумі 6570,65 гривень була відшкодована страховою компанією. Невідшкодованою на сьогодні, як вказує Позивач, є сума в розмірі 14428,69 грн, яку Позивач, посилаючись на ст.ст. 1188, 1194 ЦК України просить стягнути з Відповідача.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи судом сповіщався за місце реєстрації.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та постановлення заочного рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1. (а.с. 5)

13 червня 2016 року на Індустріальному шляхопроводі в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю належного Позивачу автомобіля «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіля «Porsche Cayenne», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Згідно з постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2, яка порушила пункт 13.1 Правил дорожнього руху України. (а.с. 6)

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, Позивачу була заподіяна матеріальна шкода, спричинена пошкодженням транспортного засобу «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, і вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля згідно з актом виконаних робіт № 2732 від 05.02.2017 склала 20999,34 грн (двадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять гривень 43 копійки).

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Porsche Cayenne», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2 застрахована згідно з полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6911979 в ТДВ СТДВ «Глобус».

На виконання своїх зобов'язань за договором страхування страховою компанією «Глобус» було проведено виплату Позивачу страхового відшкодування частини матеріального збитку в розмірі 6570,65 грн.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того, вирішуючи питання про обгрунтованість позовних вимог до Відповідача з огляду на те, що ліміт відповідальності Страховика за полісом значно перевищує суму завданих Позивачу збитків та, відповідно, наявне у Позивача право оспорення розміру страхового відшкодування, суд враховує правову позицію Верховного Суду України викладену в постанові від 20 січня 2016 року по справі № 6-2808цс15.

Так, згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, суд не вправі відмовити в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 з тих підстав, що її цивільно-правова відповідальність як заподіювача шкоди застрахована.

Крім того, згідно з п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

З копії наданого акту виконаних робіт № 2732 від 05.02.2017 вбачається, що під час відновлювального ремонту належного Позивачу автомобіля були використані нові запчастини, у зв'язку з чим суд не має права враховувати зношеність пошкоджених частин автомобіля під час вирішення питання про розмір заподіяних Позивачу збитків.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 1188 ЦК України передбачено, що завдана шкода при взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується виною особою.

Виходячи з вище зазначеного, різниця між фактичним розміром шкоди у сумі 20999,36 грн і страховою виплатою у розмірі 6570,65 грн складає 14428,69 грн. Зазначена сума згідно з положеннями статей 1188 та 1194 ЦК України підлягає стягненню з Відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача сума судового збору в розмірі 551,20 гривень.

Керуючись ст. ст.22, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 14428 гривень 69 копійок, а також судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: