Справа № 569/4447/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року Суддя Рівненського міського суду Ковальов І.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ мана подружжя,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя звернувся ОСОБА_1

У своєму позові позивач просить суд поділити майно, набуте ним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за час шлюбу, визнавши за ним право власності на ? частину в п'ятикімнатній квартирі №175 в будинку №40 на вулиці Дубенська у м.Рівне, жилою площею 58,9 кв.м. і загальною площею 100,2 кв.м.

При цьому позивач подає квитанцію про сплату судового збору в розмірі 640,00 грн.

Ухвалою Рівненського міського суду від 22 березня 2017 року позовну заяву позивача було залишено без руху, надано термін для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків, а саме визначення дійсної вартості оспорюваного майна, предявити суду підтверджуючі про це документи та сплатити відповідну суму судового збору.

18 квітня 2017 року позивач подав до суду лист з якого вбачається, що «11 квітня 2017 року ним було отримано копію ухвали від 22 березня 2017 року постановленої в справі №569/44447/17, якою подану ним позовну заяву про поділ майна подружжя, відповідачем в якій є ОСОБА_2, залишено без руху.

З огляду на увалу, підставою для залишення без руху позовної заяви слугувала неповна сплата судового збору.

Вважає дану ухвалу очевидно незаконною і такою, що порушує його права на судовий захист.

Усвідомлюючи ту обставину, що зазначена ухвала суду оскарженню не підлягає, на його думку, є немотивованою та такою, що не ґрунтується на вимогах закону, вважає відсутнім свій обовязок в її виконанні, а провадження у справі належить відкрити.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Ним виконано вимоги ч.5 ст.119 ЦПК України, адже до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 640 грн.

Як розяснив Пленум Верховного суду України в постанові від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст.371 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, в при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначаться вартістю майна. Отже з огляду на вищезазначене розяснення Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року, вартість майна, що підлягає поділу ним визначено в розмірі 40050 грн. (1/2 частина) та враховуючи заявлену ним позовну вимогу про визнання за ним права власності на майно в порядку поділу майна подружжя, застосуванню підлягає п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України, а не п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України, як це зазначено в ухвалі суду. Тому просить суд вирішити питання про відкриття провадження у справі.».

Вказані в даному листі обставини частково заслуговують на увагу, оскільки позивач не може самостійно визначити дійсну ринкову вартість оспорюваного майна.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1600 гривень.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить: 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Середня ринкова вартість пятикімнатної квартири в м.Рівне з приблизною площею, яка вказана в позовній заяві, згідно обяв в засобах масової інформації, становить 920 000,00 грн., тобто вартість ? частки квартири буде становити 460 000,00 грн., а 1% від ціни позову 4600,00 грн. Оскільки при подачі позову позивачем частково сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн., тому розмір судового збору, який слід доплатити становить: 4600,00 грн. 640,00 грн. = 3960,00 грн.

За таких умов вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачу усунути зазначені недоліки, а саме доплативши судовий збір в розмірі 3960,00 грн., або подати докази на підтвердження дійсної вартості спірного нерухомого майна та сплатити судовий збір у розмірі 1 відсоток від ціни позову.

Крім того, розяснити позивачу, що відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» та ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше, як до ухвалення судового рішення у справі, Тому позивач може подати заяву про відстрочку або розстрочку сплати судового збору з відповідними доказами майнового стану.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ мана подружжя - залишити без руху, запропонувавши позивачу протягом пяти днів з дня отримання даної ухвали усунути зазначені в ухвалі недоліки та розяснити, що інакше позовна заява буде вважатись не поданою та повернута.

Ухвала остаточна.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_3