Справа № 204/3549/14-ц
Провадження № 2-п/204/25/17
УХВАЛА

27 квітня 2017 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

за участю секретаря Олішевської К.Й.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

23 березня 2017 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 липня 2014р. з заявника стягнуто заборгованість за договором б/н від 27.07.2006р. на користь ПАТ КБ «Приватбанк», у розмірі 17267грн.15коп., з яких: 9526грн.69коп. заборгованість за кредитом, 5296грн.75коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1145грн.27коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500грн.60коп. - штраф (фіксована частина), 798грн.44коп. - штраф (відсоткова ставка) та судові витрати по оплаті судового збору у сумі 243грн.60коп., а всього 17510грн.75коп. Про день і час слухання справи 23 листопада 2014р. заявнику відомо не було. В матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення заявника про час та день розгляду справи. Справа розглянута в порядку ст.224 ЦПК України. Про прийняття заочного рішення заявнику стало відомо тільки в лютому 2017р. від органів Пенсійного фонду. 17 березня 2017 року заявник одержала копію рішення суду. В 2007 році заявником було взято у позивача в кредит в розмірі 1000грн, на універсальну кредитну картку, який заявником сплачений в повному обсязі ще у 2013р. Тому за заявником ніякої заборгованості не може бути, що заявник може довести при розгляді цивільної справи. У разі виникнення заборгованості то заявник б була повідомлена ЗАТ КБ «Приватбанк» листом або СМС повідомленням про заборгованість і була б заблокована картка, але про заборгованість заявнику стало відомо коли виконавчий лист надійшов до управління Пенсійного фонду України.

Відповідач у судовому засіданні підтримала заяву у повному обсязі та просила її задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду письмові заперечення в яких просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд встановив таке.

Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно із положеннями ст.229 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 232 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Згідно із ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З урахуванням положень ст.ст.74, 76 ЦПК України є необґрунтованими посилання відповідача на те, що при ухвалені заочного рішення відповідач був відсутній, з огляду на строки розгляду справи та те, що згідно з матеріалами справи відповідач про день та час розгляду справи неодноразово повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові відправлення з відміткою відділення звязку «повернення за закінченням терміну зберігання (а.с.42, 49), які надсилались судом безпосередньо на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд доходить висновку що в заяві відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішення по суті та є обґрунтуванням апеляційної скарги.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.ст.228-232 Цивільного процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Тітова