АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/9308/2017 Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

09 жовтня 2017 року суддя Апеляційного суду м. Києва Музичко С.Г., вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою представника Головного управління МВС в м. Києві - Руленка Юрія Валерійовича на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління МВС України в м. Києві, Державної казначейської служби України, Прокуратури м. Києва про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства та прокуратури,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року позов ОСОБА_3 до Головного управління МВС України в м.Києві, Державної казначейської служби України, Прокуратури м.Києва про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства та прокуратури задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ГУ МВС України в м.Києві - Руленко Ю.В. подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що відповідно до ст. 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» ГУ МВС в м.Києві є звільненим від сплати судового збору.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За правилами статей 79, пункту п'ятого статті 119, частини другої статті 297, частини другої статті 328, абзацу третього частини першої статті 358 ЦПК України судовий збір належить до судових витрат, пов'язаних з розглядом судової справ, які несуть сторони в судах усіх рівнів, зокрема при розгляді позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги чи заяви про перегляд судових рішень (Верховний Суд України).

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене законом України "Про судовий збір".

Сплата судового збору особами, які звертаються до суду, - це процесуальний обов'язок, який визначається нормами цивільного процесуального закону (ЦПК України) та закону України "Про судовий збір". При цьому процесуальна норма частини другої статті 79 ЦПК України є бланкетною і в частині визначення розміру судового збору, порядку його сплати, повернення і звільнення від сплати відсилає до окремого закону, зокрема закону України "Про судовий збір".

Об'єкти сплати судового збору, тобто процесуальні дії, за які справляється судовий збір, встановлені у статті 3 закону України "Про судовий збір".

Такими об'єктами є процесуальні документи, які особа подає до суду (позовна заява, апеляційна чи касаційна скарга, заява про перегляд судового рішення тощо). Так само ця норма визначає процесуальні документи, за подання яких судовий збір не справляється (частина друга статті третьої цього закону).

Стосовно документів, за подання яких судовий збір справляється, стаття 4 закону України "Про судовий збір" установлює розміри ставок судового збору. При цьому розміри ставок судового збору так само залежать від характеристики об'єкта справляння - позовна заява, скарга чи інша заява (в деяких випадках - у поєднанні з характеристикою суб'єкта, який звертається до суду).

П. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», зазначено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. Сторони в цих справах звільняються від сплати судових витрат.

Враховуючи викладене, відповідачі у справах про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства та прокуратури не звільненні від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Ухвалою суду від 11 вересня 2017 року апеляційна скарга залишена без руху для усунення виявлених в ній недоліків, а саме: апелянту необхідно було надати виправлену апеляційну скаргу із зазначенням вказаних представників по справі та їх місце проживання або місцезнаходження з копіями для направлення всім сторонам та надати оригінал квитанції про сплату судового збору протягом п'яти днів з моменту отримання копії даної ухвали.

22 вересня 2017 року зазначена ухвала Апеляційного суду м. Києва була отримана апелянтом (а.с.207).

Таким чином, станом на 09.10.2017 року, виявлені в апеляційній скарзі і зазначені в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 11.09.2017 року недоліки апелянтом в термін, визначений ухвалою не усунуті, жодної заяви із квитанцією про оплату судового збору на адресу суду від апелянта не надходило.

Згідно з ч.2 ст.297 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка неоформлена відповідно до вимог, встановлених ст.295 цього Кодексу, а також у разі несплати судового збору, застосовується положення статті 121 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо особа, що подала апеляційну скаргу відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги ухвали суду, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі, яка подала апеляційну скаргу.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно визнати неподаною та повернути.

При цьому, роз'ясняю апелянту, що він не позбавлений можливості повторно звернутися до суду з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника Головного управління МВС в м. Києві - РуленкаЮрія Валерійовича на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя: