Справа №587/106/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1090/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 14 грудня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати, 3 % річних та інфляційних втрат,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, в якому після уточнення, ОСОБА_3 просила суд: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» (далі ТОВ «Агрофірма «Косівщинська») на її користь 2197,27 грн., з яких: заборгованість з орендної плати 1671,14 грн., 3 % річних 99,99 грн., інфляційне збільшення 426,14 грн.; розірвати договір оренди землі від 11.01.2005 року, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований у Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» номер запису в Державному реєстрі земель № 02 від 06.12.2006 року; стягнути витрати по сплаті судового збору.

Свої вимоги мотивує тим, що 11.01.2005 року між нею та ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» було укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки площею 2,80 га, що розташована на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області, строком на 5 років зі сплатою орендної плати у розмірі 442 грн. 01.01.2009 року між сторонами укладено додатковий договір до договору оренди землі, відповідно до якого розмір орендної плати збільшено до 1083 грн. 75 коп. за рік, а строк користування земельною ділянкою збільшено до грудня 2013 року. В 2011-2012 роках відповідач не виплачував позивачу орендну плату за користуванням земельною ділянкою і тільки 28.11.2013 року виплатив їй 1712,89 грн. орендної плати за 2011 -2012 роки та 1712,89 грн. орендної плати за 2013 рік, всього, 3 425,78 грн. Незважаючи на вимоги позивача товариство систематично протягом двох платіжних періодів підряд не сплачувало їй орендну плату, що є підставою для розірвання договору оренди землі від 11.01.2005 року та стягнення завялених сум заборгованості.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 14.12.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 06.04.2016 року, в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено за необґрунтованістю.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.04.2017 року скасовано ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 06.04.2016 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції в частині вирішених вимог про розірвання договору оренди землі, представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для розірвання договору оренди землі між позивачем і відповідачем, оскільки вживаний судом термін «несвоєчасна сплата» свідчить про несплату коштів за певний період, зокрема, у строк, передбачений договором оренди землі. Отже, представник позивача вважає доведеним факт систематичної несплати відповідачем орендної плати позивачу (протягом двох платіжних періодів підряд) за користування її земельною ділянкою, що є підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі. Із зазначених підстав заявник вважає рішення незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В судове засідання сторони не зявилися, але про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині вимог про розірвання договору оренди землі, суд першої інстанції виходив з того, що орендна плата за користування земельною ділянкою ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» за 2011-2012 роки була виплачена позивачу, але з порушенням визначених договором строків, однак у повному обсязі з нарахуванням інфляційних та пені, за 2013 рік орендна плата виплачена своєчасно і у повному обсязі. Сам по собі факт несвоєчасної сплати орендної плати не може бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,80 га, рілля, кадастровий номер 040110012, розташованої на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області (т.1 а.с. 8, 9).

11.01.2005 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» був укладений договір оренди землі. Відповідно до умов зазначеного договору ОСОБА_3 надала ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» у строкове платне користування земельну ділянку строком на 5 років (п. 8 договору) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,80 га, яка розташована на території Косівщинської сільської ради, на умовах сплати даним товариством орендної плати у розмірі 442 грн., що становить 1,5% від грошової оцінки землі (п.10 договору) і яка вноситься до 30 числа останнього у звітному році місяця (п.12 договору) обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.11 договору) (т.1 а.с. 7).

Крім того, п.14 вказаного договору визначено, що розмір орендної плати переглядається один раз у два роки, зокрема, в разі змін розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, а пункт 21 договору передбачає, що у разі несплати орендної плати у строки визначені договором, справляється пеня в розмірі 0,01% від невиплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п.36 зазначеного договору його дія припиняється шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання іншою стороною договірних зобов'язань, а також з інших підстав, визначених законом.

06.12.2006 року вищевказаний договір оренди землі було зареєстровано у Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що в Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис за № 02 (т. 1 а.с.7).

Земельна ділянка була передана позивачем та прийнята відповідачем в оренду згідно Акту приймання - передачі від 07.12.2006 року (т. 1 а.с.8).

01.01.2009 року між ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» та ОСОБА_3 до вищевказаного договору оренди землі був укладений додатковий договір, який 08.10.2010 року за №81 зареєстрований у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» (т. 1 а.с. 7).

Пунктом 1.2 зазначеного додаткового договору викладено в новій редакції п. 8 договору оренди землі та строк оренди збільшено до 10 років, а пунктом 1.3 додаткового договору внесено зміни до п. 9 договору оренди землі та визначено, що орендна плата вноситься в розмірі 1 083 грн. 75 коп. за рік, що становить 3,0 % від нормативної грошової оцінки земельної частки (паю).

Як вбачається з видаткових касових ордерів без номерів від 28.11.2013 року ОСОБА_3 було 28.11.2013 року двома платежами по 1 712 грн. 89 коп. виплачено 3 425 грн. 78 коп. орендної плати за 2011 - 2013 роки (т. 1 а.с. 34,35).

Орендна плата за 2013 рік була виплачена ОСОБА_3 своєчасно і у повному обсязі, орендна плата за 2011 і за 2012 роки виплачена 28.11.2013 року, тобто із порушеннями визначених договором строків, однак теж у повному обсязі з нарахуванням інфляційних та пені на загальну суму 3 425 грн. 78 коп. (т. 1 а.с. 34,35).

Отже, судом встановлено та визнається сторонами, що 28.11.2013 року відповідач виплатив ОСОБА_3 3 425 грн.78 коп. орендної плати за користування землею за 2011-2013 роки, що підтверджується копіями видаткових касових ордерів, які позивач отримав, чим підтвердив продовження дії договору оренди землі.

Згідно ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629, ч.ч. 1-2 ст. 651 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і пріоритетним перед іншими законами у застосуванні щодо спірних правовідносин, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі »).

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі »).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Як встановлено ст.ст. 15, 21 вказаного Закону, однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата на землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 цього Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частина 1 ст. 27 цього Закону передбачає, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до ст.ст. 30, 32 Закону України «Про оренду землі», зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до ст. 36 цього Закону, у разі невиконання зобов'язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом «д» ст. 141 ЗК України як підстава для припинення права користування земельною ділянкою передбачена систематична несплата орендної плати.

Законодавець не розкриває поняття терміну «систематична» щодо кількісних та якісних характеристик, що вказує на недостатню правову визначеність для субєктів правовідносин, на яких поширюється зазначена норма матеріального права.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 12.12.2012 року, справа № 6-146цс12, на яку є посилання у вищезгаданій ухвалі колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.04.2017 року, договір оренди землі можливо розірвати лише у разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Тобто, у зазначеній правовій позиції у повній мірі не розкрита кількісна та якісна характеристика поняття «систематична несплата ».

Вищевказана норма не передбачає інших складових, окрім зазначених, а відтак факт несплати оренди не може включати в себе ані часткової, ані несвоєчасної несплати, які є різними за змістом та наслідками.

Зокрема, наслідком повної несплати є неотримання грошових коштів взагалі, часткової їх недоотримання, а при несвоєчасній відбувається повна сплата належної суми, але поза межами обумовлених договором строків.

З цивільної справи вбачається та не спростовується позивачем, що орендна плата за 2013 рік була їй виплачена своєчасно і у повному обсязі. Орендна плата за 2011 та за 2012 роки хоча й несвоєчасно, але виплачена позивачу у повному обсязі 28.11.2013 року. Тобто, в даному випадку мало місце несвоєчасність виплати, а не систематична несплата орендної плати, про що йдеться у п. «д» ст. 141 ЗК України.

На час звернення позивача до суду, а також на час ухвалення оскаржуваного рішення права позивача порушені не були, заборгованість не існувала.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов правильного висновку про відсутність правових підстав для розірвання спірного договору оренди.

Доводи апеляційної скарги в цій частині не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, тому до уваги не приймаються.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що в частині позовних вимог щодо розірвання договору оренди земельної ділянки суд першої інстанції всебічно і повно зясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Судом постановлено в цій частині обґрунтоване рішення з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 14 грудня 2015 року частині позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: