Справа № 639/3269/17
Провадження № 2/639/1567/17
23 червня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Гаврилюк С.М.,
за участю секретаря судового засідання Макушенко Т.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Відділ реєстрації місця проживання у Жовтневому районі м. Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
встановив:
У травня 2017 року позивач звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, у якій просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно виписки з протоколу профспілкового комітету виробничого відділу обєднання «Моноліт» за № 68 від 21.01.1992 року вона є основним наймачем квартири АДРЕСА_2. Зазначена квартира надавалась чоловіку позивачки ОСОБА_6 та його родині з 5 чоловік, згодом ОСОБА_6 помер. Вказана квартира не приватизована, особовий рахунок відкритий на ім'я позивачки. У квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. Як вказує позивач, її син ОСОБА_2 тривалий час, а саме останні тридцять років, не проживає зв місцем своєї реєстраціїї , в квартирі відсутні його особисті речі .Ні позивач, а ні інші зареєстровані в квартирі особи, жодним чином не перешкоджали відповідачу проживати, у вказаному приміщенні, не перешкоджали у доступі до житла. Оскільки відповідач тривалий час не проживає без поважних причин у вказаному приміщенні, на думку позивача, він повинен бути визнаний таким, що втратив право користування житлом, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися з даним позовом до суду.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила суд позов задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду за закінченням терміну зберігання.
Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки. У звязку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_7 зявились у судве засідання та підтримали позовні вимоги позивачки.
Представник третьої особи - відділу реєстрації місця проживання у Жовтневому районі м. Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника, проти позову не заперечував.
Третя особа ОСОБА_3 не з'явився у судове засідання , хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду за закінченням терміну зберігання.
Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення і доводи позивача, пояснення третіх осіб ОСОБА_5Х, ОСОБА_2, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9Х, ОСОБА_10О, ОСОБА_11, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою м. Харків, вул Власенка, 9 кв.65 з 12.05.1978 року (а.с. 4).
Виписка з протоколу № 68 від 21.01.1992 профспілкового комітету виробничого обєднання «Моноліт» підтверджує переведення особистого рахунку квартири АДРЕСА_3 на ім'я ОСОБА_1, в зв'язку зі смертю основного квартиронаймача (а.с. 5).
Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сімї та прописку КП «Жилкомсервіс» дільниця №44 №1533 від 19.05.2017 в квартирі АДРЕСА_4 зареєстровано п'ять осіб: ОСОБА_1 29.11.1949 р.н - наймач., колишній чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, син ОСОБА_5, 19.04.1988 р.н.(а.с. 7).
Як пояснив в судовому засіданні третя особа ОСОБА_5, відповідач по справі ОСОБА_2 доводиться йому рідним братом, проте останній не проживає в спірній квартирі з 1988 року без поважних причин.
В судовому засіданні також надав пояснення в якості третьої особи ОСОБА_2, який підтвердив що відповідач у справі його рідний брат, який з 1988 року не проживає в квартирі із сімє'ю, так як одружився і добровільно переїхав проживати до дружини, стосунків із сімє'ю не підтримує.
Як пояснила у судовому засіданні свідок ОСОБА_9, позивачка по справі доводиться їй матірю, відповідач і треті особи братами, ОСОБА_2 не мешкає в спірній квартирі без поважних причин більше 20 років.
Із пояснень свідка ОСОБА_8, яка доводиться позивачці сусідкою, вбачається, що відповідач не мешкає в квартирі років 15, причини його уходу з родини їй не відомі.
Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 також підтвердили в судовому засіданні, що відповідач не мешкає в квартирі за місцем своєї реєстрації з 2000 року, має власну сімю, перешкод щодо користування вказаним житлом йому ніхто не чинив.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст. 163 ЖК Української РСР у разі тимчасової відсутності наймача або члена його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1, пунктами 1 і 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 цього Кодексу.
Відповідно до ст.ст. 71 і 72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору-судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України" № 2 від 12.04.1985 у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характеру роботи.
Отже, відповідно до вказаних положень закону, підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є відсутність цієї особи без поважних причин протягом встановленого законом строку в жилому приміщенні, право користування яким має ця особа.
Дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а також поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків підтверджується, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, факт його реєстрації носить формальний характер.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Реєстрація відповідача у спірній квартирі порушує права позивача.
Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Отже сплачений позивачем судовий збір у розмірі 640 грн за подачу позову, що документально підтверджується платіжним дорученням, долученим до матеріалів цивільної справи (а.с. 2), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 71, 72, 163 Житлового кодексу Української РСР, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України", суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Відділ реєстрації місця проживання у Жовтневому районі м. Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити .
Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5, втратившим право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у сумі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк