Справа № 589/2276/17
Провадження № 2/589/981/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Литвинко Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Афанасенко Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 грудня 2009 року по справі № 2-3659/2009 на користь відповідачки на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частки до 1/6 частки всіх видів заробітку.

Мотивуючи свої вимоги, зазначив, що на даний час суттєво змінився його сімейний стан: він уклав новий шлюб, в якому народилась дитина. Крім того, він утримує ще одну дитину - сина дружини від першого шлюбу. Посилаючись на вказані обставини, стверджує, що за своїм матеріальним становищем не має змоги платити аліменти у визначеному судом розмірі, а саме 1/4 частини заробітку.

На позов відповідачкою подано заперечення, в яких вона просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що матеріальне становище позивача на момент звернення до суду з позовом значно покращилось, а тому, незважаючи на зміну сімейних обставин, позивач в змозі сплачувати аліменти в тому розмірі, який визначений рішенням суду в 2009 році. При цьому також зазначила, що їх спільна з позивачем дитина за своїм станом здоров'я потребує систематичного лікування та медичного обстеження. Крім того, дитина зараз є ученицею 5 класу гімназії та 4 класу школи мистецтв.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову з підстав, викладених у ньому. Просив їх задовольнити. Додатково в судовому засіданні зазначив, що утримує свою непрацездатну, хвору матір, що також впливає на його матеріальне становище.

Третя особа також підтримала позов.

Відповідач та її представник проти позову заперечували. Просили відмовити у його задоволенні.

Вислухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 грудня 2009 року стягнуто з ОСОБА_1 та користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_3

Частина перша ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 липня 2011 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народилась донька ОСОБА_5, а 23 жовтня 2014 року між останніми укладено шлюб. Подружжя проживає разом з малолітньою дитиною, а також із сином ОСОБА_6 від першого шлюбу - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вказані обставини позивач вважає такими, які в розумінні ст. 192 СК України, дають правові підстави для зменшення йому розміру аліментів з 1/4 частки доходу на 1/6 на утримання дитини від першого шлюбу.

Разом з тим, суд з такими висновками позивача не може погодитися.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні малолітня ОСОБА_3 проживає з матір'ю. Остання на даний час знаходиться у відпустці по догляду за меншою дитиною до досягнення 3-річного віку, отримує державну допомогу в розмірі 860 грн. щомісячно. В свою чергу малолітня ОСОБА_3 є ученицею 5-го класу згідно Шосткинської гімназії Шосткинської міської ради Сумської області; навчається в 4-му класі Шосткинської дитячої школи мистецтв відділу струнних та смичкових інструментів. Крім того, дитина має ряд хронічних захворювань, потребує систематичного медичного обстеження та лікування.

При цьому судом встановлено, що батько дитини (відповідач) є працездатною особою. Даних про незадовільний стан здоров'я не має. Працює.

Згідно довідки КП ВУВКГ "Водоканал" від 25 травня 2017 року № 313 ОСОБА_1 з 01.10.2016 року по 27.03.2017 року працював в даному підприємстві на посаді водія. За період з жовтня 2016 року по березень 2017 року отримав заробітну плату в розмірі 19 205, 95 грн. (жовтень 3607,43 грн., листопад 3162,40 грн., грудень 4483,71 грн., січень 3540,98 грн., лютий 3427,12 грн., березень 984,31 грн.)

Згідно довідки ДП "Шосткинський лісгосп" від 08 вересня 2017 року № 56 ОСОБА_1 з березня 2017 року працює ДП "Шосткинський лісгосп" на посаді робітника другого розряду. За період з березня 2017 року по серпень 2017 року отримав заробітну плату в розмірі 47 421,26 грн. (березень 609,64 грн., квітень 9798,85 грн., травень 9350,16 грн., червень 8749, 60 грн., липень 10327,15 грн., серпень 8585,86 грн).

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що малолітня ОСОБА_3 потребує належного утримання для забезпечення нормальної життєдіяльності, а позивач за своїм матеріальним станом та станом здоров'я здатний утримувати доньку на відповідному рівні. Обставини його життя, а зокрема факт суттєвого покращення матеріального стану, свідчить про те, що він спроможний сплачувати аліменти на дитину у визначеному рішенням суду розмірі, який є обґрунтованим, тобто відповідає матеріальному становищу сторін та потребам дитини.

Та обставина, що у позивача народилась ще одна дитина в іншому шлюбі, на переконання суду, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дитини від попереднього шлюбу, оскільки це призведе до порушення законних прав та інтересів останньої, яка буде отримувати матеріальне забезпечення від свого батька у значно меншому розмірі ніж та дитина, яка народилась у позивача останньою.

Натомість, залишивши розмір аліментів незмінним, утримання дітей позивача від обох шлюбів буде збалансованим. Не поставить їх у нерівне становище. Відповідатиме принципам справедливості і розумності.

Одночасно звертає на себе увагу та обставини, що дитина від другого шлюбу у позивача народилась ще 6 років тому і до того моменту, поки у позивача суттєво не збільшилась заробітна плата, питання про зменшення розміру аліментів перед судом ОСОБА_1 не ставилось.

До березня 2017 року дитина від першого шлюбу отримувала від свого батька в середньому 600 грн. аліментів в місяць і при цьому будь-яких додаткових витрат на дитину позивач не здійснював, участі у її житті жодним чином не приймав. Не вчиняє таких дій позивач і зараз.

Посилання позивача та третьої особи (дружини позивача) на те, що позивач також повинен утримувати дружину та її дитину від першого шлюбу не є законними підставами для зменшення розміру утримання на малолітню дитину.

Дружина позивача є працездатною особою, працює. Даних про незадовільний стан здоров'я не має, а отже може самостійно себе утримувати.

Будь-яких передбачених законом обов'язків щодо утримання сина ОСОБА_6 - ОСОБА_7, позивач не має. У ОСОБА_7, як зазначила ОСОБА_6, є батько, який не позбавлений щодо сина батьківських прав. Відповідно, обов'язок щодо його утримання законом покладено саме на батька, а також на матір, а не на позивача. Більше того, ОСОБА_7 є повнолітньою особою.

Доводи позивача щодо незадовільного стану здоров'я його матері суд також не приймає до уваги як підставу для зменшення розміру аліментів, оскільки, позивач не надав жодних доказів суду про те, що мати перебуває на його грошовому утриманні, натомість, в судовому засіданні повідомив, що мати отримує пенсійне забезпечення, з ним не проживає та в неї, крім, позивача також є донька.

Таким чином з урахуванням викладених обставин, суд вбачає відсутність правових підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання малолітньої ОСОБА_3

Такі висновки суд зробив також беручи до уваги положення ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік", згідно якої прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року складає 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Тобто, враховуючи розмір заробітної плати позивача та розмір аліментів, які сплачуються позивачем, дитина позивача отримує від нього утримання саме в розмірі наближеному до прожиткового мінімуму. І зменшення цього утримання призведе до звуження прав дитини.

Твердження позивача в його письмових поясненнях про те, що відповідачка в червні з його доходів отримала 4189 грн., в липні - а в серпні 4236 грн. є помилковими, оскільки, як вбачається з довідки про доходи позивача, вказані суми є сукупністю розміру аліментів та розміру податків, які утримуються з заробітної плати позивача. В будь-якому випадку з зарплати позивача за рішенням суду не може стягуватися більше 25 % заробітку, що в грошовому еквіваленті, з огляду на розмір заробітної плати позивача, складає близько 2000 грн.

На підставі вищевказаного, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, як необґрунтованого.

Керуючись ст. 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 180,181,184,192 СК України, ст. 88,174,197,208,209,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4, про зменшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_8