Справа № 2-1451/11
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

18 травня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

Головуючого - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Мамончик К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород Дністровському цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства АБ «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поруки, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2010 року ПАТ АБ «Південний» (далі - Банк) звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поруки та просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АБ «Південний» заборгованість за договором поруки від 24.04.2009 року у сумі 936,26 доларів США, а також відшкодування витрат на сплату судового збору у сумі 9,40 доларів США та витрат на ІТЗ процесу у сумі 120 гривень.

При цьому, позовну заяву Банк обґрунтував тим, що 09 лютого 2009 року Банк та ОСОБА_2 уклали договір банківського рахунку № 413410 за умовами якого Банк відкрив ОСОБА_2 картковий рахунок № 4125 та випустив дві пластикові картки № 364492 та № 338032.

10.03.2009 року на картковому рахунку № 4125 була відображена несанкціонована перевитрата внаслідок операції, що була здійснена на суму332,39 доларів США, тобто боржником була здійснена операція, сума якої перевищила залишок грошових коштів на картковому рахунку № 4125. Також при відсутності коштів на рахунку були здійснені операції, внаслідок яких на картковому рахунку №4125 було відображено витрати: 11.03.2009 року на суму 499,16 доларів США, 12.03.2009 року на суму 90,00 доларів США. Таким чином, внаслідок вказаних операцій на картковому рахунку утворилася несанкціонована перевитрата у сумі 921,55 доларів США,що підтверджується випискою по рахунку № 4125. Станом на дату звернення до суду заборгованість ОСОБА_2 перед Банком за Договором банківського рахунку складає 936,26 дол. США.

24.04.2009 року в забезпечення зобовязань ОСОБА_2 за Договором банківського рахунку від 09.02.2009 року між Банком та ОСОБА_1 було складено Договір поруки.

Згідно п.1.1. Поручитель зобовязується відповідати перед Кредитором за виконання ОСОБА_2 його зобовязань у повному обсязі перед Креитором, що виникли із Договору банківського рахунку від 09.02.2009 року.

Пункт 1.3. Договору поруки від 24.04.2009 року визначає, що ОСОБА_1 відповідає перед Банком солідарно з ОСОБА_2 як по сплаті основного боргу за кредитом в розмірі неповерненої в термін суми кредиту, але не більш 921,55 доларів США, відсотків за користування кредитом, нарахованих відповідно до кредитного договору, але не більше 81,00 доларів США, усе разом 1002,55 доларів США.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином. В матеріалах справи наявна заява представника ОСОБА_3 згідно з якою Банк первісні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, оскільки станом на 30.06.2015 року заборгованість, яку було стягнуто згідно рішення суду від 21.02.2011 року залишається несплаченою. Подальший розгляд справи просить здійснювати за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, його представник ОСОБА_4, заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на відсутність між його довірителем та Банком договірних відносин.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги доводи сторін, надавши правову оцінку представленим доказам та встановивши характер і особливості правовідносин, що склалися між сторонами, суд приходить до висновку про необхідність відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що 09.02.2009 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір банківського рахунку № 413410, згідно з яким Банк надав ОСОБА_2 дві карткові рахунки та випустив дві пластикові картки № 364492 та № 338032.

10.03.2009 року ОСОБА_2 здійснив несанкціоновану перевитрату на карткових рахунках у сумі 921,55 доларів США, яку добровільно зразу ОСОБА_2 не відшкодував та чи існує заборгованість на сьогоднішній день суду не відомо.

Позивачем, під час звернення до суду в 2010 році про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_1, на підтвердження своїх позовних вимог суду була представлена копія Договору поруки, укладений 24 квітня 2009 року між Банком та відповідачем, згідно з пунктом 1.1. якого відповідач зобовязався відповідати перед Банком за виконання ОСОБА_2 зобовязань у повному обсязі перед Банком, що виникли з договору банківського рахунку від 09.02.2009 року, та всіх додаткових угод до нього, згідно з яким Банк зобовязується надати ОСОБА_2 кредит на суму 921,55 доларів США, а ОСОБА_2 зобовязується в розмірі, на умовах та в строки, визначні в Кредитному договорі, повернути Банку кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, а також сплатити штрафи та пені, передбачені умовами Кредитного договору.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.02.2011 року було задоволено позовну заяву Банку та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за договором поруки у сумі 936,26 доларів США 7435,50 гривень, судовий збір в розмірі 9,40 доларів США 74 грн. та витрати на ІТЗ 120 грн.

15 січня 2015 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду було задоволено заяву ОСОБА_1 та скасовано заочне рішення від 21.02.2011 року.

Відповідач наголошує, що він жодного Договору поруки з Банком не укладав, свій паспорт або копію паспорту Банку не надавав, підпис у Договорів він не ставив, його анкетні данні, які є обовязковими, в Договорі відсутні. Крім того, суд звертає увагу на відсутність підпису позичальника (ОСОБА_2В.) в Договорі поруки.

За клопотанням представника відповідача ухвалою суду 24.02.2016 року була призначена почеркознавча експертиза на виконання якої було поставлене питання чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 на Договорі поруки від 24.04.2009 року самим ОСОБА_1

Експертною установою для проведення експертизи та виконання ухвали було заявлене клопотання про надання додаткових матеріалів, а саме оригіналу досліджуваного документу Договір поруки від 24.04.2009 року. Ухвалою суду від 12.04.2017 року для огляду у судовому засіданні з позивача було витребувано кредитну справу по договору банківського рахунку № 413410 від 09.02.2009 року, відповідно до якої між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки. Проте клопотання експертної установи та ухвала суду були проігноровані Банком та жодних додаткових документів, зокрема кредитна справа та оригінал Договору поруки, не були надані.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем суду був наданий Судовий наказ Суворовського районного суду м. Одеси від 04.06.2009 року, який набрав чинності 27.08.2009 року та згідно з яким з ОСОБА_2 на користь Банку було стягнуто заборгованість за договором банківського рахунку у розмірі 980,11 доларів США, державне мито у розмірі 4,90 доларів США та витрати на ІТЗ у розмірі 43,75 гривень. На зазначеному Судовому наказі наявна відмітка про відмову у відкритті провадження по стягненню на підставі п.7 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження»: державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших обставин, передбачених законом, які виключають здійснення виконавчого провадження.

Наразі суду не відомо чи був виконаний Судовий наказ в подальшому, чи існує на сьогоднішній день заборгованість ОСОБА_2 перед Банком за Договором банківського рахунку від 09.02.2009 року. Також не відомо чи наявний кредитний портфель у Банку, тобто чи є він до сих пір кредитором.

Враховуючи тривалий час, що сплинув з моменту витребування позивачем заборгованості позичальника (судовий наказ 2009 року, рішення суду 2011 року), суду на сьогоднішній день не відомо в яких саме правовідносинах наразі перебувають кредитор та боржник, чи змінились їх вимоги та відносини.

Обсяг юридичних фактів, що входять до предмета доказування, для кожної цивільної справи різний. Суд визначає його, керуючись змістом заявлених вимог і заперечень сторін, враховуючи при цьому норми матеріального права, що регулюють відповідні правовідносини.

Так, ігнорування Банком свого обовязку доказування обґрунтованості, законності та актуальності заявлених вимог не дає суду можливості достеменно встановити їх правомірність. До того ж, відповідачем були наведені вагомі факти та докази відсутності у позивача права на заявлення таких вимог, що ставить під сумнів доцільність та обґрунтованість позовних вимог на сьогоднішній день.

Згідно з ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги Банку не знайшли свого доведення в судовому засіданні.

Керуючись ст.. ст.. 553-559 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 214, 212-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства АБ «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поруки відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя