Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2017 Справа №607/3088/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Чех Ю.В.

представника позивача - відповідача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заподіяної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 113 967, 52 грн. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що вироком Тернопільського міськрайонного суду від 30.04.2015 року по справі № 607/6132/14-к, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, яка 20 серпня 2009 року неналежно виконуючи свої службові обов'язки як керівника ПП «Тесей», що виразилось у не з'ясуванні інформації про те, чи використовується картка мобільного оператора «Вееlіпе» із номером телефону «НОМЕР_1» у роботі ПП «Тесей», написали, заяву на ім'я ЗАТ «Українські радіосистеми», у якій просила заблокувати номер мобільного телефону. На підставі вказаної заяви було відключено картку мобільного оператора «Beeline» із номером телефону «НОМЕР_1», що у свою чергу призвело до унеможливлення передачі контрольною панеллю даних сигналу «Тривога» на систему моніторингу охоронної фірми. В результаті неможливості належного функціонування контрольної системи, яка знаходилась у будинку у зв'язку із заблокуванням керівником ПП «Тесей» картки мобільного оператора «Beeline» із номером телефону «НОМЕР_1» в ніч з 23 серпня 2009 року на 24 серпня 2009 року невідомі особи проникли у будинок позивача та викрали з нього 100 000 гривень та 1600 Євро, що згідно із офіційним курсом Національного Банку України, станом на 24 серпня 2009 року становило 17 967,52 гривень, а їхнє проникнення залишилось без належного реагування системи безпеки та вжиття відповідних заходів зі сторони ПП «Тесей». Вказаним вироком також було задоволено його цивільний позов до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення 95 000.00 грн. завданої майнової шкоди та до ОСОБА_2 про стягнення 15 000.00 грн. моральної шкоди. Однак ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 19 серпня 2015 року вирок Тернопільського міськрайонного суду від 30.04.2015 року в частині стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» в користь ОСОБА_4 95 000,00 грн. завданої майнової шкоди - скасовано. В решті вирок суду залишено без змін. В результаті неналежного виконання керівником ПП «Тесей» ОСОБА_2 своїх службових обов'язків, через несумлінне ставлення до них, ОСОБА_4 спричинено матеріальні збитки у загальному розмірі 117 967,52 гривень, що являється тяжкими наслідками. Оскільки ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» виплачено йому 4000,00 грн. страхового відшкодування просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 завдану суму матеріальної шкоди 113 967, 52 грн., в силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить стягнути з відповідача вищевказану суму заподіяної шкоди.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечили та суду пояснили, що відповідно до п.3.2 договору № 200 від 24.12.2007 року, укладеного між ПП «Тесей» та ОСОБА_4, визначено, що охорона несе відповідальність перед ОСОБА_4 за збиток, нанесений клієнту від крадіжки, пошкодження або знищення майна, в результаті невиконання або неналежного виконання охороною або оператором своїх зобов'язань за даною угодою, у розмірі прямого дійсного збитку, але не більше суми, що складає 5000 грн. з моменту постановки під охорону. Оскільки кошти в сумі 5000 грн. ОСОБА_4 виплачені СК «Універсальна» просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ч. 3 ст. 988 Цивільного кодексу України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

24.12.2007 року між сторонами ПП «Тесей» - «Охорона», ПП ОСОБА_8 - «Оператор» та ОСОБА_4 - «Клієнт», було укладено Договір № 200 предметом якого було надання клієнту послуг з автоматичного контролю за станом комплексу технічних засобів охорони і об'єктово-прийомо-передавальної апаратури, встановлених в будівлі або окремих приміщеннях клієнта.

Відповідно до п.3.2 договору № 200 від 24.12.2007 року, укладеного між ПП «Тесей», ПП ОСОБА_8 та ОСОБА_4, визначено, що охорона несе відповідальність перед ОСОБА_4 за збиток, нанесений клієнту від крадіжки, пошкодження або знищення майна, в результаті невиконання або неналежного виконання охороною або оператором своїх зобов'язань за даною угодою, у розмірі прямого дійсного збитку, але не більше суми, що складає 5000 грн. з моменту постановки під охорону.

Пунктом 3.3 зазначеного договору сторонами передбачено, що внаслідок того, що відповідальність «оператора» покривається «охороною», «оператор» не несе за даною угодою матеріальної відповідальності.

01 липня 2009 року між ПП «Тесей» та ВАТ «Страхова компанія «Універсальна» укладено договір добровільного страхування відповідальності перед третіми особами № 7112/226/003545, предметом якого є наступні послуги: Страховик здійснює добровільне страхування відповідальності охоронної організації (її працівників, вказаних у Додатку №1 до заяви на страхування) перед третіми особами, та зобов'язується здійснити виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку (п.1.1 Договору). Відповідно до п.1.2. вказаного Договору - об'єктом страхування є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з його обов'язком відшкодувати шкоду, заподіяну майну, життю та/або здоров'ю третіх осіб внаслідок неналежного виконання працівниками Страхувальника своїх професійних обов'язків. Страховим випадком є визнання судом цивільної відповідальності Страхувальника за заподіяну шкоду майну, життю та/або здоров'ю третіх осіб при здійсненні працівниками Страхувальника своєї професійної діяльності згідно з чинною ліцензією на право здійснення охоронної діяльності (п.2.1 Договору).

Страховим випадком є визнання судом цивільної відповідальності страхувальника за заподіяну шкоду майну, життю та/або здоров'ю третіх осіб при здійсненні працівниками страхувальника своєї професійної діяльності. Підтвердженням страхового випадку є рішення суду, як набуло чинності, і передбачає обов'язок страхувальника відшкодувати заподіяну шкоду.

Страхова сума за Договором та ліміт відповідальності по одному страховому випадку складає 100 000 гривень (п.п. 3.1, 3.2). Безумовна франшиза за збитки, заподіяні майну третіх осіб, становить 1 відсоток, тобто 1000 гривень.

Згідно п. 6.3.3 Договору страхування при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування в межах лімітів, вказаних в п.3.3. договору.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 30.04.2015 року по справі № 607/6132/14-к, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, яка 20 серпня 2009 року неналежно виконуючи свої службові обов'язки як керівника ПП «Тесей», що виразилось у не з'ясуванні інформації про те, чи використовується картка мобільного оператора «Вееlіпе» із номером телефону «НОМЕР_1» у роботі ПП «Тесей», написали, заяву на ім'я ЗАТ «Українські радіосистеми», у якій просила заблокувати номер мобільного телефону. На підставі вказаної заяви було відключено картку мобільного оператора «Beeline» із номером телефону «НОМЕР_1», що у свою чергу призвело до унеможливлення передачі контрольною панеллю даних сигналу «Тривога» на систему моніторингу охоронної фірми. В результаті неможливості належного функціонування контрольної системи, яка знаходилась у будинку у зв'язку із заблокуванням керівником ПП «Тесей» картки мобільного оператора «Beeline» із номером телефону «НОМЕР_1» в ніч з 23 серпня 2009 року на 24 серпня 2009 року невідомі особи проникли у будинок та викрали з нього 100 000 гривень та 1600 Євро, що згідно із офіційним курсом Національного Банку України, станом на 24 серпня 2009 року становило 17 967,52 гривень, а їхнє проникнення залишилось без належного реагування системи безпеки та вжиття відповідних заходів зі сторони ПП «Тесей».

Згідно вказаного вироку, судом встановлено, що в результаті неналежного виконання керівником ПП «Тесей» ОСОБА_2 своїх службових обов'язків, через несумлінне ставлення до них, ОСОБА_4 спричинено матеріальні збитки у загальному розмірі 117 967,52 гривень, що являється тяжкими наслідками.

Вказаним вироком також було задоволено цивільний позов ОСОБА_4 до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення 95 000.00 грн. завданої майнової шкоди та до ОСОБА_2 про стягнення 15 000.00 грн. моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 19 серпня 2015 року вирок Тернопільського міськрайонного суду від 30.04.2015 року в частині стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» в користь ОСОБА_4 95 000,00 грн. завданої майнової шкоди - скасовано, з тих підстав, що судом першої інстанції не надано жодної оцінки розділу 5 договору добровільного страхування відповідальності перед третіми особами №7112/226/003545 від 01.07.2009 року, а саме п.п.5.1, 5.15, згідно яких сторонами передбачено виключення зі страхових випадків цивільно-правової відповідальності за шкоду завдану злочинними діями. В решті вирок суду залишено без змін.

В силу п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В судовому зсіданні було встановлено та не заперечувалось сторонами, що Страхова компанія «Універсальна» здійснила відшкодування ОСОБА_4 згідно договору добровільного страхування відповідальності перед третіми особами №7112/226/003545 в сумі 4000 грн.

Таким чином, виходячи із суми, на яку настає відповідальність ПП «Тесей» перед ОСОБА_4 - 5000 грн. та за відрахуванням 1000 грн. франшизи, дана сума була позивачу виплачена Страховою компанією «Універсальна» внаслідок настання страхового випадку, оскільки сума прямого дійсного збитку становила більше суми, що передбачена умовами договору №200 від 24.12.2007 року.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд критично оцінює посилання відповідача та її представника, на п.3.2 договору від 24.12.2007 року, що охорона несе відповідальність перед ОСОБА_4 за збиток, нанесений клієнту від крадіжки, пошкодження або знищення майна, в результаті невиконання або неналежного виконання охороною або оператором своїх зобов'язань за даною угодою, у розмірі прямого дійсного збитку, але не більше суми, що складає 5000 грн. з моменту постановки під охорону, оскільки зміст заявлених позовних вимог ґрунтується на нормах про відшкодування шкоди передбачених ч. 1 ст. 1166 ЦК України, а саме вироком суду встановлено вину фізичної особи у вчиненні злочину та доведено розмір завданих нею збитків, а не на позовних вимогах про відшкодування шкоди, завданої внаслідок неналежного виконання договірних зобов'язань (правова позиція Верховного Суду України №6-92цс12 від 03.10.2012 року).

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що вироком суду від 30.04.2015 року встановлено вину фізичної особи ОСОБА_2 у вчиненні злочину та доведено розмір завданих нею збитків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем, а тому підлягають до задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 113967 грн. 52 коп. заподіяної майнової шкоди.

Крім того в силу ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 слід стягнути в користь держави 1139 грн. 67 коп. судових витрат.

Керуючись ст. 10, 60, 88, 213, 215, 294 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 113967 грн. 52 коп. заподіяної майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 1139 грн. 67 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддяР. М. Грицак