АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2842/17 Справа № 205/4636/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Гулієву М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі товариства з обмеженою відповідальністю «Промсервіс» на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2017 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЮФП Груп» до ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю «Промсервіс», третя особа приватне підприємство «Юніс-Теп», про стягнення суми боргу,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ТОВ «ЮФП Груп» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 17 липня 2014 року між ним та ПП «ЮНІС-ТЕП» було укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів автотранспортом. На виконання зазначеного договору між ПП «ЮНІС-ТЕП» як експедитором та ТОВ «Промсервіс» як перевізником 09 квітня 2015 року було укладено договір про надання транспортних послуг по перевезенню вантажів автотранспортом без обмеження строку дії. Згідно транспортного замовлення та міжнародної автомобільної накладної від 18 лютого 2016 року ТОВ «Промсервіс» прийняв для перевезення від Viking GmbH&Co.KG, Industriestr.10-12, D-23840 Bad Oldesloe, для доставки ТОВ «ЮФП ГРУП». 28 лютого 2016 року представник ТОВ «ЮФП ГРУП» телефоном повідомив позивача про те, що після митного очищення на території України відбулася крадіжка частини вантажу з машини перевізника під час її перебування на стоянці. 29 лютого 2016 року за адресою ТОВ «ЮФП ГРУП» відбулося приймання вантажу, при цьому встановлено недостачу товару в кількості 774 одиниці. 04 березня 2016 року ПП «ЮНІС-ТЕП» отримало претензію від ТОВ «ЮФП ГРУП» про відшкодування вартості втраченого вантажу при перевезенні на загальну суму 31095,89 євро. ПП «ЮНІС-ТЕП» звернулось до ТОВ «Промсервіс» з претензією про виплату відшкодування за втрату вантажу від 02 березня 2016 року. Імпортна вартість відсутнього товару складає 24748,35 євро, що еквівалентно 730571,29 грн. Митні платежі склали 615,05 євро, що еквівалентно 18156,16 грн. Податок на додану вартість на втрачений вантаж складає 5182,65 євро, що еквівалентно 152991,83 грн. Таким чином, загальна вартість втраченого ТОВ «Промсервіс» вантажу становить 30546,05 євро, що еквівалентно 901719,39 грн. ОСОБА_2 за договором гарантії від 09 квітня 2015 року гарантував своєчасність виконання та погашення імовірних збитків за договором про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів автотранспортом від 17 липня 2014 року. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «Промсервіс» суму боргу в розмірі 901719,39 грн. (а.с. 2-5, 70-71).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2017 року позовні вимоги задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «Промсервіс» суму основного боргу 901719,39 грн., яка складається з імпортної вартості втраченого вантажу 730571,29 грн., митних платежів 18156,16 грн., податку на додану вартість на втрачений вантаж 152991,83 грн.; стягнуто рівними частками з ОСОБА_2 та ТОВ «Промсервіс» судовий збір у розмірі 13570,79 грн. (а.с. 169-172).

Додатковим рішення цього ж суду від 05 січня 2017 року доповнено резолютивну частину рішення, зазначивши юридичну особу, на користь якої проводиться стягнення, тобто ТОВ «ЮФП Груп» (а.с. 173).

В апеляційній скарзі ТОВ «Промсервіс», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині спору між юридичними особами із закриттям провадження у справі щодо спору між юридичними особами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 303 ЦПК України, і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваного рішення та додаткового рішення в частині позовних вимог ТОВ «ЮФП Груп» до ТОВ «Промсервіс» про стягнення суми боргу із закриттям провадження у цій частині, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 17 липня 2014 року між ПП «ЮНІС-ТЕП» (експедитором) та ТОВ «Промсервіс» було укладено договір №6210-01 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажу автотранспортом (а.с. 10).

09 квітня 2015 року між ПП «ЮНІС-ТЕП» (експедитором) та ТОВ «Промсервіс» (перевізником) було укладено договір №6594-01 про перевезення вантажу автотранспортом (а.с. 6-7).

Також 09 квітня 2015 року між ОСОБА_2 (Гарантом) та ТОВ «ЮФП ГРУП» (Бенефіціаром) було укладено договір гарантії, за умовами якого у випадку невиконання або неналежного виконання ПП «ЮНІС-ТЕП» та ТОВ «Промсервіс» основних зобовязань по Договору про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів автотранспортом №6210-01 від 17 липня 2014 року та Договором про надання транспортних послуг по перевезенню вантажів автотранспортом №6594-01 від 09 квітня 2015 року, гарант зобовязується погасити імовірні збитки, що виникнуть під час виконання вказаних договорів по представленні ТОВ «ЮФП ГРУП» письмової вимоги (а.с. 8-9).

04 березня 2016 року ПП «ЮНІС-ТЕП» отримало претензію від ТОВ «ЮФП ГРУП» про відшкодування вартості втраченого вантажу при перевезенні на загальну суму 31095,89 євро (а.с. 15).

ПП «ЮНІС-ТЕП» звернулось до ТОВ «Промсервіс» з претензією про виплату відшкодування за втрату вантажу від 02 березня 2016 року (а.с. 16).

У своїй відповіді на претензію про виплату відшкодування за втрату вантажу від 08.04.2016 року ТОВ «Промсервіс» відмовило у відшкодуванні вказаних коштів (а.с. 30).

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, повязаних між собою.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Отже у справі, яка переглядається, районний суд помилково прийняв до розгляду позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ЮФП Груп» до товариства з обмеженою відповідальністю «Промсервіс» про стягнення суми боргу.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, частково оскаржуване рішення районного суду в частині вирішення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ЮФП Груп» до товариства з обмеженою відповідальністю «Промсервіс» про стягнення суми необхідно скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити.

Також, відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України, необхідно повідомити товариство з обмеженою відповідальністю «ЮФП Груп», що розгляд його позовних вимог про стягнення суми, заявлених до товариства з обмеженою відповідальністю «Промсервіс», віднесено до юрисдикції господарських судів.

Наведені висновки апеляційного суду відповідають правовій позиції Верховного Суду України, яка висловлена у Постанові від 01.07.2015 року у справі за №6-745цс15, що, згідно ст. 360-7 ЦПК України, є обовязковою для всіх судів України, які застосовують відповідні нормативно-правові акти.

Колегія звертає увагу, що, згідно змісту апеляційної скарги, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2017 рокуоскаржене лише в частині позовних вимог ТОВ «ЮФП Груп» до ТОВ «Промсервіс», тому суд апеляційної інстанції розглядає дану справу у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 303 ЦПК України.

Таким чином, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог та змісту доводів апеляційної скарги, враховуючи положення ст. 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що рішення та додаткове рішення місцевого суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню із закриттям провадження в скасованій частині.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Промсервіс» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2017 року та додаткове рішення цього ж суду від 05 січня 2017 року в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ЮФП Груп» до товариства з обмеженою відповідальністю «Промсервіс» про стягнення суми боргу скасувати.

Провадження в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ЮФП Груп» до товариства з обмеженою відповідальністю «Промсервіс» про стягнення суми боргу закрити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку.

Головуючий

Судді