Маловисківський районний суд Кіровоградської області
Справа № 392/1362/17
Провадження № 2/392/953/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 рокуМаловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:

Головуючої- судді Кавун Т.В.

секретар Стець Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: відділ у Маловисківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Миролюбівська сільська рада Маловисківського району Кіровоградської області про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки площею 5,1283 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кіровської ( Миролюбівської ) сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Належна їй земельна ділянка за договором оренди від 20.12.2012 року була передана в оренду ОСОБА_3, договір оренди зареєстровано відділом Держкомзему Маловисківського району Кіровоградської області 20.12.2012 року за № 03659. Відповідно до п.8 даного договору термін дії його встановлено 5 років, строком до 20.12.2017 року. 24.12.2016 року відповідач разом з своєю дружиною приїхавши до неї додому, підписали додаткову угоду до договору оренди землі у зв»язку із збільшенням ставки орендної плати і вимоги із цього приводу податкової інспекції про укладення додаткової угоди строком на один рік, тобто до кінця дії основного договору. Отримавши в липні місяці 2017 року, свій примірник додаткової угоди після його реєстрації вона була дуже здивована, адже в угоді було зроблено заміну першої сторінки та вказано в п. 7 даної угоди, що її укладено на 25 років тобто, до 2042 року. Але, їй є 93 роки, і вона не мала наміру укладати додаткову угоду на 25 років, вважає, що відповідач підробив додаткову угоду, шляхом заміни першої сторінки, тобто, вона уклала угоду під впливом обману. Тому просить суд визнати додаткову угоду №1 від 24.12.2016 року, зареєстровану 20.01.2017 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 18684627, індексний номер 3354940 від 24.01.2017 року, укладену між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем ОСОБА_3 як додаток до договору оренди землі від 20.12.2012 року, недійсною.

Представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що ніяким чином відповідач додаткову угоду не підробляв, перший аркуш не міняв, позивач добровільно її уклала.

Представники третіх осіб до суду не з»явилися.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, судом встановлено наступні обставини.

Позивач є власником земельної ділянки, площею 5,13 га, що розташована на території Кіровської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, НОМЕР_1.

Між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі, зареєстрований віділом Держкомзему Маловисківського району Кіровоградської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 03659 від 20.12.2012 року.

Відповідно до п.8 умов даного договору його укладено на 5 років.

24.12.2016 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору оренди землі від 20.12.2012 року зареєстрованого за № 03659.

Дану угоду зареєстровано 20.01.2017 року, індексний номер 33542940 від 24.01.2017 року, номер запису про право власності 18684627, номер запису про інше речове право 18684736.

Відповідно до п.7 умов додаткової угоди №1 до договору оренди землі від 24.12.2016 року, договір укладено на строк до 01.12.2042 року.

Позивач вказує на те, що даний правочин було вчинено під впливом обману.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення. Тобто, при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі-вчинити правочин.

Обман-це завжди результат умисних дій ( бездіяльність) однієї зі сторін. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення, тобто, природи правочину, прав та обов»язків сторін, властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Обман, що стосується обставин, які мають істотне значення, доводиться позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Отже, їй необхідно довести: по-перше, обставини, що не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину, по-друге, що їхня наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином, по- третє, що невідповідність обставин дійсності виникла умисними діями другої сторони правочину.

З показань свідка ОСОБА_4, яка є донькою позивачки, судом встановлено. Що остання була присутня під час укладення позивачем та відповідачем додаткової угоди до договору оренди землі, який між сторонами було укладено раніше та строк дії якого мав закінчитися через рік. Свідок показала, що дійсно підпис виконано в додатковій угоді її матір»ю, але істотні умови додаткової угоди, що передбачено на першому аркуші додаткової угоди було замінено після підписання угоди та проведення її реєстрації, а саме, що стосується строку дії додаткової угоди. Свідок вказала на той факт, що саме відповідач та його дружина приїздили до позивача додому та переконливо умовляли укласти додаткову угоду до договору нібито на один рік, тобто, до моменту закінчення основного договору оренди укладеного між сторонами, у зв»язку з підвищенням ставки орендної плати. Позивач погодилася та підписала угоду. В липні місяці 2017 року їй було передано її примірник, під час ознайомлення з його текстом вона дізналася про обман, адже перший аркуш було замінено.

Відповідач ОСОБА_3, якого було допитано в якості свідка, в судовому засіданні показав, що після перемов з позивачем, коли в неї вдома було погоджено всі істотні умови щодо укладення додаткової угоди він по пошті направив їй для підпису три примірники додаткової угоди, які остання після підписання теж йому направила по пошті. При цьому відповідач вказав, що він достоменно знав, що позивачу 93 роки, з нею перебував в нормальних стосунках.

Суд, важає, що додаткову угоду до договору оренди землі від 24.12.2016 року, позивачем було укладено під впливом обману.

Оскільки, позивач є особою старечого віку, адже має повних 93 роки, на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким заповіла належну їй земельну ділянку онукі, що встановлено з пояснень сторін в судовому засіданні та визнано сторонами.

Отже, даний факт свідчить про те, що остання не мала наміру укладати правочин на такий довгий термін, лише активна поведінка недобросовісного відповідача, який знав про вік позивача, яка була спрямована на формування наміру позивача вчинити правочин, привели до укладення даної угоди.

Крім того, пунктом 40 договору оренди землі, укладеного за взаємною згодою, сторонами, який зареєстровано 20.12.2012 року, вбачається, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Натомість даний пункт, що регулює умови розірвання чи зміни умов договору, в додатковій угоді до даного договору оренди було змінено та викладено в іншій редакції, а саме : пункт 34 "Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору".

Суд вважає, що це є істотною умовою, свідчить про корисливий мотив та вигоду яку має отримати відповідач від вчинення даного правочину та в результаті настання правових наслідків.

Отже, оскільки позивачу 93 роки, вона залишила заповідальне розпорядження щодо належної їй земельної ділянки, та вказала, що не мала наміру укладати правочин на такий тривалий термін, адже, вона відразу звернулася за правовою допомогою та її представником було направлено лист відповідачу з проханням врегулювати дане питання мирним шляхом, суд дійшов висновку, що додаткову угоду до договору оренди землі було укладено під впливом обману, а тому позов підлягає задоволенню, адже додаткова угода №1 укладена між сторонами є невигідним правочином для позивача.

Керуючись, ст.ст. 208, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Визнати додаткову угоду №1 від 24.12.2016 року, зареєстровану 20.01.2017 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 18684627, індексний номер 3354940 від 24.01.2017 року, укладену між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем ОСОБА_3 до договру оренди землі від 20.12.2012 року, зареєстровану у відділі Держкомзему Маловисківського району Кіровоградської області про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 20.12.2012 року, реєстраційний номер 03659- недійсною.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в розмірі 640 грн. сплаченого судового збору та 4600 грн. витрат понесених на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання до Маловисківського районного суду Кіровоградської області апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст мотивувального рішення виготовлено до 18.12.2017 року.

Суддя Т.В. Кавун