Справа № 579/515/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2017 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Моргуна О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Малик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кролевець цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», далі ПАТ КБ «ПриватБанк», звернулося до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою було укладено кредитний договір від 26 квітня 2012 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Станом на 28 лютого 2017 року заборгованість відповідачки по кредитному договору становить 30266 грн. 74 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 1997 грн. 68 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 23255 грн. 42 коп., заборгованості за пенею та комісією - 3096 грн. 18 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 1417 грн. 46 коп.

Позивач просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 30266 грн. 74 коп.

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 3).

Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача суд вирішив можливим розглянути справу у його відсутність.

Відповідачка, повідомлена належним чином про час і місце судового засідання через оголошення у пресі, про що свідчить оголошення у газеті «Урядовий курєр» від 27 травня 2017 року за № 97 (а.с. 53-54), в судове засідання не зявилася.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Відповідно до положення ч.2 ст.197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір від 26 квітня 2012 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який складається з анкети - заяви, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, що становлять кредитний договір (а.с.8, 10-33).

Відповідачка своїм підписом підтвердила згоду на те, що підписана анкета - заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір (а.с. 8).

Згідно п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк (а.с.21).

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с. 26).

Відповідачка зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. У випадку невиконання зобовязань по Договору, на вимогу Банка виконати зобовязання по поверненню Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку (п. 2.1.1.5.5 та п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг) (а.с. 28).

За умовами договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (п.2.1.1.7.6). Крім того, у випадку виникнення прострочення зобовязання на суму від 100 грн., включаючи прострочення зобовязань, передбачених п.п. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник сплачує банку пеню, яка нараховується в день нарахування процентів за кредитом (п. 2.1.1.12.6.1) (а.с. 29, 31).

Згідно п.2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором (а.с. 32).

При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 26 квітня 2012 року. Таким чином між позивачем та відповідачкою виникли цивільні права та обовязки, які вони врегулювали договором від 26 квітня 2012 року.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України).

Статтею 549 ЦК України встановлена відповідальність боржника у виді неустойки у разі порушення ним зобовязання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 ЦК України).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 26 квітня 2012 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, заборгованість станом на 28 лютого 2017 року становить 30266 грн. 74 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 1997 грн. 68 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 23255 грн. 42 коп., заборгованості за пенею та комісією - 3096 грн. 18 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 1417 грн. 46 коп. (а.с. 6-7).

За змістом ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Відповідачка ОСОБА_1 не оспорювала договір позики, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та нею, не надала суду доказів, що кредитний договір укладений проти її справжньої волі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідачка не погасила узятий нею кредит, не сплатила відсотків, а тому відповідно до зазначених вище норм цивільного законодавства ці суми підлягають стягненню з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 26 квітня 2012 року у розмірі 30266 грн. 74 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 1997 грн. 68 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 23255 грн. 42 коп., заборгованості за пенею та комісією - 3096 грн. 18 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 1417 грн. 46 коп., що виникла станом на 28 лютого 2017 року та заявлена позивачем в позовній заяві.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, які позивач зазначає у розмірі 1600 грн., як витрат на сплату судового збору, які підтверджуються квитанцією (а.с.2), та 420 грн., як витрат, повязаних з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідачки, які підтверджуються платіжним дорученням (а.с.52), суд виходить з того, що згідно з вимогами ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких серед іншого належать витрати, повязані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача (ч.1, п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене та положення ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути документально підтверджені судові витрати по справі у розмірі 2020 грн.: за сплату судового збору 1600 грн., витрати, повязані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача 420 грн.

Відповідно до ст. ст. 6, 526, 530, 533, 549, 612, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 14, 57, 60, 74, 88, 158, 197, 212, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 26 квітня 2012 року у розмірі 30266 (тридцять тисяч двісті шістдесят шість) грн. 74 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 1997 грн. 68 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 23255 грн. 42 коп., заборгованості за пенею та комісією - 3096 грн. 18 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 1417 грн. 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 2020 (дві тисячі двадцять) грн.: за сплату судового збору 1600 грн., витрати, повязані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідачки 420 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення - апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто Кролевецьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.223 ЦПК України.

Рішення виконано суддею на компютері в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_2