Справа № 462/1773/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова у складі:

судді Постигач О.Б.

секретаря Ящук К.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи на стороні позивача ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 по зобовязання вчинити дії

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому, уточнивши предмет позову, просить зобовязати Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 04.04.2017р. про надання дозволу на експлуатацію самочинного будівництва та надати дозвіл на експлуатацію самочинної прибудови до квартири №1 будинку №12 на вул. Ботанічна у м.Львові без згоди співвласників. Свої позовні вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить 3/6 квартири АДРЕСА_1 на підставі договору про визнання часток у спільній сумісній власності від 18.05.2005 року. Власником 1/6 частини квартири є ОСОБА_1, 1/6 частини квартири ОСОБА_5 Власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10

04.04.2017 року звернулася до відповідача із заявою про погодження самочинного будівництва, до якої долучила усі необхідні документи згідно вимог чинного законодавства. Проте листом від 07.04.2017 року було відмовлено у погодженні самочинного будівництва через ненадання заяви згоди співвласників будинку №12 у м.Львові. Зазначає, що з часу здійснення будівництва прибудови з 2011 року не може отримати згоду співвласників квартири АДРЕСА_3. За таких обставин вимушена звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача позов за уточненими позовними вимогами підтримав, покликаючись на мотиви такого, який просить позов задовольнити.

Представник відповідача при вирішенні вказаного позову поклався на розсуд суду.

Треті особи, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши обставини справи, судвиходв з наступного.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_3 на праві власності належить 3/6 квартири АДРЕСА_1 на підставі договору про визнання часток у спільній сумісній власності від 18.05.2005 року /а.с/ 3/. Власником 1/6 частини квартири №1 є ОСОБА_1 /а.с.3,4/, 1/6 частини квартири ОСОБА_5 /з,4/. Власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10

Листом від 14.04.2011р. Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради повідомило позивача про можливість розгляду питання в Залізничній районній адміністрації відповідно до вимог чинного законодавства та вирішення питання землекористування.

04.04.2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу на завершення самочинного будівництва та погодження самочинного будівництва/а.с.7/. Листом №32-1793 від 07.04.2017 року було відмовлено у погодженні самочинного будівництва через ненадання заяви згоди співвласників квартири №1 будинку №12 у м.Львові.

Як передбачено п. 1.1 Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 09.09.2011р. №835 Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові (надалі Положення) регулює процедуру вирішення питань, повязаних з самочинним будівництвом на території м. Львова, з метою визначення можливості збереження самочинно збудованих (реконструйованих) обєктів містобудування та архітектури.

Відповідно до п. 3.1 вказаного Положення розгляд питань за фактами здійсненого (здійснюваного) фізичними та юридичними особами самочинного будівництва (реконструкції) обєктів за підвідомчістю справ здійснює районна адміністрація відповідного району, у якому здійснено (здійснюється) самочинне будівництво.

Відповідно до п. 4.6 Положення фізична або юридична особа, яка здійснює (здійснила) самочинне будівництво, отримавши висновок департаменту містобудування, зобовязана подати заяву на імя голови районної адміністрації відповідного району, у якому здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, з клопотанням про надання дозволу на закінчення самочинно розпочатого будівництва (реконструкції), погодження самочинно здійсненого будівництва. До заяви додаються, зокрема, завірена нотаріально або директором львівського комунального підприємства, що обслуговує житловий фонд, згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) при наявності таких (п. 4.7.5).

Таким чином, враховуючи вищезазначені вимоги слід дійти висновку про необхідність надання згоди інших співвласників даного житлового будинку для можливості надання позивачу дозволу на експлуатацію самочинного будівництва. Таким чином, розглядаючи питання позивача про можливість погодження експлуатації самочинно розширеної прибудови та надбудови, Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради діяла в межах і у спосіб, визначеними чинним законодавством.

Разом з тим, поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету ОСОБА_11 Європи № R (80)2, прийнятій Комітетом ОСОБА_11 11.03.1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Аналіз вказаних положень свідчить про те, що дискреційними є повноваження суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». Оскільки прийняття рішення про надання дозволу на експлуатацію самочинного будівництва без згоди інших співвласників є виключними повноваженнями Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, тому задоволення позовних вимог в цій частині може бути формою втручання в дискреційні повноваження відповідача.

Зважаючи, що суд є правозастосовчим органом, а чинним законодавством встановлена процедура прийняття відповідних рішень виконавчими органами місцевого самоврядування, суд не може підміняти цю процедуру та орган, до компетенції якого віднесено прийняття відповідних рішень, суд приходить до висновку про неможливість втручання в дискрецію суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно частково задовольнити для захисту порушених прав та законних інтересів позивача в частині зобовязати Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 04.04.2017р. про надання дозволу на експлуатацію самочинного будівництва та відмовити в задоволенні вимоги про надання дозволу на експлуатацію самочинної прибудови до квартири відмовити за безпідставністю вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 215-218 ЦПК України,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 04.04.2017р. про надання дозволу на експлуатацію самочинного будівництва.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Постигач О.Б.