Справа № 683/739/17
08 червня 2017 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі головуючого - судді Андрощука Є.М.
при секретарі Крупській В.В.
позивачу ОСОБА_1
представнику позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, втрат від інфляції, процентів за користування коштами,
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить його задовольнити, з вищенаведених підстав, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявилась повторно, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила і від неї не надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_3 16 жовтня 2013 року позичила у позивача ОСОБА_1 40 000 грн., з яких частину суми боргу в розмірі 13 000 грн. ОСОБА_3 зобовязалась повернути позивачу у строк до липня 2014 року, про що написала відповідну розписку, але зазначені кошти не повернула.
Також, судом встановлено, що строк повернення частини коштів в сумі 27 000грн. не був встановлений ними в договорі позики.
26 жовтня 2016 року позивач направила письмову вимогу відповідачу про повернення їй суми позики. Відповідач цінний лист не отримала і він був повернутий на Хмельницький ЦЕОП 01.12.2016 року за закінченням терміну зберігання кореспонденції.
На даний час борг в розмірі 40 000 грн. не повернутий відповідачем позивачу.
Вказані обставини підтверджуються поясненнями поивача та розпискою, написанною власноручно 16 жовтня 2013 року відповідачем ОСОБА_3
Частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобовязанням їх повернення та дати отримання коштів.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Вказані правові висновки висловлені Верховним Судом України в постановах №6-1967цс15 від 11.11.2015р. та № 6-63цс13 від 18.09.2013 р.
За змістом ст.1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
На підтвердження укладення договору позики позивач надав суду оригінал розписки від 16 жовтня 2013 року, яка свідчить про отримання 40 000 грн. ОСОБА_3 16 жовтня 2013 року у борг від ОСОБА_1.
В звязку з тим, що відповідач не виконав своїх зобовязань, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу 40 000 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України).
За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки ОСОБА_3 не виконала зобов'язання за договором позики від 16 жовтня 2013 року, тому відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України з неї на користь позивача підлягає стягненню 1402,17 (одну тисячу чотириста дві гривні сімнадцять копійок) грн. трьох процентів річних за прострочення виконання зобовязання та 10 723,63 (десять тисяч сімсот двадцять три гривні шістдесят три копійки) грн. інфляційних нарахувань.
Відповідно до Листа Верховного суду України № 62-97 від 03.04.1997 року «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно щомісячні індекси, що становлять відповідний період, перемножити між собою.
Відповідні індекси розраховуються Державним комітетом статистики України щомісячно і публікуються в газеті "Урядовий кур'єр". Повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистики України ці показники згідно зі статтями 19, 21 і 22 Закону України "Про інформацію" є офіційними.
Сума процентів за прострочення повернення позики в розмірі 13 000 грн., передбачених статтею 625 ЦК України складає суму в розмірі 1162,52 грн.
Сума процентів за прострочення повернення позики в розмірі 27 000 грн., передбачених статтею 625 ЦК України складає суму в розмірі 239,52 грн.
Крім того, у відповідності до статті 1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Сума процентів у відповідності до статті 1048 ЦК України складають 24 196,67 грн.
За вищевказаних обставин позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача ОСОБА_3О.и на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 76 322,47 гривень, з яких: 40 000 грн. боргу за договором позики, 1402,17 грн. трьох процентів річних за прострочення виконання зобовязання, 10 723,63 грн. інфляційних нарахувань, а також відповідно до положень ст.88 ЦПК України - 763,24 грн. судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 60, 84, 88, 208, 209, 212215, 224-228 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 76 322,47 (сімдесят шість тисяч триста двадцять дві гривні сорок сім копійок) гривень, з яких 40 000 (сорок тисяч) грн. боргу за договором позики, 1402,17 (одну тисячу чотириста дві гривні сімнадцять копійок) грн. трьох процентів річних за прострочення виконання зобовязання, 10 723,63 (десять тисяч сімсот двадцять три гривні шістдесят три копійки) грн. інфляційних нарахувань, а також 763,24 грн. судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів після проголошення рішення до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський райсуд.
Суддя: