АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

[1] І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [2]

20 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В.,Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року про забезпечення позову

у цивільній справі за позовом CAMERIN INVESTMENTS LLP, SUNNEX INVESTMENTS LLP, TAMPLEMON INVESTMENTS LLP, BERLINI COMMERCIAL LLP, LUMIL INVESTMENTS LLP, SOFINAM INVESTMENTS LLP до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», Міністерства фінансів України, ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2017 року позивачі звернулися до суду з даним позовом до відповідачів. Зазначали,що ними укладені Депозитні договори з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк»( далі ПАТ КБ «Приватбанк» )у зв'язку із чим були відкриті депозитні рахунки на яких розміщено значні грошові кошти у доларах США. Проте ПАТ КБ «Приватбанк», голова правління ОСОБА_1 та Міністерство фінансів України ,як власник 100% акцій , своїми діями щодо ліміту «0» видаткових операцій , здійснили блокування рахунків та грошових коштів ,що перебувають на них,фактично обмежив їх у праві розпоряджатися своїми коштами без будь яких на те правових підстав. Просили зобов'язати відповідачів виконувати умови усіх укладених між сторонами договорів у повному обсязі.

Одночасно із позовною заявою позивачами подано клопотання про забезпечення позову шляхом заборони ПАТ КБ «Приватбанк» вчиняти дії щодо грошових коштів ,які перебувають на рахунках позивачів у банку без їх на те згоди ,у тому числі й заборону блокувати , зупиняти та не виконувати їх розпорядження щодо цих грошових коштів,розпоряджатися їх грошовими коштами на власний розсуд, до вирішення спору по суті.

Заяву обґрунтовано тим,що існують ризики списання та втрати грошових коштів, розміщених на депозитних рахунках позивачів, позивачі не можуть користуватися належними їм грошовими коштами на своїх рахунках,що спричиняє шкоду їх господарській діяльності.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 09 лютого 2017 року заяву позивачів про забезпечення позову задоволено.

1. Встановлено обов'язок в тому числі, але не виключно ПАТ КБ «Приватбанк» та/або Кіпрській філії ПАТ «Приватбанк» щодо належного виконання умов договорів (зокрема, але не виключно: Депозитний договір №5/CY031Т від 04.06.2014, Депозитний договір №1/CY0424 від 03.04.2012, Депозитний договір №2/CY0424 від 20.04.2012, Депозитний договір №1/CY042K від 03.04.2012, Депозитний договір №2/CY042K від 20.04.2012, Депозитний договір №3/CY06HR від 05.05.2014, Депозитний договір №4/CY00MX від 05.05.2014, Депозитний договір №4/CY03J5 від 05.05.2014), які укладені з CAMERIN INVESTMENTS LLP (OC372610, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND), SUNNEX INVESTMENTS LLP (OC372605, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND), TAMPLEMON INVESTMENTS LLP (OC372607, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND), BERLINI COMMERCIAL LLP (OC372606, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND), LUMIL INVESTMENTS LLP (OC372609, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND), SOFINAM INVESTMENTS LLP (OC372608, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND) в тому числі, але не виключно в частині виконання зобов'язань щодо нарахування та виплати відсотків (процентів) за депозитними (вкладними) рахунками цих осіб, а також користування/ розпорядження/ повернення/виплати грошових коштів, розміщеними на кореспондентських, депозитних, поточних, карткових чи будь-яких інших рахунках цих осіб у ПАТ КБ «Приватбанк» та/або Кіпрській філії ПАТ «Приватбанк»до вирішення по суті спору.

2. Заборонено ПАТ КБ «Приватбанк» та/або Кіпрській філії ПАТ «Приватбанк» вчиняти будь-які дії щодо зупинення/блокування/припинення готівкових та/або безготівкових операцій та/або не виконання платіжних доручень/розпоряджень (документів) чи щодо будь-якого іншого обмеження користування/володіння/розпорядження грошовими коштами, розміщеними на кореспондентських, депозитних, поточних, карткових рахунках CAMERIN INVESTMENTS LLP (OC372610, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND), SUNNEX INVESTMENTS LLP (OC372605, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND), TAMPLEMON INVESTMENTS LLP (OC372607, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND), BERLINI COMMERCIAL LLP (OC372606, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND), LUMIL INVESTMENTS LLP (OC372609, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND), SOFINAM INVESTMENTS LLP (OC372608, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND) відкритих у ПАТ КБ «Приватбанк» та/або Кіпрській філії ПАТ «Приватбанк»до вирішення по суті спору.

3. Заборонено ПАТ КБ «Приватбанк» та/або Кіпрській філії ПАТ «Приватбанк»без окремої письмової згоди, платіжного доручення (документу) CAMERIN INVESTMENTS LLP (OC372610, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND), SUNNEX INVESTMENTS LLP (OC372605, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND), TAMPLEMON INVESTMENTS LLP (OC372607, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND), BERLINI COMMERCIAL LLP (OC372606, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND), LUMIL INVESTMENTS LLP (OC372609, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND), SOFINAM INVESTMENTS LLP (OC372608, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND) здійснювати списання/ перерахування грошових коштів чи вчиняти будь-які інші операції з грошовими коштами, розміщеними на кореспондентських, депозитних, поточних, карткових чи будь-яких інших рахунках ПАТ КБ «Приватбанк» та/або Кіпрській філії ПАТ «Приватбанк» в тому числі, але не виключно, дії щодо їх списання, обміну, зарахування, переказу, перерахування, а також внесення змін щодо їх обліку, приймати (використовувати) вказані кошті як засіб платежу за цінні папери (акції), розпоряджатися ними в будь-який інший спосіб до вирішення по суті спору.

4. Заборонено ПАТ КБ «Приватбанк» та/або Кіпрській філії ПАТ «Приватбанк» утримуватися від виконання договорів (зокрема, але не виключно: Депозитний договір №5/CY031Т від 04.06.2014, Депозитний договір №1/CY0424 від 03.04.2012, Депозитний договір №2/CY0424 від 20.04.2012, Депозитний договір №1/CY042K від 03.04.2012, Депозитний договір №2/CY042K від 20.04.2012, Депозитний договір №3/CY06HR від 05.05.2014, Депозитний договір №4/CY00MX від 05.05.2014, Депозитний договір №4/CY03J5 від 05.05.2014), укладених з CAMERIN INVESTMENTS LLP (OC372610, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND), SUNNEX INVESTMENTS LLP (OC372605, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND), TAMPLEMON INVESTMENTS LLP (OC372607, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND), BERLINI COMMERCIAL LLP (OC372606, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND), LUMIL INVESTMENTS LLP (OC372609, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND), SOFINAM INVESTMENTS LLP (OC372608, The Business Centre 758 Ground Floor, Great Cambridge Road, Enfield, EN1 3PN, ENGLAND) до вирішення по суті спору.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» ставиться питання про скасування ухвали суду про забезпечення позову та відмову в її задоволенні. Апелянт посилається на те,що позивачами не надано належних доказів щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову,на що суд не звернув уваги. Крім того,суд не пересвідчився у наявності зобов'язань у сторін на час розгляду справи. Інших доводів апеляційна скарга не містить.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ КБ «Приватбанк» Кахраманов Р.Н. апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

Представники позивачів Барсук О.О.,Краглевич В.В.просили апеляційну скаргу відхилити,подали письмові заперечення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції враховуючи характер спору, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, дійшов висновку про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчинити дії, направлені на порушення прав позивачів як депозитаріїв за укладеними між сторонами депозитними договорами, що є предметом позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та вважає його правильним з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 4 Постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Таким чином, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Як убачається з матеріалів справи між сторонами існують договірні правовідносини. Так,між позивачами та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено Депозитні договори,зокрема: Депозитний договір №5/CY031Т від 04.06.2014 року , укладений ПАТ КБ «Приватбанк» з компанією CAMERIN INVESTMENTS LLP; Депозитний договір №1/CY0424 від 03.04.2012 року , Депозитний договір №2/CY0424 від 20.04.2012 року, укладені ПАТ КБ «Приватбанк» з компанією SUNNEX INVESTMENTS LLP; Депозитний договір №1/CY042K від 03.04.2012 року , Депозитний договір №2/CY042K від 20.04.2012 року , укладеніПАТ КБ «Приватбанк» з компанією TAMPLEMON INVESTMENTS LLP; Депозитний договір №3/CY06HR від 05.05.2014 року , укладений ПАТ КБ «Приватбанк» з компанією BERLINI COMMERCIAL LLP; Депозитний договір №4/CY00MX від 05.05.2014року, укладений ПАТ КБ «Приватбанк» з компанією LUMIL INVESTMENTS LLP; Депозитний договір №4/CY03J5 від 05.05.2014 року , укладений ПАТ КБ «Приватбанк» з компанією SOFINAM INVESTMENTS LLP .

За умовами цих договорів Депозитер розміщує на депозитному рахунку грошові кошти,а Банк приймає ці грошові кошти та сплачує по кожному з цих договорів від 10 до 13 % річних без утримання податків і зборів. Будь які зміни до договорів можуть бути здійснені лише за обопільною згодою сторін.

Зазначене підтверджується копіями Депозитних договорів, долучених до матеріалів Контрольного провадження ( а.с. 16-42), що повністю спростовує доводи апеляційної скарги про те ,що суд вирішуючи питання не пересвідчився щодо наявності зобов'язань відповідача перед позивачами.

17 січня 2017 року позивачі отримали від ПАТ КБ «Приватбанк» повідомлення про зупинення обслуговування рахунків( а.с. 43-48).

Позивачі у поданному позові зазначили,що ПАТ КБ «Приватбанк» в односторонньому порядку припинив виконання укладених з ними депозитних договорів без будь яких правових підстав й оскільки Міністерство фінансів України набуло право власності на 100% акцій ПАТ КБ «Приватбанк»,а ОСОБА_1, як голова правління банку, приймає усі рішення,що стосуються діяльності ПАТ КБ «Приватбанк» та зобов'язаний не порушувати прав клієнтів,вони є відповідальними за усі дії та діяльність ПАТ КБ «Приватбанк».

Вказаних обставин відповідачі не заперечували.

У заяві про забезпечення позову, позивачами зазначено причини необхідності вжиття заходів забезпечення позову, обраний вид забезпечення позову, а також наведено ті доводи в обґрунтування вимог заяви та необхідності забезпечення позову в обраний позивачами спосіб, які останні вважали за необхідне навести.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення у разі задоволення позову.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Разом із цим матеріали справи не містять доказів на підтвердження правових підстав, передбачених ст.1074 ЦК України,ч.1,2 ст.59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» для обмеження права позивачів розпоряджатися грошовими коштами,що перебувають на їх рахунках.А відтак зупинення обслуговування рахунків позивачів в односторонньому порядку,про що ними подано належні докази,долучені до справи, дають позивачам підстави для припущення,щодо неможливості виконання судового рішення у разі задоволення їх позову.

З матеріалів справи убачається, що сам позов та заява про його забезпечення направлені на захист матеріальних інтересів позивачів,їх права власності.

Позивачі стверджують ,що не розривали депозитних договорів з ПАТ КБ «Приватбанк» та не вчиняли дій спрямованих на відмову від депозитів.

Згідно з прецедентною практикою ЄСПЛ вклад/депозит (грошові кошти розміщені в банківській установі) розглядаються як складова права власності із поширенням усіх гарантій права власності особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі Nejdet Sahin i Perihan Sahin проти Туреччини, (ВП), № 13279/05, § 56, 20 жовтня 2011 року, зазначено: «Суд зазначає, що на підставі статті 830 Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід'ємні для банківських операцій і пов'язаним з ними правом».

Стаття 1 Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зазначені гарантії Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кореспондують з положеннями ст. 41 Конституції України, згідно якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Вказаний принцип сформульовано в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 р.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід'ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 першого Протоколу.

Вимога досягнення такого балансу відображена в цілому в побудові ст. 1 першого Протоколу, включно з другим реченням, яке необхідно розуміти у світлі загального принципу, викладеного в першому реченні. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти шляхом ужиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності (рішення у справі «Прессос компанія Навєра А.О.» та інші проти Бельгії»).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції переконався в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує вірогідність вчинення відповідачами дій, які утруднять захист можливого порушеного права, а відтак права на належний та реальний судовий захист.

Доводи викладені в апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є підставою для скасування ухвали.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1, ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Виходячи з наведенного колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» і залишає ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304,307, 312-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» -відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :

Справа № 757/7499/17-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 4555 /2017

Головуючий у суді першої інстанції: Бортницька В.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.