Справа № 277/189/17
Номер рядка звіту 53
РІШЕННЯ

Іменем України

"27" грудня 2017 р. смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Заполовського В.В.

за участю секретаря с/з Лукянчук Т.В.

позивача ОСОБА_2

представника відповідача Варварчука С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В:

Позивач у лютому 2017 року звернувся до суду з цим позовом та просить поновити його на посаді художнього керівника Барашівського сільського будинку культури з 31 січня 2017 року; стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, а саме з 31 січня 2017 року по час винесення рішення про поновлення на роботі.

У процесі розгляду справи, збільшивши позовні вимоги, крім зазначених вимог, позивач просив: зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити йому належні суми з листопада 2013 року по 02 лютого 2017 року за роботу у святкові, вихідні дні та роботу у нічний час у відповідності до ст.ст.116, 117 КЗпП України; зобов'язати відповідача компенсувати вирахувані та утримані з пенсії позивача кошти в сумі 989 грн. 58 коп. за кожен місяць утримання, починаючи з серпня 2017 року по дату фактичного розрахунку; зобов'язати відповідача виплатити доплату в розмірі 50% від посадового окладу директора Барашівського будинку культури за виконання обов'язків директора згідно розпорядження сільського голови №28 від 31.05.2016 року.

В обґрунтування позову зазначає, що розпорядженням сільського голови Барашівської сільської ради Ємільчинського району №1 від 31 січня 2017 року його звільнено з посади художнього керівника Барашівського будинку культури на підставі ст.40 ч.1 п.4 КЗпП України, у зв'язку з відсутністю на роботі 17 січня 2017 року протягом всього робочого дня без поважних причин. Своє звільнення вважає незаконним, оскільки, на думку позивача, безпосереднім його керівником є директор Барашівського будинку культури, у зв'язку з чим сільський голова не має повноважень на звільнення позивача; позивач є членом профспілкової організації, однак сільський голова з поданням до профспілкової організації не звертався і згоди на звільнення позивача не отримував.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що з листопада 2013 року працював на посаді художнього керівника Барашівського будинку культури. 17.01.2017 року був відсутній на роботі та перебував у м. Житомирі за сімейними обставинами, а саме у зв'язку з розлученням. Крім того, у вказаний день звертався до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину Барашівським сільським головою Варварчуком С.В. Також повідомив, що крім підстав, вказаних у позовній заяві, вважає своє звільнення незаконним, оскільки є викривачем відповідно до ст.53 ЗУ «Про запобігання корупції».

Представник відповідача Варварчук С.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що процедура звільнення позивача за прогул відповідає вимогам законодавства, оскільки останній в робочий час 17 січня 2017 року був відсутній на роботі упродовж всього дня. Про свою відсутність на роботі він не повідомив ні безпосереднього керівника директора Будинку культури, ні сільського голову. Відповідач намагався ознайомити позивача з розпорядженням про звільнення 01 лютого 2017 року, однак від ознайомлення з розпорядженням про звільнення він відмовився. Відповідач також зазначив, що при Барашівській сільській раді відсутня первинна профспілкова організація та відповідно відсутній виборний профспілковий комітет.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив факт відсутності на роботі ОСОБА_2 17 січня 2017 року упродовж всього дня та повідомив, що останній не повідомляв його напередодні про свою відсутність, доповідні записки про відсутність на роботі ОСОБА_2 писав добровільно з власної ініціативи. Крім того, свідок ОСОБА_4 підтвердив, що ОСОБА_2 відмовлявся ознайомитись з розпорядженням про звільнення

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні дали пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_4

Заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що розпорядженням сільського голови Барашівської сільської ради №48 від 01 листопада 2013 року ОСОБА_2 призначено на посаду художнього керівника Барашівського будинку культури (Т.1 а.с.133).

Згідно акту про відсутність на роботі, позивач був відсутній на роботі (робочому місці) 17 січня 2017 року з 09.00 до 18.00 год. впродовж всього робочого дня без повідомлення директора Барашівського будинку культури (Т.1 а.с.8, 26).

З даного приводу позивачу запропоновано надати підтверджуючі документи, вказану вимогу він отримав 27 січня 2017 року (Т1 а.с.8).

Того ж дня позивач надав письмові пояснення, а також копії заяви про вчинення злочину Барашівським сільським головою та свідоцтва про розірвання шлюбу від 17 січня 2017 року (Т.1 а.с.5-7).

31 січня 2017 року розпорядженням сільського голови Барашівської сільської ради №1 ОСОБА_2 звільнено на підставі ст.40 п.4 КЗпП України з посади художнього керівника Барашівського будинку культури через відсутність на роботі протягом повного робочого дня без поважних причин. 02 лютого 2017 року позивач ознайомлений з даним розпорядженням (Т.1 а.с.4).

Згідно акту від 01 лютого 2017 року позивач ОСОБА_2 відмовився ознайомитись під особистий підпис з розпорядженням про звільнення останнього (Т.2 а.с.20).

Рішенням Ємільчинського районного суду від 21 лютого 2017 року та Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 18 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Барашівської сільської ради, Барашівського сільського голови про визнання протиправним розпорядження №68 від 30.11.2016 року про застосування дисциплінарного стягнення щодо ОСОБА_2 у задоволенні позову останнього відмовлено. Тобто, даними рішеннями визнано правомірним накладення стягнення у вигляді догани Барашівським сільським головою на ОСОБА_2 та підтверджено наявність дисциплінарної влади по відношенню до останнього. Вказані рішення ніким не скасовані та набрали законної сили (Т.1 а.с.135).

Стаття 139 КЗпП України передбачає, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано одне з таких заходів стягнень: догана або звільнення.

Відповідно до ст.84 КЗпП України, ст.26 Закону України «Про відпустки» за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Відповідно до ст.40 п.4 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

З п.24 Постанови ПВСУ №9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів» слідує, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Таке визначення узгоджується і з пунктом 4 частини 1 статті 40 КзпП України.

Як вбачається із статуту будинку культури с. Бараші, він є власністю територіальної громади, його очолює директор, кадрові питання вирішуються за погодженням з сільським головою та відділом культури (Т.1 а.с.85).

За таких обставин посилання позивача на те, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення застосовано не тією особою, не ґрунтується на обставинах справи.

Крім того, позивач не надав суду будь-яких доказів того, що є членом профспілки, обраний до її органів, що така профспілка існує взагалі, а тому посилання останнього на відсутність згоди профспілкової організації є необґрунтованим.

Відповідно до ст.53 ЗУ «Про запобігання корупції», особа, яка надає допомогу в запобіганні і протидії корупції (викривач), - особа, яка за наявності обґрунтованого переконання, що інформація є достовірною, повідомляє про порушення вимог цього Закону іншою особою.

Особи, які надають допомогу в запобіганні і протидії корупції, перебувають під захистом держави. За наявності загрози життю, житлу, здоров'ю та майну осіб, які надають допомогу в запобіганні і протидії корупції, або їх близьких осіб, у зв'язку із здійсненим повідомленням про порушення вимог цього Закону, правоохоронними органами до них можуть бути застосовані правові, організаційно-технічні та інші спрямовані на захист від протиправних посягань заходи, передбачені Законом України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві".

Особа або член її сім'ї не може бути звільнена чи примушена до звільнення, притягнута до дисциплінарної відповідальності чи піддана з боку керівника або роботодавця іншим негативним заходам впливу (переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) або загрозі таких заходів впливу у зв'язку з повідомленням нею про порушення вимог цього Закону іншою особою.

На підтвердження своїх вимог в частині незаконності звільнення, посилаючись, що є викривачем відповідно до ст.53 ЗУ «Про запобігання корупції», позивач надав суду копії звернень до правоохоронних органів (Т.2 а.с.1-16).

Будь-яких інших доказів, що є викривачем позивач не надав та не довів, що був звільнений з посади художнього керівника у зв'язку з повідомленням ним про порушення вимог ЗУ «Про запобігання корупції» Барашівським сільським головою Варварчуком С.В.

Оскільки наявність поважних причин відсутності позивача на роботі більше трьох годин не знайшла підтвердження в судовому засіданні (розлучення, звернення із заявами до правоохоронних органів позивача не являється поважними причинами відсутності на роботі 17 січня 2017 року, враховуючи, що останній мав можливість отримати відпустку або відгул на зазначений день), то підстав для задоволення позову в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не вбачається.

Крім того, в судовому засіданні були оглянуті та досліджені журнали обліку роботи масових заходів Барашівського сільського будинку культури за 2012-2017 роки. Згідно даних журналів позивач ОСОБА_2 був періодично відповідальним за проведення масових заходів, а саме дискотек, концертів, фестивалів та ін. Однак, дані журнали містять тільки відомості про дати проведення вказаних масових заходів, а відомості про точний період часу проведення даних заходів у журналах відсутні, у зв'язку з чим не можливо встановити конкретні періоду часу виконання роботи позивачем у святкові, вихідні дні та роботу у нічний час у відповідності, а також чи взагалі виконував останній дану роботу. Будь-яких інших доказів про роботу позивача у святкові, вихідні дні та роботу у нічний час останній не надав. А тому вимога позивача про зобов'язання відповідача нарахувати і виплатити йому належні суми з листопада 2013 року по 02 лютого 2017 року за роботу у святкові, вихідні дні та роботу у нічний час у відповідності до ст.ст.116, 117 КЗпП України не підлягає задоволення за недоведеністю.

Що стосується вимоги позивача про зобов'язання відповідача компенсувати вирахувані та утримані з пенсії позивача кошти в сумі 989 грн. 58 коп. за кожен місяць утримання, починаючи з серпня 2017 року по дату фактичного розрахунку, то суд зазначає, що вказані позивачем кошти були вирахувані та утримані з пенсії позивача відповідним управлінням Пенсійного фонду України, а не відповідачем по справі, у зв'язку з чим Барашівська сільська рада є неналежним відповідачем по даній вимозі (Т.1 а.с.196).

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.ст.59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншим засобом доказування.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того судом встановлено, що згідно розпорядження сільського голови Барашівської сільської ради №28 від 31.05.2016 року «Про надання відпустки ОСОБА_4.» ОСОБА_2 було призначено виконуючим обов'язки директора сільського будинку культури на час відпустки директора з виплатою доплати у розмірі 50% посадового окладу. Даний факт також встановлений у ході перевірки управлінням Держпраці у Житомирській області (Т.1 а.с.66-67).

Відповідно до довідки Барашівської сільської ради №632 від 26.12.2017 року, у червні 2016 року посадовий оклад директора Барашівського будинку культури становив 2512 грн.

Статтею 105 КЗпП України передбачено, що працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов'язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника.

Розміри доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника встановлюються на умовах, передбачених у колективному договорі.

А тому, у зв'язку з викладеним, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про зобов'язання відповідача виплатити доплату в розмірі 50% від посадового окладу директора Барашівського будинку культури за виконання обов'язків директора згідно розпорядження сільського голови №28 від 31.05.2016 року та задовольняє її.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.40, 84, 105, 116, 117, 139, 147 КЗпП України, ст.ст.265-268, 273, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Стягнути з Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області на користь ОСОБА_2 доплату у розмірі 50% посадового окладу за виконання обов'язків директора сільського будинку культури згідно розпорядження №28 від 31.05.2016 року в сумі 1256 грн.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 05 січня 2018 року.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: В. В. Заполовський