Номер провадження: 22-ц/785/4588/17
Номер справи місцевого суду: 1527/2-5399/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - Четверта Одеська державна нотаріальна контора, Одеське міське управління земельних ресурсів про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права на спадщину за законом , за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2013 року,-

встановила:

У вересні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права на спадщину за законом і з врахуванням уточнень в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що за життя його померлими батьками у 1968 році був придбаний житловий будинок, який розташований за адресою: м. Одеса ,вул. Ростовська,буд № 81.

Після смерті батька ОСОБА_5- 25.07.2006р. відкрилась спадщина, на 19/25 частин домоволодіння №81 по вул. Ростовська в м. Одесі.

Позивач посилався на те, що оскільки його батько ОСОБА_5 під час придбання будинку перебував у зареєстрованому шлюбі з матірю ОСОБА_6, тому вищевказана частина домоволодіння була спільною сумісною власністю його батьків. Після смерті батька позивач прийняв спадщину , оскільки він був постійно зареєстрований за місцем проживання спадкодавця.

25.05.2011р. померла його мати - ОСОБА_6. Спадкоємцями за законом після її смерті є позивач ОСОБА_2 та відповідач, його рідний брат ОСОБА_3.

При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини він дізнався, що батько залишив заповіт на імя брата та брат після смерті батька у 2007р. оформив свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Позивач посилався на те,що його брат відповідач ОСОБА_3, приховав від нього факт оформлення спадщини після смерті батька, оскільки в заяві про прийняття спадщини до нотаріальної контори, зазначив, що інших спадкоємців, а також дружини, яка пережила чоловіка немає.

Позивач посилався на те,що оскільки частина будинку, яка належала померлому була спільною частковою власністю, то його померлий батько мав можливість заповісти лише ? частину даного майна.

Крім того, його мати ОСОБА_6 мала право на обовязкову частину у спадщини, оскільки вона була непрацездатною.

Таким чином, відповідач не мав право на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 19/25 частин будинку №81 по вул. Ростовській, а тому свідоцтво про право на спадщину за заповітом є частково недійсним.

Позивач просив:

1. Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27.01.2007р., яке видане на імя ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5 на 19/25 частин будинку №81 по вул. Ростовській у м. Одесі та посвідченого державним нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори.

2. Визнати за ним, ОСОБА_2, право на спадкування за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_6, померлої 25.05.2011р. у розмірі 1/2 частки спадщини, яка складається із 1/2 подружньої частки матері, а саме: на 19/100 (19/25:2=19/50:2=19/100) часток будинку під №81 по вул. Ростовській у м. Одесі, а також на 1/2 частину спадщини, яка складається з 1/6 обовязкової долі матері, а саме: на 19/300 (19/25:2=19/50:1/6=19/300) даного домоволодіння.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач позовні вимоги не визнав.

Представники Четвертої Одеської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявились.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2013 року позовні вимоги - задоволено частково.

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину, яка було видано Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою 27.01.2007р. зареєстроване у реєстрі № 3-297, відповідно до якого до ОСОБА_3 перейшла спадщина після померлого ОСОБА_5 у вигляді 19/25 частин домоволодіння № 81 по вул. Ростовська в м. Одесі.

Визнано за ОСОБА_3 право на спадщину за заповітом після померлого 25.07.2006р. ОСОБА_5 у вигляді 19/60 частин домоволодіння № 81 по вул. Ростовська в м. Одесі.

Визнано за ОСОБА_3 право на спадщину за законом після померлої 25.05.2011р. ОСОБА_6 у вигляді 133/600 частин домоволодіння № 81 по вул. Ростовська в м. Одесі.

Визнано за ОСОБА_2 право на спадщину за законом після померлої 25.05.2011р. ОСОБА_6 у вигляді 133/600 частин домоволодіння № 81 по вул. Ростовська в м. Одесі.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_4, яка не приймала участі у справі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалите нове рішення, яким закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

В судове засідання сторони не зявилися , відповідач ОСОБА_3, апелянт ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_7 надали заяви про відкладення розгляду справи, проте до заяв доказів неможливості зявитися в судове засідання з поважних причин не надано.

Про час, місце розгляду справи , сторони сповіщені належним чином.

Колегія суддів, з врахуванням того, що справа неодноразово призначалася до розгляду, проте апелянт ОСОБА_4 її представник ОСОБА_7 , позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися.

Колегія суддів, відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, які не зявилися в судове засідання.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов виходив з того, що право на спадкування після смерті ОСОБА_5 мали відповідач ОСОБА_3 (за заповітом) і його дружина ОСОБА_6 (за законом мала право на обов'язкову частку), а після смерті ОСОБА_6 право на спадкування мають її діти у рівних частках ОСОБА_3 і ОСОБА_2

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону ст.ст. 1221, 1223, 1226, 1241, 1261, 1267, 1268 ЦК України.

Судом першої інстанції встановлено, що батьками сторін були ОСОБА_5 і ОСОБА_6, ,які перебували у зареєстрованому шлюбі з 1947 року по день смерті ОСОБА_5 ,що підтверджується свідоцтвом про шлюб (т.1 а.с.12).

26.07.1968 року, на прізвище ОСОБА_5, придбано домоволодіння по вул. Ростовській,81 у м. Одесі. 08.12.1982 року ОСОБА_5 продав ОСОБА_8 6/25 частин спірного домоволодіння, що підтверджується договором купівлі-продажу (т.1 а.с.10,11).

30.10.2002 року ОСОБА_5 вчинив заповіт, яким усе належне йому майно заповів ОСОБА_3 (т.1 а.с.8).

25.07.2006 року батько сторін - ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія I-ЖД № 059070 від 25.07.2006 року (а.с.14).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, його спадкоємцями були відповідач ОСОБА_3 (за заповітом) і його дружина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (за законом право на обов'язкову частку).

До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернувся лише ОСОБА_3 (т.1 а.с.41).

В силу ст. 1268 ч.3 ЦК України, ОСОБА_6, яка постійно проживала на час відкриття спадщини разом із чоловіком ОСОБА_2А, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом встановленого законом строку, не подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини (т.1 а.с.18).

27.01.2007 року, нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на прізвище ОСОБА_3 у вигляді 19/25 частин спірного домоволодіння (т.1 а.с.9).

25.05.2011 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія I-ЖД № 266306 від 26.05.2011 року (т.1 а.с.13).

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6 є її сини, позивач ОСОБА_2 і відповідач ОСОБА_3 (т.1 а.с.15).

16.09.2011 року ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері (т.1 а.с.197).

Суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.01.2007 року із визнанням за ОСОБА_3 права власності на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, а також про визнання права власності за сторонами на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_6

Розглядаючи спір ,який виник між сторонами у справі ,суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права,які підлягають застосуванню,повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку ,правильно встановив обставини справи ,а результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення ,яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо незалучення ОСОБА_4 до участі у справі в якості третьої особи, оскільки ОСОБА_4 не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того, що нерухоме майно, яке є предметом спору було нею добудоване разом з ОСОБА_3 та набутим нею у шлюбі з ОСОБА_3 по дозволу померлого батька позивача ОСОБА_5, оскільки такі доводи не мають правового значення.

Інших доводів, які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено.

Згідно зі ст. 308 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, п.1 ч.1 ст.307, 313,314,315,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_9

ОСОБА_10

ОСОБА_11