Справа № 396/378/17
Провадження № 2/396/263/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря: Пономаренко Р.В., Очеретня М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", від імені якого діє представник ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 11.02.2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2017 року має заборгованість в розмірі 120422,41 грн., тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, надіслав до суду письмові роз»яснення в яких зазначив про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з обставин викладених в запереченнях проти позову, що дійсно 11.02.2010 року отримала кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік в КБ «Приват Банк». При одержанні кредиту підписувала лише анкету заяву, на якій є їїпідпис, жодних документів з назвою Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою не підписувала та не була з ними ознайомлений.

Постійно сплачував кредит в відсотковому розмірі, який був передбачений довідкою про умови кредитування, чому кредит не сплачений не розуміє. Вважає, що позивачем пропущено 3-х річний строк позовної давності звернення з даним позовом до суду, оскільки останній платіж по кредиту було сплачено у липні 2013 року, дані обставини відобразила в письмовому клопотанні, також в доповненні до клопотання зазначила, що документи та розрахунки подані позивачем до матеріалів справи не належним чином оформлені та завірені. Просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, у разі задоволення врахувати розрахунок здійснений бухгалтерською програмою, так як відсотки обраховано позивачем невірно, з якого неможливо зрозуміти що і куди пішло та на погашення яких суи та врахувати піднятття в односторонньому порядку відсоткової ставки про що її не повідомлялося, як і не повідомляли що вона повинна зайти на сайт та ознайомитися з новимии правилами та правилами взагалі, окрім заяви більше нічого не півдписувала.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що 11 лютого 2010 року між позивачкою і відповідачем укладено договір № б/н згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідачє строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3. умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановлено банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг.

Відповідачка не заперечувала та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява-анкета разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, підписана нею особисто 11.03.2010 року та складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві та справці про умови кредитування (а.с. 10, 11). В судовому засіданні встановлено, що підпис в даній заяві належить саме відповідачу, про що останній в подальшому не заперечував.

ПАТ КБ Приватбанк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором про що відповідач не заперечив.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.2.1.1.5.6. умов та правил надання банківських послуг у разі невиконня зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплати винагороди банку.

Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Згідно п. 1.1.3.2.2. "Умов та правил надання банківських послуг" у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та /або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або в установленому банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором.

Як встановлено судом, підпису, який би підтвердив ознайомлення відповідача в Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою не має (а.с. 12-35) також інших доказів, які б підтвердили обізнаність відповідачки з даними Умовами та правилами представником позивача суду не надано.

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ч. 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частинами 2, 3 ст.549 ЦК України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Судом встановлено, що відповіно розрахунку позивача (а.с. 6-9) відповідачка порушила умови договору тому станом на 28.02.2017 року має заборгованість за кредитом 120422 грн. 41 коп., яка складається з наступного:10988,00 грн. - заборгованість за кредитом; 100023,82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 5710,59 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборогованості.

З даного розрахунку (а.с.6-9) також вбачається, що останній платіж відповідачкою було зроблено 24.06.2014 року в розмірі 500,00 гривень, чого остання не заперечує, позов пред'явлено до суду 13.03.2017 року, а тому суд не вбачає пропуску загального строку позовної давності (3-х років), за заявою відповідачки.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четвертастатті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторни права на позов. Позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідачка ОСОБА_2 в порушення умов кредитного договору та наведених норм ЦК України, свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала та не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в межах строку позовної давності.

За умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним, договором встановлено відповідальність.

Тобто, у даному конкретному випадку умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями (до 25 числа місяця).

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховним Судом України викладеними у постанові від 06.11.2013 року у цивільній справі № 6-116цс13 та у постанові від 03.06.2015 року у цивільній справі № 6-31цс13, які в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Згідно розрахунку наданого позивачем до матеріалів справи вбачається, що розмір пені нараховано в межах загального строку позовної давності, тому суд відповідно ст. 258 ЦК України в межах застосування спеціального строку позовної давності (1 рік) вважає за доцільне стягнути пеню за період з 29.03.2016 року по 13.03.2017 року(день пред'явлення позову), яка згідно розрахунку становить 1200,00 гривень, ( 3200-2000=1200,00гривень).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно довідки про обслуговування кредиту пеня за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується за кожний день прострочки кредиту в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Суд, дійшов висновку про те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, та вважає, що встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16, яка обов'язкова для всіх судів.

А тому, суд погоджується із розрахунком відповідача в частині нарахування відсотків за кожен день прострочки, який є логічним та послідовни та відповідає сумі заборгованості та кількості днів за відповідний період, при цьому відповідачем на вимогу суду не надано розгорнутого розрахунку нарахування відсотків, комісії, обмежившись розрахунком пені та наданим раніше розрахунком, з якого не зрозуміло період, строки, кількість днів та інші складові, які врахував банк при автоматизованому нарахуванні процентів та комісії.

Заборгованості по процентам за користування кредитом, (30% річних), сума якого підлягає до стягнення з відповідача розраховуємо за формулою (забогованість по тілу кредиту множимо на 30% та ділимо на кількість прострочених днів), відповідно маємо наступний розрахунок:

Місяць,рікКількість днівКредитний ліміт% ставка30% за користування кред.лімітом (11000*30%/365 * кількість днів% з накопичувальним підсумкомсума кредитного ліміту +% за користування кредитомОплатаПогашені відсотки з розрахунку ПБ
26-31.05. 3054,2554,2511054,25
30.06.0271,23325,4811325,48
31.07.0280,27605,7511605,75
31.08.0280,27886,0311886,03
30.09.0271,231157,2612157,26
31.10.0280,271437,5312437,53800525,57
30.11.0271,231708,7712708,.12.0280,271989,0412989,.01.0280,272269,3213269,32
28.02.0253,152522,4713522,47
31.03.0280,272802,7413802,74
30.04.0271,233073,9714073,97
31.05.0280,273354,2514354,25500
30.06.0271,233625,4814625,.07.0280,273905,7514905,75
31.08.0280,274186,0315186,03
30.09.0271,234457,2615457,26
31.10.0280,274737,5315737,53
30.11.0271,235008,7716008,77
31.12.0280,275289,0416289,04
31.01.0280,275569,3216569,32
28.02.0253,155822,4716822,47
31.03.0280,276102,7417102,74
30.04.0271,236373,9717373,97
31.05.0280,276654,2517654,25
30.06.0271,236925,4817925,48
31.07.0280,277205,7518205,75
31.08.0280,277486,0318486,03
30.09.0271,237757,2618757,26
31.10.0280,278037,5319037,53
30.11.0271,238308,7719308,77
31.12.0280,278589,0419589,04
31.01.0280,278869,3219869,32
29.02.0262,199131,5120131,51
31.03.0280,279411,7820411,78
30.04.0271,239683,0120683,01
31.05.0280,279963,2920963,29
30.06.0271,2310234,5221234,52
31.07.0280,2710514,7921514,79
31.08.0280,2710795,0721795,07
30.09.0271,2311066,3022066,30
31.10.0280,2711346,5822346,58
30.11.0271,2311617,8122617,81
31.12.0280,2711898,0822898,08
31.01.0280,2712178,3623178,36
28.02.0253,1512431,5123431,51
31.03.0280,2712711,7823711,78
30.04.0271,2312983,0123983,01
31.05.0280,2713263,2924263,29
30.06.0271,2313534,5224534,52
13534,52 34002063,57

Всього заборгованість по процентам за користування кредитом становить 13534,52 грн.

На час розгляду справи в суді відповідач не подав доказів повного виконання ним кредитного зобов'язання.

З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, суд вважає, що відповідачка порушила вимоги ст.ст. 526, 530 ЦК України і не виконала належним чином умов кредитного договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитом є частково обгрунтованими та позов підлягає частковому задоволенню, зокрема в розмрі 31933,11 грн., з яких: 10988,00 грн. заборгованість за кредитом; 13534,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 5710,59 грн. - штраф (процентна складова).

Позовні вимоги про стягнення пені та комісії за період 01.07.2013 року по 29.03.2016 року, а також стягнення заборгованості по відсоткам в розмірі 86489 гривень 30 копійок, стягненню не підлягають, так як представником позивача не надано переконливих і безспірних доказів на підтвердження нарахування зазначених сум.

Крім того, відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування судових витрат понесених позивачем 1806.34 грн., пропорційно сумі задоволення позовних вимог, а саме у розмірі (31933,11:120422,41х1806,34=424.96)= 479 грн. 96 коп..

На підставі ст.ст. 253, 258, 261, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 629, 631, 1049, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ч.1 ст. 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (р/р 3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором б/н від 11 лютого 2010 року в розмірі 31933 (тридцять одна тисяча дев'ятсот тридцять три) грн. 11 коп., яка складається з наступного:

- 10988,00 грн. - заборгованість за кредитом;

- 13534,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 1200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 5710,59 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 479 (чотириста сімдесят дев'ять) грн. 04 коп.

Всього підлягає стягненню 32412 (тридцять дві тисячі чотириста дванадцять) грн. 15 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О. А. Гарбуз