Справа № 344/9856/16-ц
Провадження № 4-с/344/5/17
У Х В А Л А

13 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Польської М.В.

при секретарі с/з/ ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області матеріали скарги ОСОБА_2, заінтересована особа старший державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в серпні 2016р. в суд з скаргою на дії старшого державного виконавця Івано-Франківського ВДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 15.07.2016р. за виконавчим листом №344/16303/2015, виданим Івано-Франківським міським судом 04.07.2016 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 - 487.2грн.; скасування даної постанови від 15.07.2016р. ВП №51655126; зобовязання відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа №344/16303/2015, виданим Івано-Франківським міським судом 04.07.2016 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 - 487.2грн..

Представник скаржника вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник суб'єкта оскарження в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, та з врахуванням вимог ч.2 ст..386 ЦПК України суд вважав за можливе розгляд даної скарги з-за відсутності представника субєкта оскарження.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу рішення та дій державного виконавця при примусовому виконанні судового рішення за виконавчим листом №344/16303/2015, виданим Івано-Франківським міським судом 04.07.2016 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 - 487.2грн.

В судовому засіданні встановлено, що постановою старшого державного виконавця Івано-Франківського ВДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 було відмовлено у відкритті виконавчого провадження від 15.07.2016р. за виконавчим листом №344/16303/2015, виданим Івано-Франківським міським судом 04.07.2016 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 - 487.2грн., за відсутності РНОКПП боржника (а.с.6).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України Про виконавче провадження (далі Закон). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного виконавця.

На підставі ст..19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, в тому числі за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно ст..25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, в силу дії ст.18 цього закону у виконавчому документі зазначаються, в тому числі повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню. У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач.

Статтею 26 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено право державного виконавця у відмові у відкритті виконавчого провадження, в тому числі за п.6) ч.1 невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону. У разі відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 6 частини першої цієї статті державний виконавець роз'яснює заявникові право на звернення до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність з вимогами статті 18 цього Закону.

Виконавчі листи видані Івано-Франківським міським судом є виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою і відповідають вимогам даного закону. При цьому суд зазначає, що відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Таким чином, не можна погодитись з висновком про те, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника (в тому числі даних стосовно його ідентифікаційного номера) є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у справі № 6-45цс14.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 13 Закону України «Про державну виконавчу службу», частиною третьою статті 6, частиною першою статті 12, статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження» (діючого на час прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про державну виконавчу службу» дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом. Незважаючи на те, що в цій статті не зазначено можливість оскарження рішення державного виконавця, іншими статтями цього Закону та інших законодавчими актами передбачено можливість оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця. Так, згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до частини першої статті 12 цього Закону сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статей 383, 384 ЦПК та статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або начальника відділу державної виконавчої служби, державних виконавців і посадових осіб Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та відділів державної виконавчої служби (далі ВДВС) Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласного, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, що стосуються виконання судових рішень, подаються до суду, який видав виконавчий документ.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу ДВС задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

А тому скарга підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до Закону України „Про виконавче провадження, ст. ст. 60, 209-210, 383-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Івано-Франківського ВДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 15.07.2016р. за виконавчим листом №344/16303/2015, виданим Івано-Франківським міським судом 04.07.2016 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 - 487.2грн.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Івано-Франківського ВДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 15.07.2016р. ВП №51655126 про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Зобовязати Івано-Франківський ВДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа №344/16303/2015, виданим Івано-Франківським міським судом 04.07.2016 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 - 487.2грн..

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Польська М.В.