У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Юнімекс-К» про перегляд рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 8 грудня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юнімекс-К» до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Юнімекс-К» на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 6 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Юнімекс-К» (далі - ТОВ «Юнімекс-К») звернулося до суду з указаним вище позовом до ОСОБА_4, у якому просило витребувати майно з чужого незаконного володіння.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 8 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2015 року, у задоволенні позову ТОВ «Юнімекс-К» відмовлено.

У листопаді 2016 року ТОВ «Юнімекс-К» звернулося до суду із заявою про перегляд рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 8 грудня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

На обґрунтування заяви ТОВ «Юнімекс-К» зазначало, що ОСОБА_4 звільнена з посади головного бухгалтера ТОВ «Юнімекс-К» 31 жовтня 2011 року, а тому не мала доступу до будь-яких документів з 2011 року по 2013 рік, при цьому всі бухгалтерські документи, що складалися нею як головним бухгалтером були залишені на товаристві.

Також скасованим є запис у трудовій книжці, виданій на ім'я ОСОБА_4 від 31 жовтня 2011 року № 10, що внесений на підставі наказу від 31 жовтня 2011 року № 75-К про її звільнення з роботи за власним бажанням, на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 4 жовтня 2016 року, що набрали законної сили.

Крім того, ТОВ «Юнімекс-К» зазначало, що встановлення недійсності запису у трудовій книжці ОСОБА_4 не є новою обставиною, яка виникла чи змінилася після постановлення судового рішення про перегляд якого подано заяву, оскільки такий самовільний запис існував у трудовій книжці ОСОБА_4 на час розгляду справи та вона посилалася на нього у запереченнях на позов, при цьому були проігноровані докази товариства про її звільнення 2 липня 2013 року.

Таким чином, просили заяву задовольнити.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 6 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 січня 2017 року, у задоволенні заяви ТОВ «Юнімекс-К» про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 8 грудня 2014 року відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ТОВ «Юнімекс-К» просить скасувати судові ухвали, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, і постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані ухвали постановлені з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, з урахуванням норм ст. 361 ЦПК України, про відмову у задоволенні заяви.

У п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» судам роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, що мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК України).

Встановлення недійсності запису у трудовій книжці ОСОБА_4 не є тією обставиною, яка дає підстави переглянути рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, не є істотною і не спростовує факти, покладені в основу судового рішення та не впливає на висновки суду.

Крім того, судами правильно зазначено, що судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами, у разі якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 361 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Таким чином, правильним є висновок судів про відсутність підстав для задоволення заяви.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові ухвали без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Юнімекс-К» відхилити.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 6 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик