Справа № 645/9234/15-ц
Провадження № 2/645/325/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Горпинич О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Денісенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», в особі свого представника, звернулися до суду із позовом, в якому просять стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 45 767, 37 грн. за кредитним договором № HAE1RX11240031 від 12.05.2006 року, яка складається з наступного: 488,08 грн. - заборгованість за кредитом; 10 714, 42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 31 909,28 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2155, 59 грн. (процента складова), судові витрати у розмірі 1218,00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № HAE1RX11240031 від 12.05.2006 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1 647,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також витрати згідно Умов. Відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 16.10.2015 року має заборгованість у розмірі 45 767, 37 грн., яка складається з наступного: 488,08 грн. - заборгованість за кредитом; 10 714, 42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 31 909,28 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; а також штрафи: 500,00 грн.штраф (фіксована частина); 2155, 59 грн. (процента складова)

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час, дату, місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, ранішe було надано заяву, якою просили розглядати справу у відсутності їх представника.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилися, від представника через канцелярію подано заяву про розгляду справи у його відсутності, а також подані пояснення, відповідно до яких заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню через те, що кредитний договір був укладений на строк до 11 травня 2007 року, а позивач звернувся із відповідним позовом через вісім років після спливу строку дії Кредитного договору та більше ніж 6 років після останньої сплати по кредиту відповідачем. Просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки, а позивач пропустив трирічний строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 12.05.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № HAE1RX11240031 згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1 647,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір складається із заяви Позичальника № HAE1RX11240031, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт).

Відповідно до умов, що містяться у заяві позичальника № HAE1RX11240031 банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 1 647, 80 грн. на строк 12 місяців по 11.05.2007 року, включно, з умовами оплати за користування кредитом відсотків у розмірі 2,00 % у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 26,36 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 149, 80 грн. із погашенням заборгованості щомісяця в період з 23 по 27 число кожного місяця в розмірі 182,44 грн.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Матеріали справи свідчать, що заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 16.10.2015 року складає 45 767, 37 грн., яка складається з наступного: 488,08 грн. - заборгованість за кредитом; 10 714, 42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 31 909,28 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина),2155, 59 грн. (процента складова).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст.530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Оскільки в заяві позичальника зазначено обов'язок відповідача надавати грошові кошти для погашення заборгованості в термін з 23 по 27 число кожного місяця, сторони, поряд з установленням строку дії договору, встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Як вбачається з витребуваного в позивача ухвалою суду від 08 листопада 2016 року деталізованого розрахунку виконання своїх зобов'язань за кредитним договором № HAE1RX11240031 від 12 травня 2006 року, відповідачем останній платіж здійснено 12.01.2008 року.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст.254ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, оскільки відповідачем був здійснений останній платіж 12.01.2008 року, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання позичальником своїх зобов'язань.

Трирічний строк позовної давності обмежується 12.01.2011 року, тоді як позовна заява ПАТ «КБ «Приватбанк» подана у листопаді 2015 року, тобто після спливу строку позовної давності, встановленого у три роки. З заявою про поновлення строків позовної давності позивач не звертався.

За правилами ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Крім того, відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Представник відповідача наполягав на застосуванні строків позовної давності про що свідчить наявна в матеріалах справи відповідна заява від 06.03.2017 року.

З урахуванням того, що право кредитора було порушене, при цьому останній платіж був здійснений відповідачем 12.01.2008 року, а з позовом позивач звернувся у в листопаді 2015 року, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позову саме з підстав спливу строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60 ,81, 88, 209, 212, 214, 215, 217 ЦПК України, суд, -

ВИРШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: