У Х В А Л А

про залишення без руху

23.11.2017р. смт. Літин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особи:Державний реєстратор Літинської селищної ради Літинського району, Літинська державна нотаріальна контора про визнання права спільної сумісної власності.

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом.

Дослідивши позовну заяву та долучені до неї документи вважаю за необхідне залишити її без руху, з наступних підстав.

Відповідно п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. До позовної заяви також повинен бути доданий документ, що підтверджує сплату судового збору ( ч.5 ст. 119 ЦПК України).

Згідно п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 2 ч.1 ст. 80 ЦПК України передбачено, що у цивільному позові про визнання права власності на майно визначається ціна позову.

Згідно п. 1, п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. За подання заяви не майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

З аналізу змісту позовної заяви встановлено, що позов містить дві самостійні вимоги майнового та дві вимоги не майнового характеру. Всупереч наведеним нормам, при поданні позову, позивачем не в повному обсязі сплачений судовий збір відповідно до ціни позову та позовних вимог. Взагалі не сплачений судовий збір за самостійну вимогу немайнового характеру.

Також, позивачем при поданні позовної заяви допущені наступні недоліки, а саме: не зазначено доказів спільного зведення будинку позивачем разом із чоловіком; не зазначено доказів того, що позивач після смерті чоловіка зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини; не зазначено доказів про наявність чи відсутність інших спадкоємців, після смерті чоловіка; не зазначено доказів про перебування спірного житлового будинку у спільній власності.

Крім того, позивач ставлячи вимогу про скасування рішення державного реєстратора, вказує відповідачем ОСОБА_2, при цьому не зазначаючи доказів щодо виникнення спору з відповідачем з цього приводу, оскільки за змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності. Яке відношення до рішення державного реєстратора про державну реєстрацію будинку має ОСОБА_2 із суті позовних вимог не зрозуміло.

Відповідно до ст. 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Із заяви вбачається, що позивач просить визначити частку покійного чоловіка ОСОБА_3 у спільній сумісній власності, при цьому висуває ще одну самостійну вимогу про визнання права спільної сумісної власності померлого, ОСОБА_3, на спірний житловий будинок, що суперечить вимогам ЦК України. Отже, позивачеві належить уточнити свої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, у якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач не виконає вимоги суду у встановлений строк, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Беручи до уваги вищевикладене, вважаю за необхідне дану позовну заяву залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:Державний реєстратор Літинської селищної ради Літинського району, Літинська державна нотаріальна контора, про визнання права спільної сумісної власності залишити без руху.

Надати позивачу пятиденний строк, з дня отримання копії ухвали, для усунення вказаних недоліків. В іншому випадку позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачеві.

уУхвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_4