Справа № 297/1018/17
16 червня 2017 року м. Берегово
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого Ільтьо І. І.,
при секретарі Куні О. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог служба у справах дітей Ужгородської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька,
Представник позивача ОСОБА_1-ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить надати дозвіл ОСОБА_1 на виїзди за межі України, її доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 для відпочинку оздоровлення, без згоди та супроводу її батька ОСОБА_2.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ОСОБА_1 з 12.09.2005 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_2, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22.09.2009 року було розірвано та стягнено аліменти в розмірі 30 % прожиткового мінімуму на дитину до 6-ти років. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою, вона матеріально її утримує та належним чином піклується про здоров'я доньки, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
З часу розірвання шлюбу, відповідач участі у вихованні та догляді за донькою не бере, розвитком не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання не надає. На неодноразові звернення позивачки до відповідача з прохання надати дозвіл на виїзд за кордон для відпочинку оздоровлення та лікування доньки в її супроводі, останній постійно ухиляється від надання такого. Оскільки, відповідач відмовляється надати дозвіл на тимчасовий виїзд доньки за кордон, тому позивачка просить надати дозвіл на виїзд за кордон доньки у її супроводі.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, однак останнім подана заява в якій просить розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст. 76 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання.
Представник третьої особи, служби справах дітей Ужгородської міської ради в судове засідання не з'явився, причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 12.09.2005 року. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходяться на утриманні та вихованні позивачки ОСОБА_1.
Позивачка має намір виїжджати разом із донькою для відпочинку оздоровлення за межі України, а саме до Іспанії, без згоди та супроводу батька, однак до теперішнього часу вона не має нотаріально посвідченої згоди батька - ОСОБА_2 на виїзд доньки за кордон. Останній, постійно ухиляється від оформлення документів для тимчасового виїзду дитини за межі України та до теперешнінього часу дозвіл так і ненадав.
Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Згідно п.п. 4.2.8 Постанови від 27.01.1995 року №57, затвердженою КМ України «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріальної згоди другого з батьків рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16 - річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач необґрунтовано та безпідставно не надає позивачці згоди на тимчасовий виїзд малолітньої доньки за межі України до досягнення нею 16 річного віку. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги позивачки.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно п. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ на дитину оформляється на термін три роки або до досягнення нею 18-річного віку.
Пунктом 3 ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до п.3 та п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 (у редакції постанови КМУ від 25.08.2010 року №724) перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Статтею 7 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" визначено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 18 постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 "Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення" передбачено, що оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон.
Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.
Таким чином, розглядаючи спір щодо надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди одного із батьків, суд зобов'язаний визначити термін вивезення дитини за кордон та країну, до якої дозволяється виїзд дитини без згоди батька.
Вирішуючи дане питання судом враховано мету поїздки, а саме відпочинок, оздоровлення та проведення екскурсійних подорожей). Крім того, встановлено, виїзд за кордон дитини матиме тимчасовий характер, що не порушує прав батька дітей на спілкування з ними та не позбавляє його права брати участь у вихованні та утриманні дитини.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до переконання, що слід задовольнити позов та надати ОСОБА_1 дозвіл, без згоди батька виїжджати за межі України з неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном на один рік, оскільки заявлені вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що не суперечать закону.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 197 ч. 2, 212, 214, 224-226, 232 ЦПК України, ст.ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, п. 2 ст. 4, ст.7 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п. 18 постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 "Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення",-
Надати дозвіл неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на перетин нею державного кордону України та тимчасові виїзди за кордон, а саме до Іспанії, терміном на один рік, у супроводі її матері ОСОБА_1, без згоди та супроводу її батька - ОСОБА_2.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Берегівським районним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Ільтьо І. І.