МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/489/17
РІШЕННЯ

Іменем України

19 жовтня 2017 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Шуріної Н.О., розглянувши в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло та визнання права власності на 1/3 частку квартири,-

встановив:

У березні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло та визнання права власності на 1/3 частку квартири.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 12 жовтня 2004 року Підприємством житлово - побутових послуг «Добробут - С» відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме: квартиру АДРЕСА_1. Позивач вказував на те, що зазначена квартира була передана відповідачам на праві приватної спільної сумісної власності, по 1/2 долі кожному. Також позивач вказував на те, що у вказаній квартирі крім відповідачів, також зареєстровані позивач із дочкою ОСОБА_4. У позовній заяві позивач зазначив, що він не давав своєї згоди на приватизацію вказаної квартири лише на двох осіб, і проживаючи у квартирі все своє життя, був впевнений, що квартира приватизована на всіх членів сім'ї. Крім цього, позивач вказував на те, що відповідач ОСОБА_2 запевняла його про те, що квартира приватизована, у тому числі і на позивача, а про фактичний стан речей, позивач дізнався лише після нового 2017 року.

Посилаючись на неправомірність приватизації відповідачами вказаної спірної квартири, позивач ОСОБА_1 просила визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнати за нею, у тому числі, право власності на 1/3 частку цієї квартири.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, при цьому 19.10.2017 подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала і просила задовольнити їх у повному обсязі, також просила розглядати справу за її відсутності.

Представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася. При цьому 19.10.2017 також подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала і просила задовольнити їх у повному обсязі, водночас просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, при цьому 11.07.2017 подала на адресу суду заяву, в якій визнала позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі, також просила розглядати справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, при цьому 03.07.2017 на адресу суду з Державної установи Миколаївський слідчий ізолятор надійшла заява від відповідача ОСОБА_3, в якій він повідомив суд, що визнає позовні вимоги позивача та просив задовольнити їх у повному обсязі, також просив розглядати справу без його участі.

Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дочкою відповідача ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії III - ФП № 296620 (а.с. 7).

Водночас, з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 24 березня 2017 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 змінила дошлюбне прізвище Павленко, укладаючи шлюб із ОСОБА_6 (а.с. 8).

Позивач ОСОБА_1, а також відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до розпорядження Підприємства житлово - побутових послуг «Добробут С» від 12 жовтня 2004 року № 876, відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на житло, а саме - вказану вище квартиру № 9, у будинку № 27, в смт. Ольшанське, Миколаївського району Миколаївської області (а. с. 11).

Також із зазначеного свідоцтва про право власності на житло вбачається, що квартира № 9, у будинку № 27, в смт. Ольшанське, Миколаївського району Миколаївської області, приватизована відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно з Законом України Про приватизацію Державного житлового фонду.

При цьому, згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 5 Закону України Про приватизацію Державного житлового фонду (далі - Закон) право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач, у встановленому законом порядку, як повнолітній член сімї не надавав письмової згоди на передачу квартири № 9, у будинку № 27, в смт. Ольшанське, Миколаївського району Миколаївської області, в спільну сумісну або часткову власність, письмової, або усної згоди на проведення таких дій своїй матері від свого імені позивач також не надавав.

Отже, свідоцтво про право власності на житло було видано відповідачам всупереч вимогам Закону України Про приватизацію Державного житлового фонду.

Крім цього, згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заяви відповідачів про визнання позову не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, ч. 4 ст. 174, ст. ст. 209, 212, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло та визнання права власності на 1/3 частку квартири,- задовольнити.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на житло, а саме - квартиру № 9, у будинку № 27, в смт. Ольшанське, Миколаївського району Миколаївської області, яке було видане 12 жовтня 2004 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на підставі розпорядження Підприємства житлово - побутових послуг «Добробут С» від 12 жовтня 2004 року № 876.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 (одну третю) частку квартири № 9, у будинку № 27, в смт. Ольшанське, Миколаївського району Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/3 (одну третю) частку квартири № 9, у будинку № 27, в смт. Ольшанське, Миколаївського району Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/3 (одну третю) частку квартири № 9, у будинку № 27, в смт. Ольшанське, Миколаївського району Миколаївської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_7

19.10.2017