Провадження №2/389/992/16
У Х В А Л А

22 червня 2017 року Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого-судді Берднікової Г.В.,

при секретарі Чукановій О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знам'янка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Знам'янської міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_2, про визнання неправомірними рішення, дії чи бездіяльність та відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати неправомірним рішення, дії чи бездіяльність відповідача, які полягали у неналежній організації робіт по утриманню і поточному ремонту міських вулиць і доріг, а також інженерних споруд на них, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11 лютого 2016 року. Разом з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача 25000 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 25000 грн. в рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди.

Вказав, що 11 лютого 2016 року він потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася близько 10 години 40 хвилин напроти АЗС «ОккО» у м.Знам'янка по вулиці Фрунзе біля будинку за №81, керуючи автомобілем марки «Сhevrolet Evanda», знак виданий для разових поїздок 12 АІ9081, який відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу за №3542/2015/000161 від 17.12.2015 року, належить його дружині ОСОБА_2 ДТП сталась внаслідок того, що автомобіль потрапив у яму, яка була розташована у правій смузі та залита водою. За відсутності попереджувальних знаків, щільного руху та погодних умов, можливості побачити несправність дорожнього полотна та здійснити маневр для уникнення потрапляння до ями у нього не було. Внаслідок вказаних подій йому було заподіяно досить істотну матеріальну та моральну шкоду, яку необхідно встановлювати в ході проведення відповідних експертиз.

У судовому засіданні позивач заявив клопотання про призначення комплексної судової автотоварознавчої та автотехнічної експертизи з метою визначення механізму ДТП, причин, що призвели до ДТП, наявних пошкоджень автомобіля та розміру завданих збитків.

Вивчивши клопотання позивача, заслухавши думку представника відповідача, який в цілому не заперечив проти його задоволення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги», вулиці й дороги міст знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Пунктом 2 ст. 18 цього Закону передбачено, що організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць, доріг міст за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами є одним із основних обов'язків органів місцевого самоврядування. Згідно з п. 4 ст. 21 цього ж Закону, органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст, відповідають за відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом.

Разом з цим, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обовязки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Схема місця дорожньо-транспортної пригоди - графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх обєктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для обєктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Інструкції, при складанні постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про, зокрема, пошкодження шляхів, перешкоду для дорожнього руху, умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху та ін.

З бланку акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток відповідної Інструкції) встановлено, що обстеження повинно проводитись за обовязкової присутності представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки.

Під час обстеження визначається коефіцієнт зчеплення проїзної частини, робиться висновок про те, чи відповідає або ж не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» експлуатаційний стан обстеженої ділянки.

Відповідно до розділу VІІ Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП (додаток 7), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); показання технічних приладів (у разі їх наявності); показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

На схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі обєкти: ділянка дороги, на якій сталась ДТП; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена привязка обєктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та обєктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; ширина тротуарів, узбіччя; розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; розташування дорожньої розмітки; розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; номерний знак транспортного засобу; власник (співвласник) транспортного засобу; серія та номер полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обовязковою; перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; вид пригоди; кількість учасників ДТП; порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306; результати огляду на стан спяніння (у випадку його проведення); тип транспортного засобу.

Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний, в тому числі не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття полицейських; вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати обїзд місця пригоди.

Змога залишити місце дорожньо-транспортної пригоди без обов'язку інформувати відповідні підрозділи МВС України про її настання, що передбачено п. 2.11 ПДР, наступає, зокрема у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння.

В свою чергу, за умов ДТП, яка мала місце за участю ОСОБА_1, останній мав діяти відповідно до вимог п. 2.10 ПДР України.

В ході судового засідання зясовано, що факт ДТП за участю автомобіля під керуванням ОСОБА_1 належним чином не зафіксовано, схема ДТП не складалась, так само як і акт обстеження відповідної ділянки вулично-шляхової мережі.

Отже, в ході судового розгляду позивачем так і не було представлено, і судом не здобуто належних та допустимих доказів з метою підтвердження наявності причинно-наслідкового зв'язку між пошкодженням автомобіля та бездіяльністю відповідача як балансоутримувача відповідної ділянки шляху, станом автомобільної дороги та ДТП.

Відтак, призначення у справі комплексної судової автотоварознавчої та автотехнічної експертизи суд вважає недоцільним, оскільки відсутня можливість надати у розпорядження експерта-автотехніка відповідні матеріали за фактом ДТП. Зрештою призначення такої експертизи затягуватиме розгляд справи, не відповідатиме інтересам позивача, у звязку з безпідставним понесенням витрат на експертне дослідження, а тому із зазначених підстав у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ч. 1 ст. 143, ст.144, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення у справі комплексної судової автотоварознавчої та автотехнічної експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Берднікова