Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 335/5768/15-ц
Провадження №: 2/332/80/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді - Марченко Н.В.,
при секретарі Фурдак В.Й.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району та Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про позбавлення батьківських прав.
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що відповідач, який є її колишнім чоловіком та батьком дитини, з 2013 року після розірвання шлюбу проживає окремо, до цього часу матеріально дитину не забезпечує, не приймає участі в його вихованні останні три роки.
У судовому засіданні позивачка та її представники підтримали позовні вимоги, надали пояснення аналогічні вказаним в позовній заяві.
Відповідач та його представник позов не визнали посилаючись на те що від виконання своїх батьківських обов`язків він не ухиляється, а заборгованість по аліментах поступово ним погашається, крім того він не відмовляється брати участь у вихованні дитини, але знаходиться в зоні АТО з 2014 року, по теперішній час, крім того він перебував на лікуванні та на реабілітації у зв`язку з важким пораненням. Вважає однією з причин того, що він не спілкується з сином, оскільки позивачка налаштовує проти нього дитину, і син не бажає його бачити.
Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району позов підтримав в повному обсязі з тих підстав, що відповідач з дитиною не підтримує стосунків, дитина знаходяться на вихованні та утриманні позивачки, надав суду висновок згідно якого вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав.
Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вонесенівському району в судове засідання не з`явився про слухання справи повідомлений, просить розглянути позов без його участі (а.с. 247 т.1)
Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що в 2013 році він бачив як ОСОБА_2 гуляв зі своїм сином в парку. З 2013 року по теперішній час йому відомо про відношення ОСОБА_2 до свого сина тільки зі слів самого ОСОБА_2 , який розповідав йому, що він купує сину одяг, іграшки, та матеріально його забезпечує.
Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що знає ОСОБА_2 з дитинства. Вона знала сім`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Весь час проживання ОСОБА_2 з сином та колишньою дружиною, ОСОБА_2 жорстоко поводився з ними, матеріально не забезпечував. Останні три роки він взагалі не спілкується з сином. Сам син не хоче спілкування з батьком, відноситься до нього негативно.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що працює в школі де навчається ОСОБА_3 , заступником директора. В останній раз відповідача бачила в школі в 2009 році після цього в школі ОСОБА_2 не з`являвся, щодо навчання сина з педагогами не спілкувався.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що знає у зв`язку з роботою ОСОБА_1 . Зі слів ОСОБА_1 вона знає , що її колишній чоловік не дає їй ніяких коштів на утримання їх сина , вихованням та здоров`ям дитини не цікавиться, також їй відомо, що ОСОБА_2 застосовував до сина насильство. Останній раз свідок бачила ОСОБА_2 в 2013 році взимку або весною, він просив гроші у ОСОБА_1 .
Свідок ОСОБА_8 , суду пояснив, що чотири роки назад він був в гостях у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . ОСОБА_1 його сестра. Він знає, їх син ОСОБА_3 боявся батька, оскільки він жорстоко поводився з ним. Також свідок підтвердив, що в період спільного проживання сторін, ОСОБА_2 не брав участі у забезпеченні родини і його сестра просила у нього гроші на утримання дитини.
Неповнолітній ОСОБА_3 в суді пояснив, що не хоче спілкуватись з батьком , та хоче щоб батька позбавили батьківських прав.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Статтею 164 СК України визначені підстави позбавлення батьків батьківських прав, зокрема те , що батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено , що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема : не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти . Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Зазначені фактори , як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування ними своїми обов`язками.
Зважаючи на те , що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведенні винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини ( дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.11 т.1)
На теперішній час ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою по справі, що не заперечують сторони по справі та підтверджено довідкою з місця проживання (а.с.133 т.1).
Як вбачається з наданих суду доказів ОСОБА_2 не проживає з сім`єю та своїм неповнолітнім сином з 28 січня 2013 року, що встановлено рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 23.01.2014 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившим право користування житловою площею. (а.с.156 т.1).
Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 підтвердив, що в 2013 році ОСОБА_2 приділяв увагу сину та гуляв з ним разом, крім того йому відомо, що ОСОБА_2 купував сину ОСОБА_3 одяг та подарунки, що свідчить про бажання ОСОБА_2 спілкуватись с дитиною та приділяти йому увагу. Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили, що ОСОБА_2 не допомагав матеріально сину в період 2013 року, що не суперечить довідкам , щодо заборгованості по аліментах (а.с.17-19 т.1)
Як вбачається з довідки виданої центральним об`єднаним районним військовим комісаріатом м. Запоріжжя , ОСОБА_2 з 05.06.2014 року знаходився на військовій службі у зв`язку з проведенням часткової мобілізації (а.с.217 т.1). Згідно довідки від 26.06.2014 ОСОБА_2 проходив військову службу у збройних силах України (а.с.69 т.1) В ході проходження військової служби його було поранено , та ОСОБА_2 знаходився на лікуванні. З 20.06.2016 по теперішній час ОСОБА_2 також бере участь у антитерористичній операції (а.с.111-112, т.1) .
Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває (а.с. 194 т.1, а.с. 35-36 т.2), тому суд не бере до уваги наданий представниками позивача виписний епікриз від 29.10.2014 (а.с.219), та не вважає, що відповідач страждає хронічним алкоголізмом як захворюванням.
Всі ці доводи суд вважає такими, що свідчать про поважність причин не регулярного спілкування ОСОБА_2 зі своїм неповнолітнім сином.
Крім того, судом встановлено, що дійсно відповідач має заборгованість по аліментам, що підтверджено відповідною постановою розрахунку заборгованості державним виконавцем (а.с.214 т.1). Але як вбачається з цієї постанови відповідач в травні та червні 2016 року перераховував суми 550 та 346 гривень в рахунок погашення заборгованості по аліментах, а також сплатив заборгованість по аліментах в сумі 4000 грн. (а.с.3, 24 т.2), що свідчить про те що позивач змінив своє ставлення до матеріального забезпечення дитини. Крім того, кримінальне провадження за заявою ОСОБА_1 про ухилення від сплати аліментів на утримання дітей , за ст.. 164 ч. 1 КК України , на час розгляду цієї справи закрито (а.с. 57 т.2)
Також суд вважає, що само по собі послідовне відстоювання свого права не бути позбавленим батьківських прав, в тій ситуації коли відповідач має нову сім*ю, виконує, свій громадянський обов`язок по захисту України , знаходячись в зоні проведення АТО, свідчить про бажання відповідача брати участь у вихованні дитини, та в налагодженні стосунків з своїм неповнолітнім сином.
Таким чином , незважаючи на думку неповнолітнього ОСОБА_3 , та висновку про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с.2 т.2), суд вважає, що на теперішній час відсутні підстави для позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки це є крайнім заходом .
Керуючись ст.. ст.. 208-209, 212,214-215, ЦПК України, суд
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району та Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про позбавлення батьківських прав відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Н.В. Марченко