22-ц/775/772/2017(м)
Категорія 39 Головуючий у 1-й інстанції Ковтуненко В.О.
Суддя-доповідач: Ткаченко Т.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого - Ткаченко Т.Б.,

суддів - Гаврилової Г.Л., Попової С.А.,

секретар - Герасимова Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Третя маріупольська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин та про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 жовтня 2017 року,

В с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просив встановити факт родинних відносин між ним та померлою матір'ю ОСОБА_4, встановити для позивача додатковий строк три місяці з дня набрання чинності судового рішення для пред'явлення нотаріальній конторі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті його матері ОСОБА_4

В обґрунтування позову вказував, що в березні 2015 року померла мати позивача ОСОБА_4, внаслідок чого відкрилась спадщина на 1/3 частини квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1, яка належала останній на праві часткової власності. Встановлення факту родинних зв'язків позивачу необхідно для прийняття та оформлення спадщини. Позивач та відповідач є спадкоємцями за законом.

У встановлений законом строк не мав можливості звернутися до нотаріальної контори з причин загублення свідоцтва про народження та у зв'язку з погіршенням здоров'я внаслідок хронічного захворювання. Він є інвалідом 2-ої групи, знаходиться на «Д» обліку, проходив лікування, що підтверджується записами в амбулаторній картці. На підставі викладеного позивач вважає, що причина пропуску строку на прийняття спадщини є поважною.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 жовтня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задоволено частково.

Встановлено факт, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Маріуполі Донецької області.

Відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив рішення суду першої інстанції в частині визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини та прийняти нове рішення про задоволення позову повністю.

Зокрема зазначає, що хворіє та лікується протягом тривалого строку, є інвалідом 2-ої групи, знаходиться на «Д» обліку, погано себе почуває, що підтверджується амбулаторною карткою останнього, хвороба позивача є невиліковною, що є поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини. З 2010 року й донині позивач кілька раз на рік знаходився на лікуванні в гастроентерологічному відділення лікарні № 2, а далі лікувався амбулаторно, у зв'язку з чим не мав можливості особисто подати заяву нотаріусу у зв'язку із різким погіршенням здоров'я.

Судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що дружина позивача є інвалідом 2-ої групи (хвороба зором), що також позбавляло можливості позивача особисто звернутися до нотаріуса, залишивши дружину одну.

Відповідно до положень ч.2 ст.305 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу у відсутності третьої особи, яка належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, про що свідчить запис в книзі телефонограм апеляційного суду за № 2694 (а.с. 121,122). Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою було направлено на адресу апеляційного суду лист про розгляд справи без їх участі (а.с.113).

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_5, які просили задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про надання додаткового строку для прийняття спадщини скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині, заперечення ОСОБА_3, який просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_2 є рідним сином ОСОБА_4, про що, не заперечує відповідач ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, на виконання вимог ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у визначенні додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось, а тому апеляційним судом не переглядається.

Частково відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що саме по собі перебування на лікарняному не може бути розцінене як причина, яка пов'язана з об'єктивними, непереборними або істотними труднощами для позивача щодо подачі заяви про прийняття спадщини, інших доказів, які б указували на хворобу позивача суду не представлено, тим паче, що саме лікування проходило у місті Маріуполі, а тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що причини, на які посилається позивач не є поважними, тому підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відсутні.

З таким висновком колегія суддів не може не погодитись враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено, і це підтверджується матеріалами спрви, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Маріуполі Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим Іллічівським відділом державної РАЦС реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 16березня 2015 року, актовий запис №412 (а.с.17).

11 серпня 2004 року Управлінням міського майна було видано свідоцтво на право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1 у місті Маріуполі за НОМЕР_3, відповідно до якого вона належить на праві спільної власності: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Загальна площа квартири складає 27,0 кв.м. (а.с.28).

Згідно заяви ОСОБА_3 від 10 серпня 2017 року поданої до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори, останній приймає спадщину після смерті матері ОСОБА_4 Також зазначено, що крім нього є ще спадкоємцем ОСОБА_2 (а.с.61).

Відповідно до постанови державного нотаріуса Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 14 лютого 2017 року, ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із тим, що відсутні документи, які підтверджують родинний зв'язок між спадкоємцем та спадкодавцем (а.с.65).

Відповідно до рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 03 травня 2017 року, встановлено факт того, що ОСОБА_3 є рідним сином ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.50-51).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні у Маріупольській міській лікарні № 2 у періоди: з 27 квітня 2012 року по 08 травня 2012 року; з 09 серпня 2012 року по 21 серпня 2012 року; 28 січня 2013 року по 08 лютого 2013 року; з 03 жовтня 2013 року по 14 жовтня 2013 року; з 18 березня 2014 року по 29 березня 2014 року; 15 березня 2016 року по 26 березня 2016 року (а.с. 3-11).

З копій медичної картки вбачається, що позивач звертався до лікаря 04 березня 2015 року, 10 червня 2015 року, 22 жовтня 2015 року.

Відповідно до довідки до акту МСЕК Міністерства охорони здоров'я України, пенсійного посвідчення № НОМЕР_1, ОСОБА_2 є інвалідом другої групи, інвалідність встановлено безстроково (а.с. 12,13).

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», які містяться у п. 24, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду України, викладених у постановах від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року № 6-1215цс16, за змістом ст.1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Серед поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є, зокрема, і тривала хвороба. При цьому зазначена обставина повинна бути пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У силу вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі.

За змістом мт.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Обґрунтовую поважність причин пропущення строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини ОСОБА_2 посилався на втрату свідоцтва про народження та на стан здоров'я, погане самопочуття внаслідок хронічного захворювання, перебування на лікуванні.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що самостійна причина як наявність у позивача хронічного захворювання, другої групи інвалідності, періодичного стаціонарного та амбулаторного лікування не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки зазначені обставини не унеможливлюють вчасного звернення позивача до нотаріальної контори.

Колегія суддів зауважує, що моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця, тобто перебіг шестимісячного строку починається з дня смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, та відповідно, закінчується цей строк 15 вересня 2015 року. Позивачем не надано належних доказів знаходження протягом всього зазначеного шестимісячного строку на стаціонарному лікуванні. У цей період позивач не знаходився на стаціонарному лікуванні, лише мало місце єдине звернення до лікаря 10 червня 2015 року, йому було призначено амбулаторне лікування (а.с. 69 - 78).

Матеріали справи також не містять доказів, що у встановлений законом шестимісячний строк він звертався до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті матері, і йому було відмовлено у прийнятті заяви у зв'язку з ненаданням документів, які підтверджують родинний зв'язок між ним та спадкодавцем.

При цьому до суду із зазначеним позовом звернувся лише 15 листопада 2016 року, тобто через рік після спливу строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не надано переконливих і безспірних доказів на підтвердження тих обставин, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, оскільки хвороба позивача та медичні рекомендації щодо лікування об'єктивно не позбавляли його можливості звернутися вчасно до нотаріальної контори.

Викладений судом висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у наведених вище постановах Верховного Суду України.

Доводи апеляційної скарги щодо не звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою через хворобу його дружини є необґрунтованими, оскільки докази, надані на підтвердження цього, не підтверджують факту необхідності постійного, щогодинного догляду саме позивачем за його дружиною, зважаючи на те, що в пропущений позивачем строк, який останній просить поновити, позивач ходив до лікарні для звернення до лікаря, звертався за юридичною допомогою тощо, тобто мав змогу та можливість звернутись і до нотаріальної контори вчасно.

Виходячи з вище наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, а тому підстави для його скасування в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Б.Ткаченко

Судді: С.А.Попова

Г.Л.Гаврилова