Справа № 466/2745/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретар ПІЦИК О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжям, яке має дітей, -

в с т а н о в и в :

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд із заявою про розірвання шлюбу та просять розірвати їх шлюб, зареєстрований 23 квітня 2007 року в міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 796.

Свою заяву мотивують тим, що від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбне життя між ними не склалося, через те, що вони різні люди за характерами, мають різні погляди на життя, у них відсутнє взаєморозуміння та кохання. На даний час кожен з заявників має інші стосунки. Вважають, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме особистим інтересам один одного та дитини, тому просять позов задовольнити та розірвати між ними шлюб. Заявники уклали між собою письмовий договір про визначення місця проживання та участі у вихованні дитини .

Заявниця у судове засідання не зявилася, скерувала в суд заяву, в якій просила розглянути справу без її участі.

Заявник у судовому засіданні заяву підтримав.Просив змінити прізвище на дошлюбне.

Заслухавши заявника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між заявниками зареєстровано 23 квітня 2007 року в міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 796.

Від шлюбу подружжя має доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявники не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Їх шлюб існує формально. Примирення неможливе.

Відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

При цьому, як вбачається з роз'яснень пленуму Верховного Суду України, наданих у п.8 Постанови від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

У судовому засіданні встановлено, між заявниками укладено договір про визначення місця проживання дитини та участі у її вихованні.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає заяву підставною, такою, що підлягає задоволенню, оскільки сім'я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам заявників та дитини, тому цей шлюб слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 212-214,234-235 ЦПКУкраїни-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 квітня 2007 року в міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 796.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_4