Справа № 350/831/16-ц
Провадження № 22-ц/779/864/2017
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Бойчука І.В., Проскурніцького П.І.,

секретар Возняк В.Д.,

з участю: відповідача ОСОБА_2,

представників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні домоволодінням та знесення самочинно влаштованого гаражу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рожнятівського районного суду від 06 квітня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

у липні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що є власником домоволодіння по АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 на суміжній земельній ділянці по АДРЕСА_2 почав будувати дерев'яний гараж на відстані 2 м від його будинку без відповідних дозволів і проекту, з порушенням будівельних, санітарних та протипожежних норм, чим порушує його право власника на безпечне користування своїм майном, тому просив на підставі ст. ст. 376, 391 ЦК України, ст. ст. 91, 103, 104 ЗК України з метою усунення перешкод зобов'язати ОСОБА_2 знести самовільно встановлений гараж або перенести на безпечну відстань від його житлового будинку. Уточнивши та збільшивши позовні вимоги, крім того просив перенести існуючий каналізаційний колодязь на безпечну відстань від його житлового будинку та криниці.

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_6 в порушення санітарних вимог допущено витікання із гноєсховища і надвірного туалету на власну земельну ділянку, яка є суміжною із його земельною ділянкою. Уточнивши позовні вимоги, посилаючись на ст. ст. 103, 152 ЗК України, просив зобов'язати ОСОБА_6 не чинити йому перешкод у користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_2 та демонтувати встановлені ним самовільно дровітню і гараж, або перенести в інше місце, звільнити зайняту ним проїзну дорогу та визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право власності, видане 25.10.2014 реєстраційною службою Рожнятівського РУЮ ОСОБА_6 на земельну ділянку кадастровий номер: НОМЕР_1.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 06 квітня 2017 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_6 перешкод в користуванні домоволодінням по АДРЕСА_1, шляхом знесення самовільно встановленого дерев'яного гаража та каналізаційного колодязя, які знаходяться на земельній ділянці по АДРЕСА_2 Рожнятівського району. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу дровітні та гаражу відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 640 грн судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_6 здійснив будівництво господарських споруд з істотним порушенням будівельних норм і правил, змістивши їх в сторону належного йому домоволодіння, фактично по самій межі, самочинно пригородивши частину його земельної ділянки, яка слугувала як заїзд, встановив на ній гараж. Суд не взяв до уваги надані ним докази: акт земельно-узгоджувальної комісії Ясеньської сільської ради від 13.01.2017, кадастровий план земельної ділянки ОСОБА_6 із зображенням самочинно встановлених гаражу й дровітні, лист управління Держпродспоживслужби. Суд не з'ясував можливості перебудови чи перенесення тимчасової споруди - дерев'яного гаражу ОСОБА_2 з одночасною перебудовою ОСОБА_6 дровітні для відповідності протипожежним вимогам. Не врахував суд і те, що зазначений гараж не є нерухомим майном, а тимчасовою спорудою без фундаменту, та згідно п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, не вважається самочинним будівництвом. Суд не залучив до участі у справі ОСОБА_7, яка є власником земельної ділянки, на якій розташована тимчасова споруда - дерев'яний гараж. Тому просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити, у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 і його представник апеляційну скаргу підтримали, представники ОСОБА_6 доводи апеляційної скарги заперечили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони проживають по сусідству в с. Ясень по вул. Вагилевича Рожнятівського району Івано-Франківської області. ОСОБА_6 згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно є власником домоволодіння та земельної ділянки по АДРЕСА_1, в тому числі і спірного гаражу площею 12,8 кв.м. Інший розпочатий будівництвом гараж знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 на відстані 1,40 м від паркану та 2,60 м від житлового будинку ОСОБА_6 Самочинне будівництво дерев'яного гаража здійснюється ОСОБА_2 із значним відхиленням від будівельних норм і правил протипожежної безпеки. Також, ОСОБА_2 влаштував каналізаційний колодязь на віддалі 18,90 м від криниці та 7,0 м від житлового будинку ОСОБА_6, що є порушенням державних будівельних та санітарних норм і правил.

Відмовляючи в зустрічному позові ОСОБА_2 суд обґрунтовано виходив із того, що жодних доказів, які б свідчили про захоплення ОСОБА_6 частини земельної ділянки, що слугує заїздом до земельної ділянки ОСОБА_2, не надано, як і доказів про те, що видане 25.10.2014 ОСОБА_6 свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,0706 га, не відповідає вимогам чинного законодавства.

Зазначені висновки суду відповідають обставинам справи, які правильно встановлені, та узгоджуються з нормами матеріального права, що застосовані до цих правовідносин.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.12.2014, індексний номер: 30956522, ОСОБА_6 належить на праві власності домоволодіння АДРЕСА_1, до складу якого під літерою «Д» входить гараж, загальною площею 12,8 кв.м. Вказаний об'єкт нерухомого майна розташований на належній ОСОБА_6 згідно свідоцтва про право власності від 25.10.2014 земельній ділянці площею 0,0706 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, якій присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1. Місце розташування будівель відповідає кадастровому плану.

ОСОБА_2 не доведено належними і допустимими доказами порушення його прав чи інтересів виданням ОСОБА_6 вказаних правовстановлюючих документів та розташуванням господарських будівель і споруд на власній земельній ділянці.

Однак, із висновком суду про задоволення позову ОСОБА_6 у зв'язку з тим, що оскільки добровільно ОСОБА_2 не бажає усунути зазначені перешкоди, тому порушені ОСОБА_6 права підлягають відновленню шляхом знесення самовільно встановленого дерев'яного гаража та каналізаційного колодязя, що знаходяться на земельній ділянці по АДРЕСА_2 Рожнятівського району, погодитись не можна з огляду на таке.

Знесення самочинного об'єкту є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень.

За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, порушення свого права на безпечне володіння майном ОСОБА_6 пов'язував саме з порушенням ОСОБА_2 при будівництві дерев'яного гаражу протипожежних норм - недотримання ним нормативної відстані між цією спорудою і його будинком, крім того просив перенести каналізаційний колодязь на безпечну відстань від його житлового будинку та криниці.

Відповідно до положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Звертаючись до суду із зазначеним позовом, ОСОБА_6 з метою усунення перешкод, крім знесення самовільно встановлених споруд, зазначав альтернативний спосіб захисту свого права - зобов'язання ОСОБА_2 перенести ці споруди на безпечну відстань від його житлового будинку.

Однак суд першої інстанції, на порушення вимог ст. 11 ЦПК України та всупереч нормам ст. 376 ЦК України ухвалив рішення про знесення самочинних об'єктів, в той час як знесення допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову споруд відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила будівництво відмовляється від такої перебудови.

З матеріалів справи вбачається, що розпочатий будівництвом на земельній ділянці ОСОБА_2 дерев'яний гараж знаходиться на відстані 1,40 м від паркану і 2,60 м від житлового будинку ОСОБА_6, а каналізаційний колодязь на віддалі 18,90 м від криниці та 7,0 м від житлового будинку ОСОБА_6, що є порушенням державних будівельних та санітарних норм і правил.

Будівництво гаражу на відстані 2,60 м (замість 10 м нормативних) від житлового будинку позивача порушує вимоги Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, згідно пункту 1.1 яких при розміщенні будинків і споруд слід ураховувати вимоги пожежної безпеки, викладені в ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень".

У додатку 3.1 Протипожежні вимоги до ДБН 360-92 визначено обов'язкові для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об'єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень, норми протипожежних відстаней між житловими будинками і спорудами в залежності від ступенів вогнестійкості будинків згідно класифікації та відповідно до чинних нормативів.

Крім того, у пункті 3.26 ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" визначені відповідно до санітарних вимог відстані розташування очисних споруд каналізації, які повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 м від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб.

З урахуванням вищенаведених положень закону та встановлених обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права ОСОБА_6 буде зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні домоволодінням по АДРЕСА_1 шляхом перенесення самочинно влаштованого гаражу та каналізаційного колодязя, що знаходяться на земельній ділянці по АДРЕСА_2, на визначену державними правилами і санітарними нормами безпечну відстань від домоволодіння ОСОБА_6

З огляду на викладене оскаржуване судове рішення в частині знесення самовільно встановленого гаражу та каналізаційного колодязя підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення.

В решті рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Рожнятівського районного суду від 06 квітня 2017 року в частині задоволення позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про знесення самочинно влаштованого гаражу скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_6 перешкод у користуванні домоволодінням по АДРЕСА_1 шляхом перенесення самочинно влаштованого гаражу та каналізаційного колодязя, що знаходяться на земельній ділянці по АДРЕСА_2 Рожнятівського району, на визначену державними правилами і санітарними нормами безпечну відстань від домоволодіння ОСОБА_6.

В решті рішення Рожнятівського районного суду від 06 квітня 2017 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга на рішення може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Бойчук І.В.

Проскурніцький П.І.