Справа № 657/2065/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2017 року Каланчацький районний суд Херсонської області

в складі:

головуючого судді Живцової О.А.,

за участю секретаря Боровинської С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 селищної ради в сфері цивільно-правових відносин, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати його з періоду 1991 року суб»єктом права спільної сумісної власності Українського народу, об»єкт якої складається в цілому з землі як частини земної кулі з її надрами, атмосферним повітрям, водними та іншими природними ресурсами в межах території України її континентального шельфу виключно (морської) економічної зони-відповідно визначеною нормою прямої дії ст. 13 Конституції України.

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що 28 червня 1996 року Верховна Рада України від імені українського народу та керуючись Актом проголошення незалежності України від 24 серпня 1991 року, схваленим 1 грудня 1991 року всенародним голосуванням прийняла Конституцію ОСОБА_4 України.

Статтею 13 Конституції України, визначено, що Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.Власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Крім того, Цивільним Кодексом України визначено перелік суб»єктів права власності: право власності Українського народу (ст. 324 ЦК України), право приватної власності (ст. 325 ЦК України), право Державної власності (ст. 326 ЦК України), право комунальної власності (ст. 327 ЦК України).

Позивач вказує, що з огляду на викладені норми, йому як громадянину України надано та гарантовано Законом, право власності на частку не визначену Законом в об»єкті права власності Українського народу, складову частину якого визначено ст. 13 Конституції України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні з підстав викладених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради Херсонської області ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та зазначила, що позов є безпідставним, оскільки жодних прав позивача порушено не було.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є громадянином України та пріоритетним суб»єктом системи конституційно-правових відносин.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, субєктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК).

Позов позивача ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки передбачених ст. 13 Конституції України його прав ніхто не позбавляв та не оспорює. Задекларовані Конституцією України права громадян України у випадку їх порушення підлягають захисту у передбачений законодавством спосіб. Однак, позивачем спосіб захисту його прав обрано невірно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15,16, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 селищної ради в сфері цивільно-правових відносин, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області, через Каланчацький районний суд Херсонської області, шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Живцова О. А.

Повний текст рішення суду викладено 04 грудня 2017 року