Справа № 265/7915/15-ц
Провадження № 6/265/238/17
У Х В А Л А

06 грудня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі подання Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що на виконанні в Лівобережному ВДВС міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області перебуває зведене виконавче провадження ВП № 54873642, а саме: - виконавчий лист № 2/265/353/16, виданий 10.05.2016 року Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість за кредитним договором МКLNF2.45775.001 від 18 липня 2012 року у розмірі 53996,09 гривень, яка складається з заборгованості за тілом в сумі 36649,24 грн., заборгованості за процентами в сумі 17346,85 грн.

02.08.2016 року державним виконавцем в порядку державним виконавцем в порядку ст. ст. 17, 19, 20, 25 (ред.2010 року) Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії постанови направлено сторонам до відома.

- наказ №908/518/15г від 13.03.2015 року, виданий Господарським судом Запорізької області про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акцент ОСОБА_1» заборгованість на загальну суму 33658,88 грн.

05.10.2016 року державним виконавцем в порядку державним виконавцем в порядку ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії постанови направлено сторонам до відома.

13.10.2016 року державним виконавцем, керуючись ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» (ред.2016 р.) винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Згідно відповіді ДПС України інформація стосовно боржників-фізичних осіб, щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня, рахунків не має. Згідно відповіді УПФУ боржник пенсію не отримує, офіційно не працює.

За даними Територіального сервісного центру 1441 РСЦ МВС в Донецькій області за боржником ОСОБА_1 зареєстровані транспортні засоби.

22.09.2016 року керуючись ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (ред.2010 р.) винесено постанову про розшук майна боржника.

З відповіді з Лівобережного районного відділу надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради ОСОБА_1 за адресою: вулиця Сєдова, будинок 123/25 зареєстрований, але не мешкає.

На даний час боржником не вчинено дій, направлених на виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя, що свідчить про умисне його невиконання. Враховуючи вищевикладене державний виконавець просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання зобовязань за виконавчими документами.

Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Таке ж право гарантується і низкою міжнародних правових актів. Так, зокрема, згідно зі ст. 13 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави; кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у разі, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобовязань.

Згідно до п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до П.12 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень Подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України має обовязково містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобовязань (зобовязань боржника - юридичної особи)

Як вбачається з Судової практика Верховного суду від 01.02.2013 року щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Але в поданні державного виконавця не зазначено, в чому саме полягає та чим підтверджується ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов'язань, покладених на неї виконавчим документом. Саме лише невиконання боржником зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов'язків.

Оскільки наведені у поданні обставини і додані до нього документи не свідчать про умисне ухилення боржника від виконання виконавчого документу в контексті положень ст. 377 -1 ЦПК України,ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», подання державного виконавця є передчасним, а тому правові підстави для встановлення щодо боржника ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні, внаслідок чого суд відмовляє в задоволенні подання.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга, що подається до Апеляційного суду в Донецькій області через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Костромітіна О.О.