Справа № 302/977/17
№ 2/302/367/17
Номер рядка звіту 26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

11.12.2017 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді КривкаВ. П

з участю: секретар - Гажук Н.В.,

відповідач ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 86783 грн.44 коп. і судових витрат у сумі 1600 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

22.11.2017 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_2 звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який вмотивувала так. Відповідно до укладеного договору № б/н від 11.03.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 21000 грн., у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином ОСОБА_1 у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, зобов'язання за вказаним договором не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 17.09.2017 року має заборгованість в сумі 86783,44 грн., яка складається з наступного: 44001,31 грн. - заборгованість за кредитом (тіло); 20320,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 18091 грн. - пеня, заборгованість по штрафам - 4370, 64 грн.. На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що стало підставою для звернення до суду представником позивача з цим позовом.

Представник позивача подав суду заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити.

Відповідачка позов визнала частково, а саме в частині суми основного боргу та процентів. Просить застосувати строк позовної давності щодо штрафних санкцій та пені. Додатково пояснила, що не має змоги погасити заборгованість одноразово, оскільки є пенсіонеркою, часто хворіє, розмір її пенсії становить 2033,65 грн., на ствердження чого подала суду довідку про розмір пенсії.

Оцінивши зміст позовних вимог, позицію відповідача, подані сторонами докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідач не оспорює розмір основного боргу, тобто заборгованість за тілом кредиту і процентами (відповідно суми 44001,31 грн. і 20320,49 грн.). Предметом спору є

заперечення відповідачем вимог позивача про стягнення заборгованість по нарахованій пені в сумі 18091 грн. та судовим штрафам в сумі 4370,64 грн. - за підставою пропуску строку позовної давності щодо цих вимог. Окрім цього, відповідачка вважає, що розмір пені та штрафу належним чином не обгрунтовано, договором передбачено стягнення пені або штрафу.

Кредитним договором (п.2.1.1.7.6) Умов і Правил надання банківських послуг, які затверджені наказом Банку від 06.03.2010 р. № СП-2010-256 (з якими позивач ознайомлений згідно анкети-заяви про приєднання до цих умов) передбачено таке: при порушенні клієнтом строку платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому Договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. і 5 % від суми боргу по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Штраф обліковується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу.

Ст. 598 ЦК України передбачено: зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом..

Ст.599 ЦК передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З письмового розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого позивачем видно, що відповідачка отримавши кредит неналежно виконувала свої зобов'язання, щодо повернення кредитних коштів і сплати процентів за користування ними і допустила заборгованість.

Відповідачка уклала договір з банком за тарифом карти "Універсальна ", який передбачає погашення кредиту на пільгових умовах до 25 числа місяця, наступного за датою погашення заборгованості, а також обов'язковий щомісячний платіж на відповідних умовах тарифу за цією картою; пеню за несвоєчасне погашення кредиту та (або) процентів за встановленою ставкою і штраф за встановленою ставкою за порушення строків платежів.

Отже, позивач визначив за договірними умовами щомісячне погашення відповідачем кредитних зобов'язань, у тому числі й штрафних санкцій за порушення цих зобов'язань. З заяви про оформлення кредитки на ім'я відповідачки від 11.03.2008 вбачається, що відповідачка отримала кредитну картку з початковим лімітом 400 грн.. Позивач відповідно до п.п 2.1.1.2.3 , 2.1.1.2.4 Договору збільшив розмір кредитного ліміту за своєю ініціативою без згоди відповідачки. Відповідачка користувалася кредитною карткою, а саме отримувала кредитні кошти, що вбачається з розрахунків заборгованості за договором № б/н від 11.03.2008 року, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1 станом на 14.05.2015 р. та 17.09.2017 р. Натомість кошти для погашення кредитної заборгованості належно не вносила, у зв'язку з чим і допустила заборгованість по кредиту та відсоткам. Дані обставини визнані відповідачкою.

Натомість, відповідачка заперечує заборгованість по нарахуванню пені та штрафів, оскільки такі нараховано необгрунтовано та з пропуском строку позовної давності.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами кредитний договір. Пунктом 2.1.1.5.5 Договру передбачено, що позичальник зобовязується погасити заборгованість за кредитом у повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом проценти, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Позивачем у позові не зазначено та не обгрунтовано порядок нарахування пені та штрафів відповідачці. Ставка пені, яка застосовувалась за прострочення не зазначена, а штраф вказаний у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідачка суду пояснила, що нею не підписувалися Умови та правила надання банківських послуг та анкета-заява про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач при наданні відповідачці кредитної картки ознайомив таку тільки з довідкою про умови кредитування з користуванням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", яка була підписана відповідачкою 11.03.2008 року разом з заявою про оформлення кредитки. Отже, позивач як банк неналежно ознайомив відповідача з Умовами кредиту та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, оскільки підпис ОСОБА_1 на таких відсутній, а також не додано позивачем і підтвердження (розписку) від імені ОСОБА_1 про ознайомлення із змістом цих документів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених ст.61 цього кодексу.

Таким чином, судом під час розгляду справи не встановив наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме вищевказані Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Аналогічний правовий висновок міститься й у постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 року в справі №6-2320 цс від 22.03.2017 р..

Таким чином, суд присуджує до стягнення з відповідачки: 44001 грн.31 коп. - заборгованості за кредитом; 20320,49 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом. Решту позовних вимог суд відхиляє за недоведеністю.

Судові витрати у виді судового збору в сумі 1600 грн. слід стягнути з відповідачки у користь позивача , згідно з вимогами передбаченими ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 11.03.2008 р. без номера в сумі 64321 грн. 80 коп., а також судові витрати в сумі 1600 грн., всього: 65921 грн.80 коп. (шістдесят п'ять тис. дев'ятсот двадцять одна грн. 80 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Копію позову надіслати позивачу.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_3