Апеляційний суд Житомирської області
Справа №284/426/16-ц Головуючий у 1-й інст. Діброва О. В.
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Коломієць О.С.,

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Народицької селищної ради Житомирської області, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» про зобовязання вчинити дії та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Народицького районного суду Житомирської області від 30 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Народицької селищної ради Житомирської області, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» (надалі СТОВ «Заря») в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила зобовязати відповідачів внести ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до списку громадян-членів КСП «Зоря комунізму», що додається до державного акта на право колективної власності на землю, як члена КСП «Зоря комунізму», який має право на земельну частку (пай) реформованого КСП «Зоря комунізму», що знаходиться в смт. Народичі Народицького району Житомирської області; визнати за позивачем право на земельну частку (пай) члена реформованого КСП «Зоря комунізму», розміром 1,67 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3, померлого 07.10.2004 року, належну йому на підставі внесених списків громадян-членів КСП «Зоря комунізму», як члена вказаного КСП.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що її покійний батько ОСОБА_3 до 1986 року працював у колгоспі «Зоря комунізму», та, на її думку, набув право на земельну частку (пай). Однак, вона, як єдиний спадкоємець ОСОБА_3, оформити право на спадщину на зазначену земельну частку (пай) не може, оскільки останній за життя не виготовив правовстановлюючого документу щодо належності йому цього майна.

Рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 30 березня 2017 року у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що суд необґрунтовано дійшов до висновку, щодо безпідставності заявлених нею позовних вимог. Вказує на те, що судом не було взято до уваги витяги з протоколів № 9 від 09.04.1969 року та № 2 від 07.02.1986 року засідання правління колгоспу «Заря комунізму» смт. Народичі, на яких були розглянуті та задоволені заяви ОСОБА_3 про прийняття його в члени колгоспу та про оформлення документів на пенсію по старості, що в свою чергу призвело до ухвалення судом незаконного та необґрунтованого рішення.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав в частині визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті.

Так, судом встановлено, що батько позивача - ОСОБА_3 09 квітня 1969 року був прийнятий у члени колгоспу «Зоря комунізму» (смт.Народичі Житомирської області), який було реорганізовано в Колективне сільськогосподарське підприємство «Зоря» та правонаступником якого, в послідуючому, стало Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря». Звільнився з колгоспу 07 лютого 1986 року у звязку з виходом на пенсію за віком.

ОСОБА_3 при розпаюванні земель КСП, не був включений до списку осіб, які мають право на земельний пай.

Крім того, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_3 був членом КСП на момент видачі державного акта на право колективної власності на землю позивачем представлено не було.

07 жовтня 2004 року ОСОБА_3 помер, після чого ОСОБА_2, як єдиний спадкоємець, вступила у права спадкування, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (пай) в реформованому КСП «Зоря комунізму» їй було відмовлено завідувачем Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області в звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів щодо належності йому цього майна (а.с.3,4,31).

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі і пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами вказаного підприємства, кооперативу, товариства, згідно зі списком, який прикладається до державного акта на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Таким чином, суд першої інстанції встановивши, що ОСОБА_3 не був включений у списки осіб, які мають право на земельний пай, за життя вказані дії не оскаржив, отже не набув права на нього, дійшов обґрунтованого висновку, що і позивач не має права на спадкування на земельну частку (пай) за законом після смерті батька.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, відмовляючи ОСОБА_4 у задоволенні її позовних вимог про зобовязання вчинити дії та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Статтею 308 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов вказаного висновку при повному, всебічному та обєктивному зясуванні обставин справи, прав і обовязків сторін у даних правовідносинах, перевірив належним чином доводи сторін, зясував характер та суть заявлених позивачем вимог, норм права, якими вони регулюються, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам. В ході апеляційного провадження докази, які впливають на правильність та правомірність прийнятого судом рішення, стороною позивача не надавались, що спростовує доводи апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Народицького районного суду Житомирської області від 30 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: