Справа № 132/1982/15-ц Провадження № 22-ц/772/1564/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Медвецького С.К.,

суддів: Копаничук С.Г., Оніщука В.В.,

з участю секретаря Ліннік Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 25листопада 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановила:

У липні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» (далі ТОВ «Кредекс фінанс») звернулось до суду з указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що між публічним акціонерним товариством «Платинум банк» (далі ПАТ«Платинум банк») та ОСОБА_2 були укладені кредитні договори: № 609/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року в сумі 7 547 гривень 62 коп. на строк до 12 липня 2014 року; № 610/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року в сумі 5 420 гривень 08 коп. на строк до 12 липня 2014 року; № 927/2453SFPR7 від 4 січня 2012 року в сумі 4 090 гривень 61 коп. на строк до 4 липня 2014 року.

У подальшому первинним кредитором було відступлене право вимоги за вказаними кредитними договорами.

8 травня 2015 року позивач набув право вимоги за цими договорами на підставі договору факторингу 1/15-ФКю, укладеним між ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Кредекс фінанс».

Позичальник порушив умови виконання кредитних договорів, у звязку із чим утворилась така заборгованість: за договором № 609/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року в сумі 7 489 гривень 20 коп., з яких: 5 867 гривень 60 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 904 гривні проценти за користування кредитом; 717 гривень 60 коп. пеня; за договором № 610/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року в сумі 5 380 гривень 80 коп., з яких: 4 212 гривень 10 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 652 гривні проценти за користування кредитом, 516 гривень 70 коп. пеня; за договором № 927/2453SFPR7 від 4 січня 2012 року в сумі 4 908 гривень 10 коп., з яких: 3 816 гривень 60 коп. заборгованість по тілу кредиту, 615 гривень проценти за користування кредитом, 476 гривень 50 коп. пеня.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами.

Калинівський районний суд Вінницької області рішенням від 25листопада2015 року позовТОВ «Кредекс фінанс» задовольнив повністю.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредекс фінанс» борг за кредитним договором № 609/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року в сумі 7 489 гривень 20 коп., з яких: 5 867 гривень 60 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 904 гривні проценти за користування кредитом; 717 гривень 60 коп. пеня; за договором № 610/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року в сумі 5 380 гривень 80 коп., з яких: 4 212 гривень 10 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 652 гривні проценти за користування кредитом, 516 гривень 70 коп. пеня; за договором

№ 927/2453SFPR7 від 4 січня 2012 року в сумі 4 908 гривень 10 коп., з яких: 3 816 гривень 60 коп. заборгованість по тілу кредиту, 615 гривень проценти за користування кредитом, 476 гривень 50 коп. пеня, та вирішив питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з?ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 зазначила, що суд першої інстанції безпідставно не застосував строки позовної давності, про які нею було заявлено в запереченнях на позовну заяву.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та адвокат ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник позивачаЯворський Р.І. надіслав заперечення проти апеляційної скарги та просив розглядати справу без його участі.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та його представника, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню частково з таких міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що банк виконав умови договорів та надав ОСОБА_2 кредити, а відповідачка умови кредитних договорів не виконувала, унаслідок чого утворилась заборгованість.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна.

Статтею ст. 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у повній мірі не відповідає.

Судом установлено, що між ПАТ«Платинум банк» та ОСОБА_2 були укладені кредитні договори: № 609/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року в сумі 7 547 гривень 62 коп. на строк до 12 липня 2014 року; № 610/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року в сумі 5 420 гривень 08 коп. на строк до 12 липня 2014 року; № 927/2453SFPR7 від 4 січня 2012 року в сумі 4 090 гривень 61 коп. на строк до 4 липня 2014 року.

За пунктами 2.7., 2.8. кредитних договорів № 609/2453SFPRPG7 та

№ 610/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року, а також кредитного договору

№ 927/2453SFPR7 від 4 січня 2012 року повернення кредитних коштів та сплата процентів за користування кредитом визначені періодичними щомісячними платежами.

Згідно з пунктом 2.5. кредитних договорів № 609/2453SFPRPG7 та

№ 610/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року погашення кредиту та процентів повинно здійснюватися позичальником частинами з 4 до 9 числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, у рахунок якого вносяться кошти, а за пунктом 2.4. кредитного договору№ 927/2453SFPR7 від 4 січня 2012 року з 27 до 1 числа кожного місяця включно.

Останній платіж за всіма кредитними договорами боржник здійснила 1 березня 2012 року, а нарахування відсотків та/або інших платежів зупинене банком 25 липня 2012 року.

Позичальник порушив умови виконання кредитних договорів, у звязку із чим утворилась така заборгованість: за договором № 609/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року в сумі 7 489 гривень 20 коп., з яких: 5 867 гривень 60 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 904 гривні проценти за користування кредитом; 717 гривень 60 коп. пеня; за договором № 610/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року в сумі 5 380 гривень 80 коп., з яких: 4 212 гривень 10 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 652 гривні проценти за користування кредитом, 516 гривень 70 коп. пеня; за договором № 927/2453SFPR7 від 4 січня 2012 року в сумі 4 908 гривень 10 коп., з яких: 3 816 гривень 60 коп. заборгованість по тілу кредиту, 615 гривень проценти за користування кредитом, 476 гривень 50 коп. пеня.

8 травня 2015 року позивач набув право вимоги за вказаними договорами на підставі договору факторингу № 1/15-ФКю, укладеним між ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Кредекс фінанс». У свою чергу ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги на підставі договору факторингу від 8 жовтня 2012 року, що був укладений з ТОВ «ФК БІЗНЕСФІНАНС», яке набуло право вимоги на підставі договору факторингу від 26 липня 2012 року, що був укладений з ПАТ«Платинум банк», який являвся первинним кредитором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (ст. ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події(ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

У той самий час, згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобовязання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності.

З матеріалів справи слідує, що сторони встановили строк дії договорів, а саме: за договорами№ 609/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року та

№ 610/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року до 12 липня 2014 року, а за договором № 927/2453SFPR7 від 4 січня 2012 року до 4 липня 2014 року.

Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникало на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Як установлено судом, останній платіж по кредитним договорам ОСОБА_2 здійснила 1 березня 2012 року, а кредитор з вимогами про стягнення заборгованості за кредитними договорами звернувся до суду 21 липня 2015 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності повязаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою правомочною особою.

Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобовязаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У справі, яка переглядається, судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору (ст.3.2.1) позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Ураховуючи те, що за умовами договорів № 609/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року та № 610/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами з 4 до 9 числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, у рахунок якого вносяться кошти, а за пунктом 2.4. кредитного договору № 927/2453SFPR7 від 4 січня 2012 року - з 27 до 1 числа кожного місяця включно, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань.

Отже, право кредитора за договорами № 609/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року та № 610/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року є порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а саме з 10 березня 2012 року, а за договором № 927/2453SFPR7 від 4 січня 2012 року з 2 квітня 2012 року, відтак і початок перебігу позовної давності за кожен черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Питання застосування строку позовної давності відповідно до статті 256 ЦК України, частин першої та пятої статті 261 ЦК України, частини четвертої статті 267 ЦК України, з урахуванням цих обставин та факту предявлення позову тільки 21 липня 2015 року, судом першої інстанції не вирішено, що призвело до невірного застосування норм матеріального права та як наслідок неправильного вирішення спору.

Усуваючи порушення допущені судом першої інстанції, колегія суддів слідує з того, що за договорами № 609/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року та

№ 610/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року періодом, за який підлягає стягненню заборгованість (з урахуванням строку позовної давності)по кредиту є період з 10 серпня 2012 року до 12 липня 2014 року (кінцевий термін повернення кредиту); з 10 серпня 2012 року до 1 липня 2015 року (за зобовязаннями щодо сплати відсотків); за договором № 927/2453SFPR7 від 4 січня 2012 року з 2 серпня 2012 року до 4 липня 2014 року (по кредиту) та з 2 серпня 2012 року до 1 липня 2015 року (за зобовязаннями щодо сплати відсотків).

Указані обставини свідчать про те, що відповідачу нарахована сума заборгованості за відсотками та пенею по кредитних зобовязаннях поза межами строку позовної давності.

При розгляді справи відповідач ОСОБА_2 надала до суду першої інстанції заперечення на позовну заяву у якому просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності (а.с.34-36).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача подав ним же завірені витяги з реєстру заборгованостей, які не відображають періодів нарахування, розміру нарахованих відсотків та пені за кожний місяць заборгованості (а.с.4,5).

З указаних витягів, неможливо встановити та обрахувати суму заборгованості ОСОБА_2 по відсотках та пені за кредитними договорами, що підлягає стягненню в межах строків позовної давності (загальної та спеціальної).

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Представник ТОВ «Кредекс фінанс» на жодне судове засідання до суду апеляційної інстанції не зявився, уточненого розрахунку заборгованості за кредитними договорами не надав; у запереченні на апеляційну скаргу просив розглядати справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязіта відповідно наполягав на відхиленні апеляційної скарги.

Отже, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позову лише в частині стягнення основної суми боргу за кредитними договорами № 609/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року, №610/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року,

№ 927/2453SFPRP7 від4 січня 2012 року та відмову в задоволенні вимог про стягнення заборгованості за відсотками та пенею за весь період заборгованості, оскільки відсутні правові підстави для задоволення даних вимог, у звязку з пропуском позивачем строку позовної давності для стягнення відсотків та пені. При цьому, в частині стягнення пені лише за один рік у межах спеціальної позовної давності, а саме за період з 21 липня 2014 року до 21 липня 2015 року, та стягнення відсотків у межах трирічного строку позовної давності за період з 21 липня 2012 року до 21 липня 2015 рокувідсутнірозрахунки із заборгованості по відсоткам та пені за вказані періоди з урахуванням умов укладених між сторонами кредитних договорів, а позивач наполягав на задоволенні вимог щодо стягнення пені та відсотків за весь період заборгованості.

Поряд з цим, доводи апеляційної скарги про застосування наслідків спливу строку позовної давності до усіх позовних вимог є безпідставними, оскільки з моменту закінчення строку дії кредитних договорів (12 липня 2014 року, 4 липня 2014 року) до часу звернення з позовом до суду (21 липня 2015 року) не пройшло трьох років, передбачених статтею 257 ЦК України.

Ураховуючи, що умови кредитних договорів, ОСОБА_2 не виконано, колегія суддів приходить до висновку про стягнення із відповідача на користь ТОВ «Кредекс фінанс» наступні суми заборгованості: за кредитним договором

№ 609/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року основну суму боргу в розмірі 5867,60 грн.; за кредитним договором №610/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року основну суму боргу в розмірі 4212,10 грн.; за кредитним договором

№ 927/2453SFPRP7 від4 січня 2012 рокуосновну суму боргу в розмірі 3816,60 грн.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити з урахуванням вказанихвище підстав.

Ураховуючи те, що судом першої інстанції при вирішенні даної справи було неправильно застосовано норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, не доведено обставини, які суд вважав встановленими, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову ТОВ «Кредекс фінанс».

Крім того, з відповідача, в силу ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 190 грн. 37 коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,-

вирішила:

Апеляційну ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області 25 листопада 2015 року скасувати й ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредекс фінанс» заборгованість за кредитним договором № 609/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року за основною сумою боргу в розмірі 5 867 гривень 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредекс фінанс» заборгованість за кредитним договором № 610/2453SFPRPG7 від 12 липня 2011 року за основною сумою боргу в розмірі 4 212 гривень 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредекс фінанс» заборгованість за кредитним договором № 927/2453SFPR7 від 4 січня 2012 року за основною сумою боргу в розмірі 3 816 гривень 60 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредекс фінанс»документально підтверджені судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 190 гривень 37 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_5

Судді: /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

Згідно із оригіналом

Головуючий: С.К. Медвецький