РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Коваленко П.Л.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю:

секретаря Баздирь О.Л.

представника заявника ОСОБА_3

прокурора Дяченко М.М.,

захисника особи, відносно якого розглядається заява - адвоката ОСОБА_4

особи, відносно якого розглядається заява - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Токмак цивільну справу за заявою заступника головного лікаря комунальної установи „Молочанська психіатрична лікарня" Запорізької обласної ради ОСОБА_6 про продовження госпіталізації у примусовому порядку ОСОБА_5 у КУ „Молочанська психіатрична лікарня" Запорізької обласної ради,

ВСТАНОВИВ:

До Токмацького районного суду Запорізької області звернувся заступник головного лікара КУ „Молочанська психіатрична лікарня" Запорізької обласної ради з заявою про продовження госпіталізації у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, с.Рівне, вул.Миру, буд. №32. У заяві зазначає, що ОСОБА_5 є інвалідом 2 групи по психічному захворюванню довічно. Згідно з рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 17 жовтня 2008 року визнана недієздатною. Згідно з заочним рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 22 січня 2009 року опікуном призначений син ОСОБА_7, який помер 02.09.2016 року. Опікуном хворої ОСОБА_5 є орган опіки та піклування Високівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області. З анамнезу відомо, що ОСОБА_5 психічно хвора з 1978 року після розриву відносин з співмешканцем, коли перенесла короткочасний реактивний психоз. Вперше лікувалась в ЗОКПЛ в 1979 році з діагнозом: «Неврастенія». Первинно знаходилась на лікуванні в Молочанській психіатричній лікарні з 02.05.1980 року по 14.07.1980 року з діагнозом: «Шизофренія», коли з'явилися психотичні розлади у вигляді параноїдного синдрому, порушення сну. Всього 47 разів госпіталізувалася. У клінічній картині захворювання переважає афективна та галюцинаторно-маячна симптоматика. Захворювання протікає безперервно з наростанням змішаного типу дефекту (параноїдний, психопатоподібний). Вдома підтримуючу терапію приймала нерегулярно - вальпроком, азапін, ріспетріл.

Для вирішення питання про призначення госпіталізації у психіатричну лікарню в примусовому порядку 09.12.2016 року оглянута комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду: афективно напружена, на питання відповідає питанням, орієнтована всебічно вірно, мовний контакт формальний, оскільки хвора знаходиться в стані помірного мовно рухового збудження, багатослівна. Настрій на протязі доби змінюється, то плаче, то сміється. Мова гучна, прискорена, нерозбірлива. Брутальна, лайлива, дратівлива. Мислення прискорене, паралогічне, аморфне, з елементами резонерствування. Виявляє уривчасті маячні ідеї відношення, суїцидальні думки. Емоційні реакції і міміка неадекватні. Критика до хвороби відсутня.

Для вирішення питання про продовження госпіталізації у психіатричну лікарню в примусовому порядку 13.06.2017 році оглянута комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду: контакту доступна, інструкції по обстеженню виконує в повному обсязі, активна, на запитання відповідає не завжди по суті, докладно. Вязка, іпохондрична. Порушень сприйняття не виявляє, висловлює уривчасті маячні ідеї відношення. Мислення паралогічне, настрій незначно знижений. Емоційно тьмява. В психіатричному відділенні нічім не цікавиться, перебування в стаціонарі не вважає обтяжливим, потребує в нагадуванні у прийманні ліків, дотримання правил особистої гігієни. Епізодично конфліктна з хворими, афективне напружена. Суїцидальні думки висловлює все рідше. Критика до хвороби відсутня. Стан хворої можна кваліфікувати, як важкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, афективно-маячний синдром, з помірно вираженим змішаним типом дефекту, з великою вірогідністю скоєння аутоагресивних дій, з неможливістю продовження лікування в амбулаторних умовах. Таким чином, лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару. У зв'язку з чим заступник головного лікара ОСОБА_6 просить суд про продовження госпіталізації ОСОБА_5 у КУ „Молочанська психіатрична лікарня" Запорізької обласної ради.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу заяву підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву. З пояснень лікаря-психіатра вбачається, що необхідність продовження госпіталізації хворої ОСОБА_5 пов'язана з тим, що психічний стан хворої не покращився та залишається не стабільним, ОСОБА_5 потребує подальшого лікування та обстеження.

Представник органу опіки та піклування Високівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти заяви не заперечує.

Прокурор заяву підтримав та просив суд винести рішення про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву підтримала та наполягала на продовження примусової госпіталізації ОСОБА_5

Особа, відносно якої розглядається заява - ОСОБА_5 щодо задоволення заяви не заперечувала.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

Відповідно до ст.14 цього Закону, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

За вимогами ст.17 Закону перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації.

У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Судом встановлено, що рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 17 жовтня 2008 року ОСОБА_8 було визнано недієздатною особою. Опікуном хворої ОСОБА_5 є орган опіки та піклування Високівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області.

14.12.2016 року за рішенням Токмацького районного суду Запорізької області по справі № 328/4296/16-ц, ОСОБА_5 була госпіталізована в примусовому порядку до КУ "Молочанська психіатрична лікарня" Запорізької обласної ради.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів, стан ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, можна кваліфікувати як важкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, афективно-маячний синдром, з помірно вираженим змішаним типом дефекту, з великою вірогідністю скоєння аутоагресивних дій, з неможливістю продовження лікування в амбулаторних умовах. Таким чином, лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару. Потребує продовження стаціонарного лікування.

Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що ОСОБА_5 за психічним станом неможливо продовжити лікування в амбулаторних умовах, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність продовження госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13-17 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.234-235, 279-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву заступника головного лікаря комунальної установи „Молочанська психіатрична лікарня" Запорізької обласної ради ОСОБА_6 про продовження госпіталізації у примусовому порядку ОСОБА_5 у КУ „Молочанська психіатрична лікарня" Запорізької обласної ради - задовольнити.

Продовжити госпіталізацію ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, с.Рівне, вул.Миру, буд. №32, у комунальну установу «Молочанська психіатрична лікарня" Запорізької обласної ради у примусовому порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя

Присяжний

Присяжний