УхвалА

іменем україни

14 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору застави припиненими за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 8 червня 2007 року між ним та акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») було укладено кредитний договір, за умовами якого він отримав кредит у розмірі 55 800 доларів США на придбання автомобіля Lexus IS 250, номерний знак НОМЕР_1. Цього ж дня на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ним та банком було укладено договір застави, предметом якого був вищевказаний автомобіль. У зв'язку з неналежним виконанням ним своїх зобов'язань за вказаними договорами рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 січня 2015 року, зміненим рішенням апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2015 року, стягнуто з нього на користь банку 164 622 грн 09 коп. Зазначену суму ним погашено у повному обсязі, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 15 грудня 2015 року. Таким чином, позивач вважав, що умови кредитного договору та договору застави ним виконано у повному обсязі, а, отже, зазначені договори є припиненими.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просив суд визнати договори кредиту та застави такими, що припинені, знявши обтяження на належний йому автомобіль з реєстру обтяжень рухомого майна.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 січня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, вірно застосувавши положення ст. ст. 525, 526, 533, 599 ЦК України, п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що підстав для визнання договорів кредиту та застави припиненими відсутні, оскільки зобов'язання за ними позивачем належними чином не виконано, так як несвоєчасним виконанням рішення суду зобов'язання не припиняються, якщо згідно вимог закону та умов договору нараховуються штрафні санкції, тобто наявний борг.

Отже, судові рішення є законними і обґрунтованими й підстав для їх скасування немає, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик