Провадження № 2/712/1506/17
Справа № 712/4820/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ТІТОВА О.І.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на самочинне будівництво гаража,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинне будівництво гаража, посилаючись на те, що 18 березня 2014 року між нею та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу ? частини житлового будинку з надвірними спорудами за № 5 по пров. Ковалевської Софії в м. Черкаси, а також договір про купівлю-продаж земельної ділянки, площею 0,0331 га за цією ж адресою. 16 квітня 2014 року між нею та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, власниками 1/3 частини будинку № 5 по пров. Ковалевської Софії у м. Черкаси, було укладено договір про порядок користування обєктами спільного користування огорожа 1,3, 5, 6, 7. Їй в користування перейшла ? частина житлового будинку під літерами А-1, а, а1, а2, а3, а4, а5, а6, а саме: приміщення 1-1 розміром 1.7 кв.м., приміщення 1-2 розміром 2,3 кв.м., приміщення 1-3 розміром 16,4 кв.м., приміщення 1-4 розміром 10,9 кв.м., приміщення І розміром 3,1 кв.м., приміщення ІІ розміром 4,6 кв.м., та надвірні споруди: погріб Е, сарай Б, гараж Д, вбиральня Ж, водо колонка 2.

У 2016 році на вказаній земельній ділянці нею самочинно був збудований гараж на місці гаражу ОСОБА_8 завершення будівництва, КП ЧООБТІ 15 березня 2017 року був виготовлений технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 5 по пров. Ковалевської Софії, до якого були внесення зміни стосовно самочинно збудованого гаражу К.

При зверненні до Інспекції державного будівельного контролю Черкаської міської ради щодо введення в експлуатацію самочинно збудованого гаражу, отримала відмову, оскільки відсутні правові підстави для опрацювання питання введення в експлуатацію даного обєкту та запропоновано звернутися до суду для вирішення даного питання.

За таких обставин позивач звернулася до суду з даним позовом та просить визнати за нею право власності на гараж літ. «К» по пров. Ковалевської Софії 5 у м. Черкаси площею 34,5 кв.м.

В судовому засіданні адвокат позивача позовну заяву підтримала та просила її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Третя особа ОСОБА_3, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, заслухавши думку адвоката, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що 18 березня 2014 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу ? частини житлового будинку з надвірними спорудами за № 5 по пров. Ковалевської Софії в м. Черкаси, а також договір про купівлю-продаж земельної ділянки, площею 0,0331 га за цією ж адресою, за яким цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

16 квітня 2014 року між позивачем та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, власниками 1/3 частини будинку № 5 по пров. Ковалевської Софії у м. Черкаси, було укладено договір про порядок користування обєктами спільного користування огорожа 1,3, 5, 6, 7. Позивачу в користування перейшла ? частина житлового будинку під літерами А-1, а, а1, а2, а3, а4, а5, а6, а саме: приміщення 1-1 розміром 1.7 кв.м., приміщення 1-2 розміром 2,3 кв.м., приміщення 1-3 розміром 16,4 кв.м., приміщення 1-4 розміром 10,9 кв.м., приміщення І розміром 3,1 кв.м., приміщення ІІ розміром 4,6 кв.м., та надвірні споруди: погріб Е, сарай Б, гараж Д, вбиральня Ж, водо колонка 2.

У 2016 році на вказаній земельній ділянці позивачем самочинно був збудований гараж на місці гаражу ОСОБА_8 завершення будівництва, КП ЧООБТІ 15 березня 2017 року був виготовлений технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 5 по пров. Ковалевської Софії, до якого були внесення зміни стосовно самочинно збудованого - гаражу К.

При зверненні 27 квітня 2017 року до Інспекції державного будівельного контролю Черкаської міської ради щодо введення в експлуатацію самочинно збудованого гаражу, позивач отримала відмову, оскільки відсутні правові підстави для опрацювання питання введення в експлуатацію даного обєкту та запропоновано звернутися до суду для вирішення даного питання.

Постановою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради від 28 квітня 2017 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КпАП України, а саме: виконання будівельних робіт без документа, що дає право на виконання таких робіт, а саме повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Та застосовано стягнення у вигляді штрафу в сумі 4 250 грн.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

За змістом ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч.3 ст. 376 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Як розяснено в п. 8 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК), землекористувачі (стаття 95 ЗК), особи, які набули права користування чужою земельною ділянкою (суперфіцій) за договором із власником земельної ділянки (стаття 1021 ЗК) або з інших передбачених законом підстав. Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством.

Пункт 12 постанови передбачає, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

В пункті 14 постанови Пленуму розяснено, що на підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК). При цьому суд має враховувати, що відсутність заперечень власника проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво, чи визнання такого позову має бути обґрунтовано відповідними доказами, що підтверджують право на вчинення таких процесуальних дій, зокрема, договорами купівлі продажу земельної ділянки, оренди, міни.

Дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що позивач здійснив будівництво гаражу літ. К на місці гаражу літ. Д, збільшивши при цьому його розмірі, та на земельній ділянці призначеній для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Збудований позивачем гараж відповідає державним стандартам, будівельним нормам і правилам, та не порушує права інших осіб, що підтверджено представником відповідача та третьою особою шляхом визнання позову, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,60,212,214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 15-16, 316-317, 328, 376, 392 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_2 право власності на гараж літер «К» по провулку Ковалевської Софії, 5 в м. Черкаси площею 34,5 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: