ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2784/17
Провадження № 2/210/1630/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"22" листопада 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Скотар Р.Є.,

за участі секретаря Ширинової К.С.,

за участі представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, пов'язаного з виконанням трудових оов'язків,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся до суду 04.07.2017 року з позовом про відшкодування моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоров'я до Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПАТ «ПівдГЗК»), Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АМКР»), в уточненій редакції якого від 31.07.2017 року просив позовні вимоги до ПАТ «ПівдГЗК» залишити без розгляду, з ПАТ «АМКР» стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди на його користь 50000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Ухвалою суду від 06.09.2017 року позовні вимоги до ПАТ «ПівдГЗК» залишено без розгляду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що пропрацював у ПАТ «ПівдГЗК» у шкідливих умовах праці шість років, на підприємстві відповідача більше чотирнадцяти років на шкідливих роботах на різних посадах. Результатами огляду МСЕК від 14.03.2017 року йому встановлено стійку втрату професійної працездатності в розмірі 60% первинно та третю групу інвалідності. У зв'язку з професійним захворюванням він переносить моральні страждання, оскільки отримане захворювання обмежує його у побуті, він не має можливості виконувати домашні роботи, потребує сторонньої допомоги. В зв'язку з цим, він звернувся до суду з цим позовом .

Позивач у судовому засіданні присутньою не був, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 (довіреність від 30.06.2017 року, дійсна до 30.06.2018 року) підтримав заявлені позовні вимоги, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позовній заяві та просив їх задовольнити. Зазначив, що в зв'язку отриманим професійним захворюванням, втратою працездатності в розмірі 60% позивач зазнає фізичного болю та моральних страждань, просив стягнути з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» моральну шкоду на користь ОСОБА_4 в розмірі 50000,00 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Представник відповідача - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_2 ( довіреність №14-479 юр. від 02.11.2017 року, дійсна до 30.03.2018 року) позов не визнала, зазначила , що позивач свідомо обрав даний фах та роботу на підприємстві відповідача, знав та повинен був знати про шкідливі фактори та умови праці, за це він мав певні пільги. Вважає, що позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, не надано доказів, які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань. Також позивач не довів причинно-наслідкового зв'язку праці на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з фактом втрати працездатності позивача. Крім того, необхідно врахувати, що позивач працював у шкідливих умовах праці також на підприємстві ПАТ «ПівдГЗК».

Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом, із трудової книжки, встановлено - відповідно до записів в трудовій книжці позивач працював в ВАТ «ПівдГЗК» з 31.07.95 р. до 28.02.99 р. слюсарем з ремонту устаткування 3 розряду рудо-збагачувальної фабрики № 2, з 01.03.99 р. до 23.07.01 р. газорізником 4-го розряду збагачувальної фабрики № 2; на КДГМК «Криворіжсталь», ВАТ «КГМК «Криворіжсталь»; ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг», ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 06.08.2001 р. до 08.08.2010 р. в управлінні капітальних та поточних ремонтів ГЗК електрогазозварювальником 3-го, 4-го, 5-го розрядів цеху ремонтів устаткування № 1; з 09.08.2010 р. по 31.10.2010 р. в УКТПО гірничого департаменту електрогазозварювальником 5-го розряду дільниці №2 з ремонту устаткування №3 цеху ремонтів устаткування №1 агломераціних цехів 1,2,3; з 01.11.2010 р. по 04.05.2016 р. - в ремонтному виробництві електрогазо- зварювальником 5-го розр. дільниці № 2 з ремонту устаткування аглоцехів; звільнений з підприємства 04.05.2016 року за ініціативою працівника за ст. 38 КЗпП України у зв'язку з виходом на пенсію (а.с.5,6).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання №1, складеного 30.12.2016 року, комісією в складі представників керівництва ПАТ «АМКР», страхового експерту Фонду соціального страхування, лікувального закладу встановлено обставини, при яких ОСОБА_2 отримав професійне захворювання, а саме: працюючи з 01.11.2010 по 04.05.2016 електрогазозварником ЦРУ№1 РВ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», здійснював: виконання ручного різання різноманітних видів сталі чавуну, кольорових металів та сплавів при монтажі, демонтажі, ремонті технологічного устаткування по місцю встановлення цехів, які підпорядковані ремонтному виробництву. Підпадав під дію факторів важкості праці та шкідливих речовин, показники котрих перевищували нормативні значення через недосконалість робочих місць. Працюючи на РЗФ № 2 ПАТ «Південний ГЗК»: з 31.07.1995 по 01.03.1999 слюсарем та 01.03.1999 по 23.07.2001 газорізальником: та з 06.08.2001 по 02.11.2010 у ЦРУ №1 АЦ 1,2,3 УКТРУ ГД ПАТ « АрселорМіттал Кривий Ріг», також підпадав під дію показників важкості праці та шкідливих речовин, показники котрих перевищували нормативні значення через недосконалість робочих місць (а.с.14).

Згідно п.17 причина професійного захворювання фізичне перевантаження: маса підіймання та переміщення вантажу - 31 кг при СН - до 30 кг , робоча поза:періодичне перебування в незручній позі - 43-51 % при СН до 25 %; статичне навантаження (кг/с) при утриманні вантажу однією рукою 111720 при СН - до 36000; за участю м'язів корпуса та ніг 102000 (кг/с) при СН до 100000 нахили корпуса - 165 раз при СН - 51-100 раз. Згідно з вимогами ДСН та П «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу за № 248 від 08,04.2014. Пил:марганець - 0.34 мг/м3 при ГДК 0.2 мг/м3, діоксид азоту - 1.4 мг м3 при ГДК 2.0 мг/м3, СО - 2.8 мг/м3 при ГДК 20.0 мг/м3. згідно з вимогами ГОСТ 12.1.005-88 «Общие санитарно- гигиенические требования к воздуху рабочей зоны».

В пункті 19 Акту зазначено, що винних осіб не встановлено, враховуючи неодноразову зміну професій, робочих місць, цехів та їх керівництва (а.с.10).

Відповідно до висновку МСЕК від 14.03.2017 року позивачу встановлено первинно 60% втрати професійної працездатності: по - ХОЗЛ 10%, радикулопатія - 50% з 27 лютого 2017 року по 01 березня 2018 року, третю групу інвалідності, дата наступного перегляду 01.02.2018 року. Протипоказана важка праця, вимушена поза, довга хода, переохолодження, в умовах виробничого пилу. Рекомендовано забезпечення лікарськими засобами, ВМП, санаторно-курортне лікування (а.с.11,12).

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання від 15.12.2016 року протокол №1614 Українського науково- дослідного інституту промислової медицини позивачу встановлено професійне захворювання - радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6, С7, С8 з вираженими статико- динамічними порушеннями, стійким больовим, м'язово-тонічним і периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ першого-другого ст.), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ першого-другого ст.) і колінних (ПФ першого-другого ст.) суглобів. Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (токсико-пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.), група «А». ЛН першого ст. (а.с. 18).

Також, позивач неодноразово перебував на лікуванні у зв'язку з професійним захворюванням 3 19.04.13 р. по 30.04.13 р.- знаходився на стаціонарному лікуванні у КЗ «Криворізька міська лікарня № 3» ДОР; з 23.09.15 р. по 07.10.15 р. - у неврологічному відділення клініки УкрНДІПМ; з 05.10.16 р. по 21.10.16 р. - на обстеженні та лікуванні у неврологічному відділення клініки УкрНДІПМ; з 14.11.16 р. по 25.11.16 р. - знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 3» ДОР (а.с. 16,17,20-21).

Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, погодився з ними, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі його шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обов'язку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники концентрації пилу, хімічних речовин, як одних із шкідливих факторів, що стали причиною отримання професійного захворювання позивача, перевищували гранично - допустимі норми концентрації, а причиною цього було саме недосконалість робочих місць, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювання.

Крім того, Акт розслідування хронічного професійного захворювання не оскаржено підприємством-відповідача у встановленому законодавством порядку.

Суд вважає, що в даному випадку саме відповідач - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - повинен виплатити позивачу моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Статею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу І Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України.

Що стосується доводів представників ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення йому моральної шкоди в зв'язку з втратою працездатності, то вони не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності в результаті трудової діяльності на підприємстві відповідача йому спричинена моральна шкода. При цьому, суд враховує, що відповідно до вимог ч.І ст.6, ст.13 Закону України «Про охорону праці» обов'язок створити безпечні умови праці покладено на роботодавця. Не може бути підставою для відмови у задоволенні позову відсутність висновку МСЕК про встановлення факту спричинення моральної шкоди позивачу, оскільки відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України суд може самостійно визначати наявність чи відсутність факту спричинення моральної шкоди, а також визначати розмір відшкодування.

Крім того, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Частина 1 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка його завдав , за наявності його вини.

З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди працівникові, завданої професійним захворюванням, повинен вирішуватися на підставі норм КЗпП України при доведеності виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах (ст.153 КЗпП України) та інших юридично важливих обставин. Зазначений спір є спором, що виникає із трудових правовідносин.

З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди незалежно від наявності з цього приводу висновку МСЕК, яку повинен відшкодувати позивачу відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці, що підтверджується Актом форми П-4 від 30.12.2016 року, що призвело до ушкодження його здоров'я та перенесення моральних страждань потерпілим.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу - ОСОБА_4 заподіяна шкодаздоров'ю, він отримав професійне захворювання, втратив працездатність в розмірі 60 відсотків. Позивач переносить щоденно фізичні та моральні переживання, змушений приймати ліки, має постійно звертатися і перебувати під наглядом лікарів. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками отриманого професійного захворювання, позивачеві порушено його звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки. На теперішній час позивач зазнає фізичного болю, не має змоги виконувати звичайну для нього роботу, в результаті прикладає значні додаткові зусилля для організації свого життя. Позивач в зв'язку зі станом свого здоров'я переносить моральні страждання та переживання.

Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає часткової компенсації.

Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення відповідачем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» позивачу шкоди здоров'ю, провину відповідача в його спричиненні та причинно - наслідковий зв'язок між винними діями підприємства - відповідача (а саме: порушенням адміністрацією ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» вимог ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», яке встановлено Актом розслідування хронічного професійного захворювання та настанням у позивача негативних наслідків .

При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотність вимушених змін в життєвих стосунках.

Також, суд враховує працю позивача у шкідливих умовах в ПАТ «ПівдГЗК» протягом шести років.

Обговорюючи розмір відшкодування ОСОБА_4 моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 40000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він щоденно зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. З ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008р., ст.ст. 10, 11, 27, 60,88, 213- 215 ЦПК України, ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. 23. 1167 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, пов'язаного з виконанням трудових оов'язків - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров'я в наслідок виконання трудових обов'язків у розмірі 40000 (сорок тисяч ) гривень, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» в дохід держави судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р. Є. Скотар