Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Монич О.В.

при секретарі Пассер М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 28 липня 2012 р. вона ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 9. Від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20 березня 2017 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

З жовтня місяця 2016 р. відповідач кошти на потреби доньки не надає, ухиляється від обовязку утримувати дитину, всі обовязки щодо утримання та виховання малолітньої ОСОБА_3 позивач здійснює самостійно.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно до досягнення повноліття дитини та судові витрати.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву відповідно до якої уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 в у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2, щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та розглянути справу у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву відповідно до якої проти задоволення уточненого позову не заперечує та просить суд розглянути справу у його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 28 липня 2012 року, який зареєстрували у виконавчому комітеті Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 09.

Відповідно до свідоцтва про народження виданого Виконавчим комітетом Славської селищної ради Сколівського району Львівської області серії І-СГ № 379300 ОСОБА_3 народилася 10 жовтня 2013 р. та її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1

У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України).

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Сімейне законодавство зобов'язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте відповідач ухиляється від свого батьківського обов'язку, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду.

Позивачем ставиться питання про стягнення з ОСОБА_2, який працює в Управлінні патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції з 28.11.2015 р. та має постійний дохід, аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до повного задоволення.

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, а саме стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. судового збору, а також 4000,00 грн. витрат на правову допомогу, що підтверджується договором про надання правових послуг від 28.03.2017 р., копією свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю та квитанцією про оплату послуг адвоката.

Керуючись ст. 150, 181, 182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 81, 89, 141, 263-265, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.03.2017 року і до досягнення повноліття дитиною.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуюча Монич О.В.