Справа № 128/2814/17
УХВАЛА

04 грудня 2017 р. Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.,

секретаря судового засідання Нагірняк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 06.11.2017 року по справі № 128/2814/17, -

ВСТАНОВИВ :

06.11.2017 року, за заявою ОСОБА_2, видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 щомісячно аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від заробітку ОСОБА_1, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.10.2017 року і до повноліття дитини, а саме до 04.09.2030 року.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування вищевказаного судового наказу, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 в заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину не зазначила про наявність на його утриманні дружини - ОСОБА_4, яка в звязку з вагітністю є непрацездатною, а тому перебуває на його повному утриманні. Крім того, 07.04.2010 року по теперішній час заявник ніде не працює, через відсутність можливості працевлаштуватись за спеціальністю, на життя заробляє тимчасовими підробітками в односельчан, отже має нерегулярний, мінливий дохід, розмір якого є незначним й не забезпечує гарантованого державою прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного Законом України « Про державний бюджет на 2017 рік».

За наведених обставин, заявник не може сплачувати розмір аліментів, визначений рішенням суду в частці від регулярного доходу, якого у нього фактично не має. Маючи нерегулярний, мінливий дохід, він може бути зобовязаним рішенням суду сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі, розмір яких, відповідно до ст. 184 СК України може бути визначеним як рішенням суду, так і за домовленістю між батьками.

Твердження стягуваач про те, що заявник не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не відповідає дійсності, оскільки він по мірі можливості здійснював грошові перекази на банківський рахунок стягувача.

Стягувач, знаючи що заявник ніде не працюю й не має регулярних доходів, не надала суду доказів звернення до нього з проханням домовитись про розмір сплати їй аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі, хоча мала таку можливість,

Про перебування сімї заявника у скрутному матеріальному становищі, перебування на його утриманні непрацездатної (вагітної) дружини, відсутність у нього власного житла, матеріальних цінностей та грошових заощаджень, стягувач суду в своїй заяві не повідомила, чим позбавила можливості суд, розглядаючи подану нею заяву, в наказному провадженні виконати в повній мірі вимоги ст.182 СК України.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявився, будучи належним чином і в установлений Законом строк повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, щодо вирішення заяви ОСОБА_1 покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Оглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу, матеріалів оглянутої в судовому засіданні справи, поданих сторонами доказів вбачається, що на утриманні заявника перебуває вагітна дружина - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, довідкою Шаргородської ЦРЛ.

З 07.04.2010 року по теперішній час заявник ніде не працює, що підтверджується записами в його трудовій книжці.

Крім того, судом встановлено, що провадження в даній справі було відкрито з порушенням правил підсудності, оскільки стягувач проживає на території м. Вінниці, а боржник на території Шаргородського району Вінницької області.

Згідно ст. 97 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно ч.1 ст. 110 ЦПК України позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу, суд має право скасувати судовий наказ та розяснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Керуючись ст. ст. 105-1, 197 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Скасувати судовий наказ №128/2814/17, виданий 06 листопада 2017 року за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з ОСОБА_1.

Розяснити стягувачеві, що заявлені нею вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: