УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Коротуна В.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 28 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який уточнив в процесі розгляду справи, та остаточно просив стягнути з ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 230 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що між ним та ОСОБА_6 була досягнута усна домовленість про укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, яка належала останньому, і якою він мав намір придбати у ОСОБА_6 зазначений об'єкт нерухомості.

Позивач вказував, що оскільки право власності на вищевказане нерухоме майно за ОСОБА_6 зареєстровано не було, тому останній надав йому довіреність на підготовку та оформлення всіх необхідних документів для відчуження від його імені вказаної квартири, у зв'язку із чим 19 травня 2014 року ним на ім'я ОСОБА_6 було отримано витяг про реєстрацію права власності на вказану квартиру, а 20 травня 2014 року замовлено звіт про оцінку майна та сплачено за нього 1 200 грн.

24 травня 2014 року ОСОБА_6 надав йому розписку, у якій зазначав, що отримав від позивача 230 000 грн за продаж квартири та зобов'язався оформити договір-купівлі продажу в нотаріальному порядку.

Посилаючись на невиконання ОСОБА_6 своїх зобов'язань, не укладення договору купівлі-продажу та не повернення отриманих грошових коштів, ОСОБА_4 просив задовольнити позов.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06 січня 2015 року провадження у справі було зупинено у зв'язку зі смертю відповідача ОСОБА_6, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Ухвалою цього ж суду від 06 квітня 2016 року до участі у справі як відповідачів залучено ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 25 травня 2016 року позовну заяву в частині вимог до ОСОБА_7 залишено без розгляду.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області

від 17 листопада 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 230 000 грн, отриманих 26 травня 2014 року ОСОБА_6 в рахунок оплати за продаж квартири АДРЕСА_1, 1 200 грн за проведення експертної оцінки цієї квартири від 22 травня 2014 року та 2 000 грн за проведення судової експертизи.

Вирішено питання про розподіл судового збору.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 28 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області

від 17 листопада 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1 200 грн за проведення експертної оцінки квартири

від 22 травня 2014 року та 2 000 грн за проведення оціночної будівельної експертизи № 291 від 20 вересня 2016 року скасовано й у цій частині позовних вимог відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов та стягуючи з ОСОБА_5 230 000 грн, з висновком якого в цій частині погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, врахував правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 02 жовтня 2013 року у справі № 6-88цс13, та виходив з того, що між позивачем та ОСОБА_6 договір купівлі-продажу квартири укладений не був, хоча позивач перерахував грошові кошти в сумі 230 000 грн на рахунок ОСОБА_6, які останній отримав, однак відмовився у подальшому укладати договір купівлі-продажу та кошти не повернув, дійшовши обґрунтованого висновку про те, що вказані грошові кошти підлягають стягненню з ОСОБА_5, як спадкоємця померлого ОСОБА_6, як такі, що отримані останнім без достатніх правових підстав.

Також апеляційний суд вмотивовано відхилив доводи ОСОБА_5 про пропуск позивачем строку пред'явлення вимог до спадкоємців, оскільки ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із чим провадження у справі було зупинено до вступу правонаступників; із копії спадкової справи стало відомо, що спадкоємцями померлого є мати - ОСОБА_5 та колишня дружина - ОСОБА_7, і за результатами вирішення спору, який існував між ними щодо спадкового майна, було встановлено, що спадкоємицею ОСОБА_6 є лише його мати - ОСОБА_5, яка ухвалою суду від 06 квітня 2016 року була залучена до участі у справі як відповідач.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача коштів у розмірі 1 200 грн, сплачених за проведення експертної оцінки квартири, апеляційний суд вмотивовано виходив з того, що вимоги про стягнення зазначених коштів позивач не заявляв і сторони не надавали будь-яких доказів і пояснень в цій частині, а також відмовляючи у стягненні з відповідача 2 000 грн за проведення оціночної будівельної експертизи, суд дійшов обґрунтованого висновку, що витрати, понесені на її проведення, не були виправданими та необхідними при розгляді цієї справи.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області

від 17 листопада 2016 року у частині, яка не скасована апеляційним судом, та рішення апеляційного суду Вінницької області від 28 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.М. Коротун

О.В. Попович