Справа №409/1039/17
Пров.№2/409/582/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: О.Ю.Максименко

при секретарі: В.М.Бондаренко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків, -

В с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання її неповнолітній доньці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 дозволу на виїзд з України.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 01 червня 2012 року, який зареєстровано Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 192. Позивачка разом з дитиною проживає на тимчасово неконтрольованій Україною території. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У позивачки є родичі, які проживають на контрольованій Україною території, у зв'язку з чим позивачка з дочкою, ОСОБА_3, мають потребу у відвідуванні цих родичів. Необхідність в'їзду ОСОБА_3 на тимчасово неконтрольовану Україною територію обумовлена тим, що у м. Луганську знаходиться її дім. Відповідач категорично відмовляється виїжджати на контрольовану Україною територію, хоча не заперечує проти перетину ОСОБА_3 лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей в обох напрямках у супроводі позивача. У зв'язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду та просить суд надати дозвіл неповнолітній дочці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на виїзд (в'їзд) на непідконтрольну територію України до досягнення дитиною 16-річчя у супроводі матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі з 01 червня 2012 року (а.с. 9).

Від спільного життя сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво серії НОМЕР_1.

Батько дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно копії паспорта, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Територія м. Луганська є тимчасово окупованою територію, що є загальновідомим фактом та в силу ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. На тимчасово окупованій території зупинено проведення будь-яких нотаріальних дій.

Згідно ст. 150 ч. 2 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян в Україну" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки відповідач не надає передбачений законом дозвіл на виїзд дитини за кордон з перелічених вище причин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача.

На підставі викладеного, керуючись Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, Правилами оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст.ст. 150, 154 СК України, ст. 313 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 58, 60, 61, 174, 209, 212-215, 293 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Надати малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на в'їзд на неконтрольовану Україною територію через лінію зіткнення у межах Луганської та Донецької областей у супроводі матері, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу її батька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення дитиною 16-річчя.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Білокуракинський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Ю. Максименко