Дата документу 16.06.2017
Справа № 320/8579/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Міщенко Т.М.

при секретарі Макаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, повязаних з навчанням,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача витрати, повязані з навчанням у Харківського національного університету внутрішніх справ у розмірі 43466,34 грн. та судовий збір в розмірі 1378 грн.

Від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, направ до суду заперечення проти позову, в яких вказав, що позовна заява не містить у собі відомостей та доказів щодо порушення відповідачем у даній справі прав і інтересів ХНУВС та завдання відповідачем цій установі збитків. Надані суду розрахунки витрат на утримання відповідача не свідчать про те, що саме позивачу завдані збитки. Отже за змістом вимог, наведених у ст. 18 Закону України «Про міліцію», а також у зазначеному Порядку повноважною особою на звернення до суду з позовом про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, до випускників вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України в разі їх відмови від подальшого проходження служби, а також з вимогами до осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України є Міністерство внутрішніх справ України. Тобто Харківський Національний університет внутрішніх справ України не є належним позивачем у вказаній справі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Відповідач ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15 серпня 2009 року по 17 грудня 2015 року.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (ХНУВС) від 05.08.2009 № 323 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 15 серпня 2009 року та присвоєно звання «рядовий міліції»/а.с.5/.

Наказом ХНУВС від 15.06.2013 № 134 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до ГУМВС України в Запорізькій області для подальшого проходження служби/а.с.6/.

Наказом ГУНП в Запорізькій області від 17 грудня 2015 року № 132 о/с відповідача звільнено згідно Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII за п. 7 ч. 1 ст. 77 /а.с.7/.

31 серпня 2009 року па виконання вимог Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію» та наказу МВС від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між відповідачем, ХНУВС та ГУ МВС України в Запорізькій області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України/а.с.8-9/.

Відповідно до ч. 7 статті 18 Закону України «Про міліцію» курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року №313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлює МВС України разом з Міністерством фінансів України.

Згідно з Довідкою-розрахунком витрат, пов'язаних з утриманням курсанта, складеною відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у ХНУВС в сумі 43466,34 грн./а.с.10/.

Пунктом 2.3.6. Договору передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. З договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Відповідно до п. 3.2 договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Згідно з п. 4.4 Договору у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до п. 2.2.5. Договору ГУМВС України в Херсонській області зобов'язане інформувати ХНУВС про звільнення відповідача зі служби в органах внутрішніх справ протягом трьох років після закінчення навчання із зазначенням підстав звільнення.

Листом УКЗ ГУНП України в Херсонській області від 25 квітня 2016 року №969/107/01/3/10-2016, який отримано позивачем 30 травня 2016 року, повідомлено ХНУВС про звільнення відповідача зі служби в органах внутрішніх справ/а.с.11/.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання.

Відповідач протягом перших трьох років після закінчення навчання за власним бажанням звільнився з органів внутрішніх справ, тобто фактично відмовився від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Отже, проаналізувавши всю сукупність доказів у справі і давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що відповідач в добровільному порядку не бажає відшкодувати фактичні витрати на його утримання за період навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ, тому є підстави для стягнення з нього витрат в сумі 43466,34 грн. у примусовому порядку.

Стягненню підлягають також витрати, які понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 1378 грн.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 629 ЦК України, ч. 7 ст. 18 ЗУ «Про міліцію», ЗУ «Про Національну поліцію», суд

вирішив:

Позов Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, повязаних з навчанням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Харківського національного університету внутрішніх: справ (Одержувач; Харківський національний університету внутрішніх справ (код організації: 08571096, банк одержувача: Державне казначейство України м. Київ, р/р: 5066, МФО: 820172, код банку одержувача: 25010100, юридична адреса: пр. Льва Ландау, 27, м. Харків, 61080) - витрати, пов'язані з утриманням в розмірі 43466 грн. 34 коп. та судовий збір в розмірі 1378 грн., а всього 44844,34 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: