Справа № 645/568/17
Провадження № 2/645/981/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_2 про стягнення збитку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Департамент патрульної поліції звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з ОСОБА_2 на їх користь матеріальний збиток, спричинений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 16 425,55 грн., а також покласти на відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 08 січня 2016 року приблизно о 13 годині по вул. Корчагінців, 19 у м. Харкові ОСОБА_2 переходив проїзну частину в недозволеному для цього місці, при наближенні транспортного засобу з увімкненими проблисковими маячками синього кольору, не утримався від переходу проїзної частини та не залишив її, внаслідок чого сталося зіткнення з транспортним засобом «Tоyоtа Рrіus» д.н.з. 1952, транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушено вимоги п.п. 4.7., 4.13. Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2016 провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

В ході розгляду справи встановлено, що в діях ОСОБА_2 наявне порушення п.п. 4.7., 4.13. ПДР України, тобто в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач також зазначав, що транспортний засіб «Tоyоtа Рrіus», д.н.з. 1952, належить Департаменту патрульної поліції та згідно рахунку на оплату № 1168 від 22 квітня 2016 року загальна сума збитку, спричиненого транспортному засобу «Tоyоtа Рrіus», державний номерний знак 1952, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 16 425,55 грн.

В судовому засіданні представник Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові, просив їх задовольнити та пояснив, що вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджена відповідними доказами та доведена в ході судового розгляду справи.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та зазначив, що 08 січня 2016 року приблизно з другої до третьої години ночі він йшов з магазину по вул. Корчагінців в м. Харкові через пішохідний перехід. Його збив автомобіль, після чого його повезли до лікарні. Також відповідач зазначав, що не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду адміністративного матеріалу відносно нього за ст. 124 КУпАП, постанову судді не оскаржував. ОСОБА_2 зазначив, що просив не карати водія транспортного засобу, який його збив та кримінальне провадження відносно водія, що його збив, було закрито, про що йому повідомили та надали копію постанови про закриття кримінального провадження.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, а також справу № 645/1806/16-п відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, приходить до наступного.

Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХО 971266 Департаменту патрульної поліції належить транспортний засіб «Toyota Prius».

Позивачем було надано рахунок на оплату № 1168 від 22.04.2016 року, виданий ТОВ "АРТСІТІ" на суму 16425 грн. 55 коп., який був дійсний до сплати до 22.04.2016 року. Крім того, згідно договору на технічне обслуговування і ремонт пасажирських автомобілів від 17.12.2015 року, вбачається, що даний договір було укладено між ТОВ "Автоарт" та Управлінням патрульної служби МВС у м. Харкові, а ні з ТОВ "АРТСІТІ".

Зі змісту постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 08 січня 2016 року о 13 годині 00 хвилин в районі будинку № 19 по вул. Корчагінців у м. Харкові переходив проїзну частину в недозволеному для цього місці при наближенні транспортного засобу з увімкненим проблисковим маячком синього кольору не утримався від переходу проїзної частини та не залишив її, внаслідок чого сталося зіткнення з транспортним засобом «Tоyоtа Рrіus» д.н.з. 1952, транспортний засіб отримав механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду, чим порушено вимоги п.п. 4.7., 4.13. Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2016 року встановлено факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Постанова набрала законної сили.

За положеннями ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Дослідивши постанову про закриття кримінального провадження від 25.02.2016 року, встановлено, що згідно Витягу з кримінального провадження № 0000032, внесеного 08 січня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 08 січня 2016 року інспектор Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенант поліції ОСОБА_4, під час здійснення патрулювання приблизно о 03 годині 00 хвилин, рухаючись на службовому патрульному автомобілі «Tоyоtа Рrіus» д.н.з. 1952, по вул. Корчагінців у м. Харкові поблизу житлового будинку № 19 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5, внаслідок чого останнього доставлено до лікарні. 19 січня 2016 року, під час досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження, ОСОБА_2 допитано в якості потерпілого. ОСОБА_2 кримінальним правопорушенням були спричинені легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров"я тривалість якого перевищує 6 днів, але не перевищує 21 день, згідно експертизи № 574-Ая/16 від 23.02.2016 року.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області юриста 2 класу ОСОБА_6 від 25 лютого 2016 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000032 від 08 січня 2016 року, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутності в діях інспектора патрульної служби УПС МВС рядового міліції ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З вищевказаної постанови вбачається, що слідчий постановив копію постанови направити прокурору, ОСОБА_5 та до ГУ НП в Харківській області для здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення та ініціювання, за наявності підстав, притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до висновку за результатами перевірки матеріалу дорожньо-транспортної пригоди ЄРДР № 0000032 від 08 січня 2016 року, складеного 07 квітня 2016 року, Інспектор відділу розшуку та дізнання УПП у м. Харкові лейтенант поліції ОСОБА_7 вважав матеріал ДТП та протокол про адміністративне правопорушення направити до суду для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно розяснень, які містяться в пункті 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особи, винними діями яких завдано шкоди майну, яке використовується при здійсненні діяльності, що є джерелом підвищеної небезпеки, якщо таким особам не було завдано шкоди цим джерелом, відповідають за завдану шкоду на підставі статті 1166 ЦК.

Згідно ст. 1187 ЦК України - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди завдано шкоду здоров"ю відповідача, згідно висновку експерта № 574-Ая/16 від 23 лютого 2016 року, у ОСОБА_5 мала місце забита рана в тімяній ділянці справа, яка за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоровя, тривалість якого перевищує шість днів, але не перевищує трьох тижнів (двадцять один) день.

Отже, судовим розглядом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 завдано шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Пунктом 10 вищевказаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснено, що у випадках, коли разом із завданням шкоди джерелом підвищеної небезпеки (не внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки) завдано також шкоди джерелу підвищеної небезпеки і цьому сприяла груба необережність потерпілого, згідно з положеннями статті 1193 ЦК може бути зменшено розмір відшкодування шкоди потерпілому. Покладення на нього із цих підстав відповідальності за шкоду, завдану при цьому джерелу підвищеної небезпеки, статтею 1193 ЦК не передбачено.

З огляду на те, що під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 завдано шкоди джерелом підвищеної небезпеки, з урахуванням положень статті 1193 ЦК України, він не несе відповідальності за шкоду, завдану при цьому джерелу підвищеної небезпеки.

Згідно ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, суд проаналізувавши надані в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що позовні вимоги Департаменту патрульної поліції про стягнення з ОСОБА_2 збитку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволенню не підлягають як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88,209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

У задоволенні позову Департамента патрульної поліції до ОСОБА_2 про стягнення збитку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: І. В. Ульяніч