Справа № 658/692/17
(провадження № 2/658/492/17)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Батовріної І.Г.,

за участю секретаря Берднікової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, м. Каховка Херсонської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 до Розо-Люксембурзької сільської ради Каховського району Херсонської області, третя особа Каховська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася з позовом до відповідача про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3.

Вимоги позову з урахування уточнень зроблених під час розгляду справи мотивовано тим, що після смерті матері позивача ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Розо-Люксембурзької сільської ради Каховського району Херсонської області. ОСОБА_2 є спадкоємцем померлої за законом першої черги. Позивач спадщину прийняв шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Результатом звернення позивача до нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, стала відмова останнього, у звязку з відсутністю документів які б підтверджували факт постійного проживання зі спадкодавцем, що позбавляє позивача можливості оформити право на спадщину після смерті матері.

За вказаних обставин просив встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 6,51 га, кадастровий номер :06:026:0013, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Розо-Люксембурзької сільської ради Каховського району Херсонської області.

Позивач в судове засідання про дату, час і місце судового розгляду оповіщений належним чином у встановленому порядку, не зявився, про причини неявки, їх поважність не повідомив.

В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала, з підстав викладених в позові та заяві про уточнення позовних вимог. В подальшому в судове засідання представник позивача не зявився надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позовних вимог наполягає, з підстав викладених в позові та заяві про уточнення позовних вимог.

В судове засідання представник Розо-Люксембурзької сільської ради Каховського району не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої позов визнав.

Представник Каховської районної нотаріальної контори в судове засідання не зявився про дату, час і місце судового розгляду оповіщений належним чином у встановленому порядку, про причини неявки, їх поважність не повідомив.

Суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності сторін.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, суд вважає за можливе судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20 липня 2014 року, померла ОСОБА_3, про що складено відповідний актовий запис за № 96 (а.с. 9).

Відповідно до записів у свідоцтві про народження ОСОБА_2 народився, 24 листопада 1945 року, його матірю є ОСОБА_3 (ОСОБА_2 дошлюбне прізвище) ОСОБА_4 (а.с. 12, 14).

Як слідує з виданого, 31 січня 2008 року державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 745656, ОСОБА_3, що проживає в с. Федорівка на підставі розпорядження голови Каховської районної держадміністрації від 15 листопада 2007 року № 802 є власницею земельної ділянки площею 6,51 га., яка розташована на території Розо-Люксембурзької сільської ради Каховського району Херсонської області. Кадастровий номер :08:011:0005 (а.с. 10, 10 зв.).

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_5 від 17 серпня 2016 року ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка належала його матері ОСОБА_3 відмовлено. Постановою встановлено, що після смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справу № 205/2016 на підставі заяви ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 60, 60 зв.).

Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців (ст. 1216 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України), незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З копії поспортів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що останні були зареєстровані за однією адресою: Донецька область, Шахтарський район, с.Дмитрівка, вул.Лермонтова 12.( а.с.8,18) Свідоцтво про смерть ОСОБА_3 видано відділом РАЦСВ по Шахтарському району реєстраційної служби Шахтарського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, що свідчить про те, що остання померла в с.Дмитрівка Шахтарського району, яке є місцем відкриття спадщини.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. «г» ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

З п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, слідує, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України).

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтереси інших осіб, тому приймається судом.

Враховуючи вищенаведене, суд вбачає доведеним факт того, що ОСОБА_2 постійно проживав із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Крім того, суд вважає, що у звязку з неможливістю оформлення позивачем права власності на земельну ділянку, що належала померлій матері, порушуються його законні права та інтереси, як спадкоємця за законом першої черги, які підлягають захисту шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку. Вимоги законодавства, що встановлюють порядок прийняття спадщини, позивачем дотриманні, що знайшло своє підтвердження належними доказами.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 81, 125, 126 ЗК України, ст.ст. 16, 1216 1218, 1220, 1225, 1261, 1268 1269, 1296, 1297, 1299 ЦК України, ст.ст. 5 8, 57 60, 158, 174, 212, 213 215, 223, 234, 256 ЦПК України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 постійно на час відкриття спадщини проживав разом із ОСОБА_3, яка померла 20 липня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 20 липня 2014 року, право власності на земельну ділянку кадастровий номер :08:011:0005, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Розо-Люксембурзької сільської ради Каховського району Херсонської області, площею 6,51 га.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Суддя І.Г. Батовріна