Справа № 439/725/15 Головуючий у 1 інстанції: Петейчук Б.М.
Провадження № 22-ц/783/2215/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Струс Л.Б.

суддів: Левика Я.А., Шандри М.М.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль на ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 25 січня 2017 року у справі за заявою начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні заяви начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Дану ухвалу оскаржив начальник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопільподавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду є незаконною та винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, що потягло за собою неправильне вирішення справи. Вказує, що суд першої інстанції обмежив право заявника надане Законом України "Про виконавче провадження", а саме із 3 років для пред`явлення виконавчого листа, зменшив до 10 днів, а описки допущені у виконавчому листі відбулися саме з вини самого суду.

Просить скасувати ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 25 січня 2017 року і постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням від 19 жовтня 2015 року Бродівський районний суд Львівської області задовольнив частково позовні вимоги прокурора Тернопільського гарнізону в інтересах держави: в особі Міністерства оборони України Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль, зобов'язавши ОСОБА_3звільнити земельну ділянку площею 24 м.кв., яка відноситься до земель оборони квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернополя, шляхом знесення самочинно збудованого нежитлового приміщення (гаражу) особисто або за рахунок ОСОБА_3 Вказане рішення набрало законної сили 30 жовтня 2015 року.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 01 серпня 2016 року виправлено описку, допущену у резолютивній частині рішенні Бродівського районного суду Львівської області №439/725/15-ц від 19 жовтня 2015 року, в частині зазначення адреси та місця земельної ділянки, на якій знаходиться самочинно збудоване нежитлове приміщення (гараж), яке підлягає знесенню, додатково, після слів "Зобов'язати ОСОБА_3 звільнити земельну ділянку площею 24 м.кв., яка відноситься до земель оборони квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернополя", зазначивши: "і яка знаходиться за адресою: Львівська область, Бродівський район, м. Броди, вул. Храпая,5а".

На підставі заяви КЕВ м. Тернопіль, поданої 09 серпня 2016 року ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 22 серпня 2016 року виправлено описку, допущену у виконавчому листі в частині зазначення адреси та місця земельної ділянки, на якій знаходиться самочинно збудоване нежитлове приміщення, яке підлягає знесенню.

На виконання рішення суду було видано виконавчий лист, який на підставі поданої 03 лютого 2016 року начальником Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль заяви, отримано останнім 19 лютого 2016 року.

Належним чином оформлений виконавчий лист, після винесеної судом ухвали про виправлення описки, 17 жовтня 2016 року було направлено на адресу КЕВ м. Тернополя, та отримано останнім 20 жовтня 2016 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

За змістом ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання суд першої інстанції виходив з того, що у заявника було достатньо часу для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Доводи заявника, що виконавчий документ отримано ним після закінчення строку для його пред'явлення, судом відхилено, як неповажні, та такі, що не підтверджуються матеріалами справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, на підставі належним чином оцінених доказів суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви, оскільки встановив, що заявник, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, до заяви про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення заявника і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного отримання та пред'явлення виконавчого листа до виконання.

При цьому колегія суддів також враховує, що подання заявником заяви про виправлення описки, не може вважатися поважною причиною пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, а може лише свідчити про обізнаність такого із змістом рішення суду, одразу після набрання ним законної сили і отримання вперше виконавчого листа по справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону;

Оскільки оскаржувану ухвалу постановлено з додержанням вимог закону, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, і така підлягає відхиленню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313, п. 4 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопільвідхилити.

Ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 25 січня 2017 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: