Справа № 349/272/16-ц
Провадження № 22-ц/779/772/2017
Головуючий у 1 інстанції Лошак О. О.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Бойчука І.В., Васильковського В.М.,

секретаря Возняк В.Д.,

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди та штрафних санкцій за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на рішення Рогатинського районного суду від 23 березня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

16.03.2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди та штрафних санкцій.

В заяві зазначив, що 01.06.2013 року уклав з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 договір про закріплення приміщення на праві господарського відання, за умовами якого передав у строкове користування приміщення площею 100 кв.м. в буд. № 75 по вул. Галицькій в м. Рогатині.

ОСОБА_3 за договором оренди від 01.09.2014 року передала 50 кв.м. зазначеного приміщення у користування ОСОБА_4 на строк до 17.07.2017 року.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 не виконувала умови договору щодо сплати орендних платежів, а відповідно до п.5 договору від 01.06 2013 року кошти, отримані від передачі приміщення в оренду вважаються прибутком власника майна, і за порушення умов договору, в тому числі забезпечення вчасного отримання власником приміщення коштів з оренди нерухомого майна, ОСОБА_3 зобовязана сплатити штраф в сумі 5000 грн., позивач, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з ОСОБА_4 23868 грн. заборгованості по орендній платі, 11893,32 грн. пені, 1219,71 грн. три відсотки річних за прострочення виконання зобовязання та 7330,93 грн. інфляційних втрат.

Крім того просив стягнути 8491 грн. на відшкодування витрат на поточний ремонт приміщення у звязку з його пошкодження в процесі використання.

Також просив стягнути з ОСОБА_3 5000 грн. штрафу за порушення зобовязань по договору про закріплення приміщення на праві господарського відання.

Рішенням Рогатинського районного суду від 23 березня 2017 року позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4І, на користь ОСОБА_2 8354,21 грн. заборгованості по орендній платі, 3677,87 грн. пені, 394,26 грн. три проценти річних, 1645,77 грн. інфляційних втрат та 6225 грн. відшкодування на поточний ремонт приміщення, а всього 20298,06 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5000 грн. за порушення зобовязань по договору про закріплення приміщення на праві господарського відання.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 з кожного по 551,20 грн. витрат по оплаті судового збору.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилається на незаконність рішення суду.

Судом не було враховано того, що вона з 01.03.2015 року припинила підприємницьку діяльність, звільнила спірне приміщення та неодноразово надсилала ОСОБА_2 повідомлення з проханням прибути за місцезнаходженням майна для складання акту щодо стану приміщення, однак позивач не відреагував на її звернення, а тому висновок суду про необхідність стягнення витрат на проведення поточного ремонту приміщення з одночасним висновком про проведення нею ремонту та відсутності доказів ефективності такого ремонту, на думку ОСОБА_4, є помилковим.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази проведення поточного ремонту власником приміщення чи ОСОБА_3

ОСОБА_4 також вказує на те, що суд безпідставно стягнув 8354,21 грн. як суму коригування розміру орендної плати відносно комерційного курсу долара США.

При цьому судом не враховано положення п.2.1 договору оренди про те, що орендна плата становить на день укладення договору 8 дол. США (100 грн.) за 1 кв.м., тобто 5000 грн. на місяць і розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної плати за попередній місяць, помножений на індекс інфляції за поточний місяць. Договором не передбачено коригування розміру орендної плати з врахуванням комерційного курсу долара США відносно гривні, оскільки існує офіційний курс іноземних валют, встановлений Національним банком, та курс валют на міжбанківському валютному ринку, а кожна фінансова установа встановлює свій власний курс обміну валют.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Просить рішення суду в частині стягнення з неї 20298,06 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_2 також подав апеляційну скаргу, у якій не погоджується з визначеною судом сумою стягнення заборгованості по орендній платі.

Апелянт вказує на те, що висновок суду щодо визначення суми заборгованості та строку дії зобовязання ґрунтується на поясненнях свідків, а не на належних та допустимих доказах. Належними доказами апелянт вважає квитанцію до прибуткового касового ордера про сплату орендних платежів, письмове погодження орендодавця щодо проведення ремонтних робіт, їх якість та обсяг, акт прийому-передачі майна на підтвердження повернення майна та додаткова угода про добровільне дострокове розірвання сторонами договору оренди.

Просить рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за договором оренди та коштів на відшкодування витрат на поточний ремонт змінити, стягнувши 23868,08 грн. заборгованості за договором оренди та 8491 грн. витрат на проведення ремонту.

Представник ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримав, апеляційну скаргу ОСОБА_4 не визнав.

Представник ОСОБА_4 свою апеляційну скаргу підтримав, апеляційну скаргу ОСОБА_2 не визнав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_4 та часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору №4 про закріплення приміщення на праві господарського відання від 01 червня 2013 року ОСОБА_2 передав у строкове господарське відання ОСОБА_3 приміщення загальною площею 100 кв.м. в м. Рогатині по вул. Галицька, 75.

Пунктом 5 договору передбачено, що у випадку передачі обєкта нерухомості в платне користування іншим особам в порядку договірних відносин та укладення договорів оренди такого приміщення, кошти виручені з оренди даного майна належать та вважаються прибутком ФОП ОСОБА_2 і повинні бути передані йому орендодавцем протягом 5 днів з часу настання дати сплати цих платежів. У випадку порушення взятих на себе зобовязань ОСОБА_3 та невжиття заходів щодо належного виконання умов договору, вона зобовязується сплатити ФОП ОСОБА_2 штраф в розмірі 5000 грн.

Приміщення передається з 01.06.2013 року по 30 травня 2016 року. У разі відсутності взаємних претензій сторін, а саме, якщо жодна із сторін не заявить в строк протягом одного місяця до закінчення дії даного Договору про намір його розірвати, договір продовжується на той самий строк і на тих самих умовах.

Відповідно до договору №3 оренди нежитлового приміщення від 01 вересня 2014 року ОСОБА_3 та фізична особа-підприємець ОСОБА_4 уклали договір оренди 50 кв.м нежитлового приміщення за адресою м. Рогатин, вул. Галицька, 75. Приміщення було передане в ідеальному стані, придатне для використання. Відповідно до п.21.,2.2 вищезазначеного договору орендна плата визначається за домовленістю сторін і на момент укладення договору становила 100 грн. за кв.м,, що еквівалентно 8 доларам США за кв.м., тобто 5000 грн. на місяць.

Розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної плати за попередній місяць помножений на індекс інфляції за поточний місяць. Орендна плата буде змінюватися пропорційно при зміні комерційного курсу долара США до гривні. Об'єкт оренди повинен бути повернений орендарю у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду відповідно до акту прийому передачі та відшкодовано орендодавцю всі збитки у разі погіршення його стану. Датами фактичного прийняття орендованого майна та повернення його вважаються дати підписання сторонами відповідних актів прийому-передачі.(а.с.8)

02 вересня 2014 року між відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було підписано акт приймання - передачі нежитлового приміщення, що розташоване в м. Рогатині по вул. Галицька, 75, відповідно до п.14 якого у разі закінчення договору оренди або його розірвання, орендар зобов'язаний зробити ремонт приміщення, поміняти лампи денного світла, стартера, розетки та вимикачі, які не працюють на нові і повернути орендоване приміщення в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду та відшкодувати орендодавцю збитки у разі погіршення стану орендованого майна і інженерних комунікацій.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 не в повному обсязі сплачувала орендну плату згідно умов договору щодо коригування орендної плати відповідно до п.2.1 Договору оренди та визначив, що станом на 05 жовтня 2014 року сума боргу по орендній платі становила 759,84 грн. за період з 19.10.2015 року по 19.10.2016 року - 366 днів з врахуванням облікової ставки НБУ - 22% розмір пені становить 334,51; 3% річних 35, 86 грн.; інфляційні втрати становлять 149,69 грн.

Станом на 05 листопада 2014 року сума боргу по орендній платі становила 463,10 грн., розмір пені - 203,88 грн., 3% річних - 21,85 грн., інфляційні втрати - 91, 23 грн.

Станом на 05 грудня 2014 року сума боргу становила 1448,14 грн., пеня - 637,53 грн., 3% річних 68,34 грн., інфляційні втрати - 285,28 грн.

Станом на 05 січня 2015 року сума боргу становила 2227 грн., пеня - 980, 42 грн., 3% річних 105,10 грн., інфляційні втрати - 438, 72 грн.

Також судом встановлено, що з 01 березня 2015 року відповідачка ОСОБА_4 не здійснювала підприємницької діяльності, звільнила орендоване приміщення та провела косметичний ремонт. Таким чином, заборгованість станом на 05 березня 2015 року по орендній платі відсутня.

Представник позивача не заперечив факту звільнення ОСОБА_4 приміщення у березні 2015 року.

Разом з тим, суд безпідставно визначив суму заборгованості станом на 05 лютого 2015 року в розмірі 3456,13 грн. замість 8900 грн., а відповідно загальну суму заборгованості в сумі 14 072, 11 грн., обґрунтувавши такий висновок суду поясненнями свідка ОСОБА_5 про оплату ОСОБА_4 за цей період 5443 грн., оскільки відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.2 ст.218 ЦК заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Так, за змістом абзацу другого частини першої статті 218 ЦК не може доводитися свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення, а також виконання зобов'язань, що виникли з правочину. Випадки, коли свідчення свідків допускаються як засіб доказування факту вчинення правочину, у ЦК визначені прямо (частина друга статті 937, частина третя статті 949 ЦК) (п. 8 постанови Пленуму ВС України від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними").

При таких обставинах справи рішення суду в частині визначення суми заборгованості по договору оренди та витрат на проведення ремонту приміщення слід змінити, збільшивши її розмір на суму 5443 грн., недоплаченої орендної плати за лютий 2015 року, тобто збільшити загальну суму до 25741,06 грн.

Посилання ОСОБА_4 у апеляційній скарзі на те, що суд безпідставно стягнув 8354,21 грн. як суму коригування розміру орендної плати відносно комерційного курсу долара США, не заслуговують на увагу, оскільки судом визначена заборгованість за договором оренди відповідно до п.2.1. договору оренди, законність якого відповідач не оспорювала.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Не можуть бути прийняті до уваги і доводи відповідача про те, що суд безпідставно стягнув з неї на користь позивача 6225,96 грн. на відшкодування вартості ремонту приміщення, оскільки в матеріалах справи наявний локальний кошторис поточного ремонту будівлі по вул. Галицькій,75 в м. Рогатині, з якого вбачається, що вартість внутрішніх ремонтних робіт приміщення площею 50 кв.м. становить саме таку суму, а доказів проведення ремонту приміщення після його звільнення ОСОБА_4 не подала.

Посилання ОСОБА_2 на те, що суд неправильно визначив суму стягнення на відшкодування вартості ремонту приміщення не заслуговують на увагу, оскільки локальним кошторисом передбачені витрати на проведення внутрішніх та зовнішніх ремонтних робіт і судом правильно стягнуті такі витрати лише за ремонт внутрішньої частини приміщення.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Рогатинського районного суду від 23 березня 2017 року змінити, збільшивши суму стягнення заборгованості за договором оренди до 25741,06 грн.(двадцяти пяти тисяч сімсот сорок одної грн. 06 коп.)

В решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_6