Справа № 1328/973/2012
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«22» червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Глинської Д.Б.

при секретарі Дмитришин Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про розяснення судового рішення, -

в с т а н о в и в:

рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 17 січня 2014 року первісний позов прокурора Шевченківського району м. Львова в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного агентства лісових ресурсів України, Львівської міської ради до ОСОБА_1, Брюховицької селищної ради, третіх осіб відділу Держземагенства м. Львова, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування рішення, визнання недійсними договори купівлі-продажу земельної ділянки, визнати нечинними державні акти на право власності на земельні ділянки, витребування майна від добросовісного набувача задоволено частково. Витребувано у ОСОБА_1 земельну ділянку площею земельну ділянку площею 0,0344 га - кадастровий № :04:003:0060 - державний акт серії ЯЖ №580880 та зобов'язати повернути земельну ділянку - у розпорядження держави в особі Кабінету Міністрів України. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 04 червня 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 січня 2014 року залишено без змін.

11 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розяснення рішення суду з тих підстав, що для неї є незрозумілим рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 січня 2014 року в частині змісту фактичного свого обовязку, який вона має вчинити для повернення спірної земельної ділянки у розпорядження держави в особі Кабінету Міністерства України.

Учасники процесу в судове засідання не зявились, однак їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про розяснення рішення суду.

У відповідності до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року, передбачено, що роз'яснення рішення суду, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Таким чином, законодавець вказує на те, що суд може роз'яснити своє рішення, якщо воно містить в собі незрозумілості або ускладнює його реалізацію, при цьому, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Питання, які були поставлені заявником в заяві про роз'яснення рішення суду, врегульовані діючим законодавством та не потребують додаткового роз'яснення відповідно до ст. 221 ЦПК України.

В заяві про роз'яснення рішення суду не зазначено, що саме може ускладнити виконання ухваленого рішення. Із заяви не вбачається, що розуміння резолютивної частини рішення суду може викликати труднощі у сторін. Текст резолютивної частини рішення суду є зрозумілим, доступним для сприйняття та виконання. Крім цього рішення суду є обґрунтованим, прийнятим на основі цілком і всесторонньо з'ясованих обставин по справі, є зрозумілим і чітким та додаткових обґрунтувань і роз'яснень, на думку суду, не потребує.

Крім цього, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Вимога логічності, зокрема передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв'язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що резолютивна частина рішення суду від 17 січня 2014 року є проста, доступна, зрозуміла, не припускає іншого тлумачення, тому відсутні підстави для роз'яснення рішення суду. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

З огляду на викладене вище, відсутні підстави для роз'яснення вищевказаного рішення суду, оскільки судове рішення є вичерпно чітким і однозначно зрозумілим, всі обгрунтування наведені в мотивувальній частині рішення, а підсумки в резолютивній частині рішення, яка не дає підстав для двозначного її трактування, тому в задоволенні заяви про роз'яснення рішення суду заявникові належить відмовити.

Керуючись ст.221 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення суду від 17 січня 2014 року у цивільній справі №1328/973/12 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний термін з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_5