Номер провадження: 22-ц/785/4146/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Станкевича В.А., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одесі від 07 лютого 2017р. про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину обєкту незавершеного будівництва, -

встановила:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одесі від 07 лютого 2017р. було частково задоволено заяву представника позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об'єкт незавершеного будівництва - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 84,42 кв.м. з готовністю до експлуатації 100 %.

Не погодившись з ухвалою суду, представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу про скасування ухвали суду від 07 лютого 2017р. з постановою ухвали про відмову у задоволені заяви про забезпечення позову, посилаючись на те, що суд в порушені вимог матеріального і процесуального права безпідставно задовольнив заяву представника позивача про забезпечення позову (а.с.35-36).

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, представника апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, позивача ОСОБА_4, який просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в проваджені Приморського районного суду м. Одесі знаходиться справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину обєкту незавершеного будівництва.

Одночасно представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об'єкт незавершеного будівництва - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 84,42 кв.м. з готовністю до експлуатації 100 %, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити не можливим виконання рішення суду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одесі від 07 лютого 2017р. було частково задоволено заяву представника позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об'єкт незавершеного будівництва - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 84,42 кв.м. з готовністю до експлуатації 100 %.

При цьому суд вказав, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач може продати квартиру, яка є спільним майном подружжя.

Відповідно до вимог ст.151 ЦПК Украйни суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, що допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1-3, 7 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановлення обовязку вчинити певні дії; передачі речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону. Суд першої інстанції визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює. Дійсно між сторонами виник спір, та існує реальна загроза невиконання рішення суду в разі його задоволення, заходи забезпечення позову випливають із суті заявлених позовних вимог і гарантують виконання можливого рішення суду, вид забезпечення позову, та є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Тому суд обґрунтовано частково задовольнив заяву про вжиття заходів щодо забезпечення позову.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реально можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Пунктом 4 вищевказаної постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив законну та обґрунтовану ухвалу, підстав для її скасування не вбачається, а доводи апелянта відносно того, що ухвала про забезпечення позову є незаконною не містить законних та обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.304, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 лютого 2017р. про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І.П.Сидоренко

Судді: Т.В. Цюра

ОСОБА_5