Справа № 442/3050/16-ц
Провадження № 4-с/442/205/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання: Кравців Х.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою (з урахуванням заяви про уточнення заявлених вимог), в якій просить визнати дії та рішення державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про призначення примусового виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду неправомірними.

В обґрунтування наведеного вказує на те, що на його адресу надійшов лист від 12.04.2016 № 09-13/В-7/2560, адресований боржнику ОСОБА_1 та стягувачу ОСОБА_3, в якому зазначається, що станом на 12.04.2016 боржником рішення добровільно не виконано, а тому відповідно до вимог ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження ВДВС Дрогобицького МРУЮ призначає примусове виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду про зобовязання ФОП ОСОБА_1 повернути ОСОБА_3 нежитлове приміщення загальною площею 18 кв.м за адресою: м. Дрогобич, вул. Б. Лепкого, 39 на 20.04.2016 за адресою: м. Дрогобич, вул. Б. Лепкого, 39 на 10 год. 00 хв.

Скаржник зазначає, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.03.2016, якою було дано строк на добровільне виконання рішення суду, він отримав 23.03.2016 ввечері, а тому на наступний день 24.03.2016 звернувся з письмовою заявою до державного виконавця про продовження терміну на добровільне виконання, у звязку з тим, що несвоєчасно отримав документ виконавчого провадження та не зміг скористатися своїми правами.

Державний виконавець строк для добровільного виконання рішення суду не продовжив, а листом від 07.04.2016 року № 09-13/В-7/2105 боржника було зобовязано повернути ОСОБА_3 нежитлове приміщення загальною площею 18 кв. м за адресою: м. Дрогобич, вул.Б.Лепкого, 39 до 06.04.2016.

18.04.2016 державним виконавцем ВДВС Бориславського МУЮ ОСОБА_4 було винесено постанову ВП № 50365488 про доручення відносно проведення перевірки, якою доручено ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області вжити заходи щодо опису й арешту його майна, яке знаходиться за адресою: вул. Б. Лепкого, 39, м. Дрогобич, Львівська область. Відповідно до вказаної постанови 20.04.2016 Актом опису й арешту майна майно ОСОБА_1, яке знаходиться за адресою: вул. Б. Лепкого, 39, м. Дрогобич, Львівська область було описано та арештовано.

Вважаючи, що державний виконавець незаконно призначив примусове виконання рішення суду листом від 12.04.2016 № 09-13/В-7/2560, боржник ОСОБА_5 звернувся до суду за скаргою на дії державного виконавця Матіїшина А.Я. щодо скасування рішення державного від 12.04.2016 № 09-13/В-7/2560 про перехід до примусового виконання рішення та визнання таких дій про перехід до примусового виконання рішення неправомірними.

В судові засідання стягувач ОСОБА_3, начальник ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області не зявилися та про причини неявки суду не повідомили. Суд дійшов висновку, що неявка стягувача та начальника ВДВС не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Оскільки на час розгляду скарги державний виконавець Матіїшин А.Я. звільнився, то в судове засідання зявився державний виконавець Костишин Н.Р.

Скаржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 вимоги, заявлені у скарзі на дії державного виконавця підтримали в його уточненій редакції з підстав, в ній викладених.

В судове засідання 31.10.2017 державний виконавець Костишин Н.Р. не зявився. В судовому засіданні 13.10.2017 державний виконавець Костишин Н.Р. проти вимог скарги заперечував з підстав, викладених у запереченні. Зазначив, що на даний час виконавче провадження в частині повернення нежитлового приміщення закінчено 22.04.2016 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України „Про виконавче провадження.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.07.2015 у справі № 442/3299/15-ц було частково задоволено позов ОСОБА_3 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по орендній платі в сумі 30 000 грн, 15 670 грн 80 к. інфляційних нарахувань за час прострочення зобовязання, 964 грн 50 к. 3% річних від простроченої суми боргу, 9 875 грн 47 к. пені, 4 074 грн 73 к. процентів за безпідставне користування грошовими коштами. Зобовязано ФОП ОСОБА_1 повернути ОСОБА_3 нежитлове приміщення по вул. Б. Лепкого, 39 в м. Дрогобичі. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 28.12.2015 рішення суду першої інстанції в частині позову про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 4 074 грн 73 к. процентів за безпідставне користування грошовими коштами скасовано, у цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду в частині судового збору змінено, зменшено його розмір до 565 грн 11 к. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.08.2017 касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.07.2015 у нескасованій частині та рішення Апеляційного суду Львівської області від 28.12.2015 залишено без змін.

25.02.2016 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області було видано виконавчий лист про зобовязання ФОП ОСОБА_1 повернути позивачу ОСОБА_3 нежитлове приміщення загальною площею 18 кв. м за адресою: м. Дрогобич, вул. Б. Лепкого, 39.

Постановою від 18.03.2016 державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження ВП № 50548017 з виконання виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.02.2016 про зобовязання ФОП ОСОБА_1 повернути позивачу ОСОБА_3 нежитлове приміщення загальною площею 18 кв. м за адресою: м. Дрогобич, вул. Б. Лепкого, 39. Надано строк для добровільного виконання рішення суду до 24.03.2016.

Вказану постанову було надіслано боржнику ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 670 та яку він отримав 23.06.2016.

Відповідно до відбитку штампу канцелярії ДВС 24.03.2016, боржник звернувся до державного виконавця з заявою про продовження строку виконання в добровільному порядку через те, що постанову про відкриття виконавчого провадження він отримав 23.03.2016, а тому не зміг її добровільно виконати.

25.03.2016 державний виконавець Матіїшин А.Я. склав акт про те, що рішення суду станом на 25.03.2016 добровільно не виконано.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження від 21.04.1999 № 606-XIV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника у строк до пятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України „Про виконавче провадження від 21.04.1999 № 606-XIV за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Суд погоджується з доводами скаржника, що пізнє отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.03.2016, а саме 23.06.2016 ввечері, не дало йому змоги виконати рішення суду добровільно у строк до 24.03.2016.

Враховуючи те, що боржник 24.03.2016 звернувся до державного виконавця з листом про продовження строку виконання в добровільному порядку, то державний виконавець міг би відкласти виконавчі дії.

Надання листом від 07.04.2016 № 09-13/В-7/2105, підписаним в.о. начальника відділу ОСОБА_7 (виконавець ОСОБА_2Я.), адресований боржнику ОСОБА_1 та стягувачу ОСОБА_3, зобовязано ОСОБА_1 повернути ОСОБА_3 нежитлове приміщення загальною площею 18 кв. м за адресою: м. Дрогобич, вул. Б. Лепкого, 39 до 06.04.2017, тобто за день до написання листа, суд сприймає як описку, оскільки в цьому ж листі зазначено, що ВДВС Дрогобицького МРУЮ повторно призначив строк виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/3299/15-ц до 12.04.2016.

07.04.2016 державний виконавець Матіїшин А.Я. склав акт про те, що рішення суду станом на 07.04.2016 добровільно не виконано.

Листом від 12.04.2016 № 09-13/В-7/2560, підписаним в.о. начальника відділу ОСОБА_7 (виконавець ОСОБА_2Я.), адресованим боржника ОСОБА_1 та стягувачу ОСОБА_3, вказувалося, що станом на 12.04.2016 боржником рішення добровільно не виконано, а тому відповідно до вимог ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження ВДВС Дрогобицького МРУЮ призначає примусове виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду про зобовязання ФОП ОСОБА_1 повернути ОСОБА_3 нежитлове приміщення, загальною площею 18 кв. м за адресою: м. Дрогобич, вул. Б. Лепкого, 39 на 20.04.2016 за адресою: м. Дрогобич, вул. Б. Лепкого, 39 на 10 год. 00 хв.

Вказаний лист ОСОБА_1 отримав 16.04.2016, та оскаржує його як рішення державного виконавця про перехід до примусового виконання рішення.

Суд не погоджується з доводами скаржника про те, що лист в.о. начальника ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області можна ототожнювати з рішенням самого державного виконавця про призначення примусового виконання рішення суду. Крім, того такі листи не підлягають оскарженню, а тому в цій частині в задоволенні скарги слід відмовити.

Ч. 1 ст. 27 Закону України „Про виконавче провадження від 21.04.1999 № 606-XIV визначено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Повернення приміщення власнику мало б відбуватися з поверненням ключів від вхідних дверей та підписанням акту приймання-передачі приміщення.

Оцінюючи правомірність дій державного виконавця щодо примусового виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, суд приходить до висновку, що такі відбулися з порушенням Закону України „Про виконавче провадження, оскільки державний виконавець, надаючи строк для добровільного виконання рішення суду, не враховував час отримання боржником таких документів.

Скарга на дії державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 в частині ненадання достатнього строку для самостійного виконання рішення суду підлягає задоволенню.

В іншій частині скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208, 209, 210, 383-387 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення та дію державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо ненадання достатнього строку для самостійного виконання рішення суду.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня її отримання.

Суддя Ю.С. Кучаковський