Справа №487/3292/17 06.12.2017 06122017 06.12.2017
Провадження №22-ц/784/2504/17

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 487/3292/17 Головуючий І інстанції Щербина С.В.
Провадження № 22-ц/784/2504/17 Доповідач Темнікова В.І.
Категорія 48
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2017 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області в складі :
головуючого Темнікової В.І.,
суддів Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,
із секретарем судового засідання Гавор В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, -
В С Т А Н О В И Л А :
В червні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, в якому посилалась на те, що з 01.07.2009 р. вона разом із відповідачем ОСОБА_1 перебували в шлюбі, від якого мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.05.2017 р. шлюб між ними розірвано. Згідно з рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.05.2017 р. з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного, починаючи з 25.04.2017 р. до повноліття дітей. Також позивачка зазначила, що діти мешкають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Єдиним самостійним джерелом її доходу є щомісячна допомога при народженні дитини у розмірі 860 грн. Починаючи з грудня 2016 р. відповідач сплатив 5015 грн. аліментів, в середньому 1000 грн. щомісячно. Крім того, позивачка посилалась на те, що відповідач має нормальний стан здоров`я, працює та постійно отримую заробітну плату. На підставі викладеного, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 19.06.2017 р. і до досягнення донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку.
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2017 року позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини задоволено частково. Судом вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку /доходу/ щомісяця, починаючи з 19.06.2017 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на невідповідність рішення суду фактичним обставинам справи, а також на його неповноту та необґрунтованість.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, надавши пояснення, аналогічні змісту апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Позивачка та її представник не визнали доводи апеляційної скарги, просили її відхилити, а рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Інші учасники процесу до судового засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Як убачається з матеріалів справи, судом під час розгляду цієї справи дані вимоги закону в повній мірі виконані не були.

Так, судом було встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.07.2009 року, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.05.2017 року. В шлюбі у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які після розірвання шлюбу проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні.

Відповідно до рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.05.2017 року, відповідач на утримання дітей, починаючи з 25.04.2017 року сплачує аліменти у розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до їх повноліття. На теперішній час позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує державну соціальну допомогу на дитину щомісячно у розмірі 860 грн.

Посилання відповідача на отримання позивачкою щомісячного доходу у розмірі 6500 грн. від здачі належної їй на праві власності квартири в оренду суд вважав безпідставними та не підтвердженими ніякими належними доказами, а також такими, що не мають значення виходячи з положень ст. 84 СК України.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд врахував стан здоров`я відповідача, його матеріальне становище, а саме те, що він офіційно працює, на теперішній час проходить військову службу у Збройних силах України, має постійний заробіток. Згідно довідки № 588 від 17.08.2017 року військової частини НОМЕР_1 розмір грошового забезпечення за серпень 2017 року становить 11412,80 грн. В той же час він сплачує аліменти на користь позивачки на утримання трьох дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку. Згідно платіжного доручення №1027 від 15.08.2017 року сплатив аліменти на утримання дітей за серпень 2017 року у розмірі 7869, 13 грн. Інших доказів сплати аліментів за попередні періоди та їх розміри суду не надано. Крім того, у зв`язку з наявністю заборгованості по аліментів станом на 16.08.2017року, яка становить 8726,56грн.,із заробітку відповідача відраховується вказана заборгованість, проте вказані стягнення носять тимчасовий характер.

Проаналізувавши дані обставини, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку /доходу/ щомісяця, до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з чим позовні вимоги вважав такими, що підлягають задоволенню частково.

Крім цього, суд не прийняв до уваги посилання відповідача про неможливість сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки він для проживання знімає квартиру, оскільки доказів на підтвердження оренди ним квартири та розміру орендної плати суду не надано, крім цього, вказана обставина не звільняє його від обов`язку надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживають діти.

Також, судом було враховано, що згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 70 відсотків заробітної плати, у разі стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Втім, проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини справи, та вислухавши пояснення представників сторін в судовому засідання в апеляційній інстанції, апеляційний суд вважає, що встановивши дійсні обставини по справі, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивачки аліментів на її утримання в розмірі саме 1/8 частки з усіх видів заробітку /доходу/ відповідача щомісячно і вважає необхідним змінити рішення суду першої інстанції, зменшивши розмір стягнутих з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання з 1/8 частини до 1/10 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, виходячи з наступного.

Згідно ч.4 ст.84 СК України, аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина, стягуються з чоловіка за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Отже і для визначення того, чи має один із подружжя можливість надавати допомогу іншому слід виходити з цих же критеріїв.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач має постійний дохід, оскільки проходить військову службу у Збройних силах України у військовій частині НОМЕР_1 та отримує грошове забезпечення у розмірі 11412,80грн., а також заробітну плату за попереднім місцем роботи у розмірі 4213,86грн.

Проте, із наданих до апеляційної скарги доказів вбачається, що відповідач проживає в орендованій квартирі та сплачує орендну плату у розмірі 2600грн., що підтверджується договором оренди квартири АДРЕСА_1 від 15 серпня 2017р. та актом прийому передачі нерухомого майна в оренду.

На даний час відповідач одружений, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб з ОСОБА_7 серія НОМЕР_2 від 06.10.2017р. Його дружина перебуває в стані вагітності. Відповідач та його дружина навчаються на платній основі. Оплата за навчання відповідача становить 8300грн. за рік, а його дружини- 5400грн.

Відповідач сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі ? частини всіх доходів.

Проаналізувавши зазначені вище обставини по справі в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд правильно дійшов висновку про те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачці, але визначаючи розмір такої допомоги, суд не в повній мірі врахував зазначені вище обставини та помилково дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідлача на користь позивачки аліментів саме у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, а тому вважає можливим зменшити розмір стягнутих з відповідача на користь позивачки аліментів 1/8 частини до 1/10 частини з усіх видів його заробітку /доходу/.

Ті обставини, що в теперішній час з заробітку відповідача стягуються кошти на погашення заборгованостті по аліментам, носить тимчасовий характер, а тому не може враховуватися ні для визначення розміру аліментів, ні для вирішення питання про можливість відповідачем надання допомоги позивачці.

Не має значення для вирішення спору також факт отримання чи не отримання позивачкою доходу від оренди квартири, так як згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При цьому дане праве зберігається за нею і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином зазначені в апеляційній скарзі обставини не є достатньою підставою для звільнення відповідача від надання допомоги позивачці взагалі.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2017 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання з 1/8 частини до 1/10 частини з усіх видів заробітку /доходу/ щомісяця, починаючи з 19.06.2017 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно після його проголошення, але може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів після його проголошення в касаційному порядку.

Головуючий

Судді