РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/5380/17

пр. № 2/759/3398/17

11 жовтня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарях Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в квітні 2017 року заявила позов про виселення з належній її на праві власності квартири АДРЕСА_1, як таких, що вселились в квартиру без належних на те правових підстав.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, надав пояснення, що по суті зводяться до викладеного в позовній заяві.

Відповідачі в суд не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, виходячи з того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження за наявних доказів. Представник позивача проти такого порядку розгляду справи не заперечував.

Судом встановлено таке.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 17.05.2011 року ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1.

Право власності на вказану квартиру ОСОБА_1 належним чином зареєструвала, на що вказує витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Позивач вказує на те, що в належну їй квартиру самовільно вселились ОСОБА_6 і ОСОБА_3, які свого часу були власниками цієї ж квартири і продали її ОСОБА_7

Остання обставина знаходять своє підтвердження рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26.10.2011 року, яким на задоволення позову ОСОБА_7 було визнано колишніх власників квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування цією квартирою.

Тому, за відсутності іншого, суд визнає, що відповідачі дійсно самовільно вселились в належну позивачу квартиру, чим порушили його право власності на це майно.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.ст. 109, 116 ЖК України, особи, які самоправно зайняли житлові приміщення, підлягають виселенню, без надання їм іншого житла.

За таких фактів та відповідних їм правовідносинам, з урахуванням відсутності заперечень відповідачів, суд знаходить позов ОСОБА_1 обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі наведених норм закону.

Витрати позивача на розгляд справи, за вказаного рішення, мають бути компенсовані їй відповідачами відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1, без надання іншого житла.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_3) по 320 (триста двадцять) грн. судового збору, з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за заявою відповідача поданою протягом десяти днів, з дня отримання ним копії рішення.

Головуючий М.Ф Сенько