УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу спілкування з дитиною батькові, який проживає окремо від неї,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, вимоги якого неодноразово змінював та остаточно просив зобов'язати ОСОБА_3 усунути йому перешкоди у спілкуванні із сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначити такі способи його участі у спілкуванні і вихованні дитини: систематичні побачення із сином у вихідні дні (субота і неділя) 1-го та 3-го тижня кожного місяця, вільний доступ у день народження сина, а також весь термін зимових канікул і половину літніх канікул.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 08 червня 2007 року було розірвано шлюб між сторонами і одразу після цього у нього виникли труднощі у вихованні та побаченні з сином, які почала створювати відповідач. У 2011 році відповідач переїхала на інше місце проживання у с. КрасилівкуБроварського району Київської області. Випадково дізнавшись, де проживає його син, він став відвідувати його в школі. Іноді син разом із бабусею у період канікул навідувалися до нього додому. Розпорядженням органу опіки та піклування від 09 вересня 2015 року № 480 йому надано дозвіл на побачення із сином у 1-шу і 3-тю суботу кожного місяця та під час осінніх канікул. Так, 03 жовтня 2015 року (перша субота місяця) він у супроводі секретаря Красилівської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_5 під'їхав за місцем проживання його сина, однак двері будинку йому ніхто не відчинив. Підписати акт щодо перешкод у побаченні із сином секретар сільської ради з невідомих йому причин відмовилася. Таким чином, за захистом свого права звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 12 квітня 2017 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні із сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначено порядок участі батька ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_4, встановивши наступні дні і години побачень із дитиною: перша і третя субота кожного місяця з 10.00 год. до 17.00 год. у присутності матері ОСОБА_3 та з 10.00 год. до 14.00 год. у день народження дитини.

Ухвалено зазначені побачення проводити в громадських місцях та за місцем проживання дитини із урахуванням стану здоров'я та бажання дитини.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2. просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального та матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно із ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

У п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом положень ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Із врахуванням вищевказаних норм матеріального права, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, задовольняючи частково указаний позов і визначаючи порядок участі батька у спілкуванні та вихованні малолітнього сина, правильно врахував стан здоров'я малолітнього сина сторін, його інтереси, відсутність тривалих, систематичних побачень позивача із сином, права батька на спілкування із сином та його участь у вихованні дитини, міжособистісний конфлікт сторін.

Зокрема, враховуючи стан здоров'я дитини, його хворобу, суд обґрунтовано вважав, що зазначені побачення повинні проводитися у громадських місцях та за місцем проживання дитини у присутності матері, із врахуванням стану здоров'я та бажання дитини.

У зв'язку з цим необґрунтованими є наведені у касаційній скарзі доводи про те, що визначений судом порядок участі батька у спілкуванні та вихованні малолітнього сина порушує не тільки права позивача як батька, а й права самої дитини, яку, як зазначає заявник, не було опитано на предмет відношення до побачень із батьком, адже під час вирішення справи судом було враховано інтереси дитини, крім того, надано належну оцінку листу співбесіди від 06 жовтня 2016 року методиста науково-методичного центру управління освіти та науки Броварської міської ради ОСОБА_7 із малолітнім ОСОБА_4, що вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень.

Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу спілкування з дитиною батькові, який проживає окремо від неї, за касаційною скаргою на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 квітня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В.Ступак