АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Панченка М.М., Волошиної В.М.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві на рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року

в справі за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві до публічного акціонерного товариства «Українська Залізниця», третя особа: ОСОБА_1, про скасування Акта проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акта про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1, що стався 19 січня 2015 року з ОСОБА_1.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві (надалі - УВДФССНВВПЗУ у м. Києві) звернулося в суд із позовом до публічного акціонерного товариства «Українська Залізниця» (надалі - ПАТ «Українська Залізниця») про скасування акта проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акта про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1, затверджені 26 січня 2016 року, що стався 19 січня 2015 року з ОСОБА_1

В обґрунтування вимог позивач зазначав, що вищезазначені акти складені комісією з розслідування нещасного випадку із порушенням Порядку розслідування і не можуть бути підставою для відшкодування шкоди потерпілому, так як не є страховими, остільки нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 є наслідком кримінального правопорушення, що несе безпосередньо характер з'ясування особистих стосунків невиробничого характеру, а тому має бути визнаний таким, що не пов'язаний з виробництвом.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення районного суду та постановити по справі нове рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, вислухавши представника позивача, який підтримав апеляційну скаргу, представника відповідача та третьої особи, які просили апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває в трудових відносинах з ПАТ «Українська Залізниця» й займає посаду начальника Управління охорони здоров'я Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця) (а.с.41).

19 січня 2015 року о 8 год. 00 хв., згідно до акту проведення розслідування нещасного випадку від 30 грудня 2015 року, складеного Комісією з розслідування нещасного випадку, утвореною наказом № 009-Ц/од від 20 січня 2015 року Державної адміністрації залізничного транспорту України ПАТ «Укрзалізниця», ОСОБА_1 приступив до роботи та займався поточними питаннями, пов'язаними з виконанням своїх посадових обов'язків. Після попереднього узгодження по телефону об 11 год. 45 хв. місця проведення наради з головним лікарем та головним бухгалтером, ОСОБА_2 вийшов з приміщення Управління охорони здоров'я Укрзалізниці (Повітрофлотський п-т, 9) та попрямував до кабінету головного лікаря Дорожньої клінічної лікарні № 2 для вирішення виробничих питань. Почувши тупіт ніг позаду себе та звернення до нього по імені та по батькові, ОСОБА_1 зупинився і перед обертанням назад одразу отримав сильний удар в нижню щелепу та втратив свідомість. Прийшовши до пам'яті, ОСОБА_1 побачив, що він в зеленці та крові, повернувся в 11 год. 45 хв. до свого кабінету. В результаті цього випадку ОСОБА_1 отримав чисельні травми (а.с.10-22).

Встановлено, що 19 січня 2015 року Солом'янським РУ ГУ МВС України у м.Києві було розпочате кримінальне провадження за № 0000484 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. Досудове розслідування триває (а.с.24).

З ряду відповідей від слідчих органів Солом'янського РУ ГУ МВС України у м.Києві вбачається, що слідство триває, а остаточне рішення буде прийнято після встановлення осіб, які скоїли кримінальне правопорушення.

Комісія з розслідування нещасного випадку прийшла до висновку, що даний нещасний випадок можна вважати пов'язаним з виробництвом, посилаючись на п. 15 п.п. 16 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ від 30 листопада 2011 року № 1232 (а.с.114, 118).

Як вбачається з матеріалів справи, нещасний випадок стався з ОСОБА_1 саме в момент виконання його службових обов'язків.

З пояснювальної записки ОСОБА_1 вбачається, що невідомі особи побили його в момент, коли він прямував до Головного лікаря Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 Філії Центр охорони здоров'я ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_3 для вирішення питань виробничого характеру. На думку ОСОБА_1 його побиття пов'язано зі звільненням головного лікаря ДКЛ № 2- ОСОБА_4 з роботи в 2014 році у зв'язку із закінчення контракту і, як наслідок, за думкою її оточення, про те, що ОСОБА_1 особисто відіграв головну роль у її звільненні, що на думку ОСОБА_1 об'єктивно є не так, проте після цього звільнення він став отримувати телефонні дзвінки з погрозами і закликами не вчиняти будь-яких дій не в інтересах ОСОБА_5 і візит невідомої особи, на думку потерпілого, також є з тих же підстав (а.с.25).

Встановлено, що нещасний випадок стався на території Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті №2 Філії Центр охорони здоров'я ПАТ «Українська залізниця», що також підтверджується поясненнями допитаного районним судом свідка події ОСОБА_6 (а.с.27), яка підтвердила, що нещасний випадок стався саме на території лікарні, у приміщенні якої знаходиться робоче місце потерпілого ОСОБА_1 і у робочий час.

Відмовляючи в задоволенні позову районний суд виходив з того, що мотиви позивача щодо вчинення правопорушення внаслідок з'ясування особистих стосунків носять голослівний характер, а отже у потерпілого є підстави для відшкодування шкоди за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції й визнає їх законними та обґрунтованими, остільки вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі доказів.

Твердження апеляційної скарги про наявність підстав вважати, що мотиви вчинення правопорушення несуть безпосередньо характер з'ясування особистих стосунків, колегія суддів визнає необґрунтованими.

У Порядку Проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (надалі - Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (п. 2 додатку 6 до Порядку), визначається перелік обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, серед яких: перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці, пов'язаному з виконанням трудових обов'язків чи завдань роботодавця, починаючи з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, який повинен фіксуватися відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку, в тому числі протягом робочого та надурочного часу.

Відповідно до п. 15 зазначеного Порядку обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1 є виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні.

Встановлено, що потерпілий ОСОБА_1 в момент настання нещасного випадку працював на посаді начальника Управління охорони здоров'я Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця) й перебував на території Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 Філії Центр охорони здоров'я ПАТ «Українська залізниця» та його місця роботи.

Відповідно до Положення про Управління охорони здоров'я (далі - Управління), затвердженого наказом Укрзалізниці від 01 жовтня 2014 року № 626-Ц/од, Управління очолює начальник, який призначається на посаду наказом генерального директора Укрзалізниці. У своїй роботі безпосередньо підпорядковується заступнику генерального директора Укрзалізниці відповідно до розподілу обов'язків між генеральним директором Укрзалізниці та його заступниками. Начальник керує діяльністю Управління, розподіляє обов'язки між заступниками начальника управління, затверджує посадові інструкції працівникам Управління, положення про управління та відділи. У межах своїх повноважень надавати доручення, вказівки керівникам закладів охорони здоров'я Укрзалізниці. Начальник Управління несе персональну відповідальність за якісне та своєчасне виконання покладених на Управління завдань та функцій, передбачених Положенням.

Нещасний випадок стався з ОСОБА_1 саме в момент виконання його службових обов'язків, остільки йому були нанесені тілесні ушкодження, як убачається з пояснювальної записки ОСОБА_1, в момент, коли він прямував до Головного лікаря Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 Філії Центр охорони здоров'я ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_3 для вирішення питань виробничого характеру (а.с.25).

Зазначене підтверджується й поясненнями свідка ОСОБА_6, яка підтвердила, що нещасний випадок стався саме на території лікарні, у приміщенні якої знаходиться робоче місце ОСОБА_1, в робочий час (а.с.27).

При цьому, колегія суддів критично оцінює наявну в справі окрему думку страхового експерта ОСОБА_7, яку вона виклала до згаданих актів, остільки вона є такою, що не містить важливих та суттєвих ознак та недоведена відповідними та належними доказами (а.с.16).

Отже, посилання апеляційної скарги на мотиви вчинення правопорушення як на такі, що носять характер з'ясування особистих стосунків, хибні, та такі що не відповідають нормам чинного законодавства, а отже у потерпілого є всі підстави для відшкодування шкоди за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що комісією з розслідування нещасного випадку було дотримано вимоги п. 14, 15 Порядку проведення розслідувань та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, а тому визнає відсутніми підстави для скасування акту проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1.

У матеріалах справи відсутні докази заподіяння ОСОБА_1 невстановленими особами тілесних ушкоджень на ґрунті особистих стосунків невиробничого характеру.

Вирішуючи спір, колегія суддів враховує і ту обставину, що слідство за фактом заподіяння позивачу тілесних ушкоджень триває з грудня 2015 року, винні особи та мотив, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, до теперішнього часу не встановлено.

Враховуючи викладені обставини, а також матеріали справи, у їх сукупності, колегія суддів визнає законними й обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав до задоволення позову.

Районним судом з достатньою повнотою з'ясовано обставини справи, зібраним доказам дано належну оцінку, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Згідно частини 1 статті 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 -315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа №757/21855/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6940/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Васильєва Н.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.