Справа № 443/91/17 Провадження № 2/443/469/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" грудня 2017 р. Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Ціпивко І.І.

з участю секретаря судового засідання Башти Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жидачів в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачкою право власності на житловий будинок, розташований по вул. Гагаріна, 7, в с. Монастирець Жидачівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3. Свої вимоги мотивує тим, що її батько ОСОБА_4 помер 29 травня 2016 року. Вона звернулася до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, однак не надала правовстановлюючих документів на житловий будинок а тому нотаріус листом № 58/02-14 від 02 грудня 2016 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Тому позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить позов задовольнити.

Від представника відповідача ОСОБА_5 голови Монастирецької сільської ради, до суду надійшла заява про слухання справи у відсутності представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідоно до с. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Відповідно до положень ст. ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та додані до неї письмові документи, об`єктивно оцінивши докази по справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 29 травня 2016 року, даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 419598 від 30 травня 2016 року, виданим виконавчим комітетом Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області.

Згідно витягу з погосподарських книг села Монастирець № 1542 від 12.12.2016 року, виданого Монастирецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області, станом на 30.06.1990 року будинковолодіння № 7 по вул. Гагаріна в селі Монастирець Жидачівського району Львівської області, належало на праві власності колгоспному двору, членами якого були: ОСОБА_4, голова колгоспного двору, помер 29 травня 2016 року; ОСОБА_6, померла 07.04.2007 року та ОСОБА_7, вибула у 2003 році.

Згідно довідки № 1542 від 12.12.2016 року, виданої виконкомом Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, власником будинку по вул. Гагаріна, 7 в с. Монастирець є ОСОБА_4, який помер 29 травня 2016 року.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до п.6, "а" Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Згідно з п.6 "г" даної постанови, відповідно до ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року.

Відтак, враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були: ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, виходячи із рівності часток усіх членів колгоспного двору, кожному із них фактично належала 1/3 частина колгоспного двору. Після смерті членів колгоспного двору: ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відкрилася спадщина на 2/3 частини житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованих по вулиці Гагаріна, 7 у с. Монастирець Жидачівського району Львівської області.

Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого 05.12.2016 року, житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Гагаріна, .№ 7 в с.Монастирець, Жидачівського району, Львівської області, складається з житлового будинку (А-1) загальною площею 95.5 кв.м., житловою площею 56.9 кв.м., підвалу апд, сходів а/, веранди а; сараю Б; сараю В; сараю Г; сараю Д; сараю Е; навісу М; сараю З; вбиральні Ж; навіс Р; сараю П; гаражу О; літньої кухні Н; котельні Т; огорожі 1; огорожі 2; воріт3; та колодязя 1/2к.

Листом № 58/02-14 від 02 грудня 2016 року, приватний нотаріус Жидачівського районного нотаріального округу ОСОБА_8, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та приналежні до нього господарські споруди, що розташовані по вул. Гагаріна, 7 с. Монастирець Жидачівського району Львівської області у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно.

Судом встановлено та підтверджено документально той факт, що житловий будинок по вул. Гагаріна, 7 в с. Монастирець Жидачівського району Львівської області належав ОСОБА_9, як голові колгоспного двору, однак правовстановлюючі документи на нього відсутні.

Відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок позбавляє можливості позивача належним чином прийняти спадщину після смерті батька, зареєструвати її та отримати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Доскладу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Оцінюючи докази в справі у їх сукупності, суд вважає, що позивачка, являючись спадкоємицею першої черги за законом є такою, що прийняла спадщину після смерті батька, а відсутність Свідоцтва про право власності на житловий будинок не може бути перешкодою для оформлення її спадкових прав.

Таким чином, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок по вул. Гагаріна, 7 в с. Монастирець Жидачівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 29 травня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 197, 212,214,215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що розташований в с. Монастирець по вул. Гагаріна, 7, Жидачівського району Львівської області та складається з житлового будинку А-1, загальною площею 95.5 кв.м., житловою площею 56.9 кв.м., підвалу апд, сходів а/, веранди а; сараю Б; сараю В; сараю Г; сараю Д; сараю Е; навісу М; сараю З; вбиральні Ж; навіс Р; сараю П; гаражу О; літньої кухні Н; котельні Т; огорожі 1; огорожі 2; воріт3; та колодязя 1/2к, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 29 травня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Жидачівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ І.І. Ціпивко