АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №755/1299/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шкода ОлександрМиколайович, про визнання договорів недійсними,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/6131/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Яровенко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шкода О.М., про визнання договорів недійсними.

Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою повернути заяву позивачу згідно п.4 ч.2 ст.121 ЦПК України. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відкриття провадження у справі, оскільки основна частина спірного майна за кількісною характеристикою розташована у Дарницькому районі міста Києва, а тому дана справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва згідно вимог ч.1 ст.114 ЦПК України.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважала, що при відкритті провадження у справі судом не допущено порушення правил підсудності.

В судове засідання Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шкода О.М. не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, в січні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шкода О.М., про визнання договорів дарування недійсними (а.с.1-2).

13 лютого 2017 року Дніпровським районним судом м. Києва було відкрито провадження у справі за вказаним позовом ОСОБА_3

Колегія суддів вважає, що судом було відкрито провадження у справі з дотриманням правил підсудності з огляду на наступне.

Так, за правилом, передбаченим ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями п. п. 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» (далі по тексту - Постанова) перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. До таких позовів належать, зокрема, … про визнання правочину з нерухомістю недійсним...

Відповідно до п. 43 Постанови, якщо пред'явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир ( об'єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Як убачається із змісту позовної заяви ОСОБА_3, предметом позовних вимог є визнання недійсними договору дарування квартири від 28 серпня 2015 року; договору дарування садового будинку з господарськими будівлями від 23 квітня 2016 року; договору дарування земельної ділянки від 23 квітня 2016 року, отже, вимоги є такими, що виникли з приводу нерухомого майна, а тому позов має пред'являтися за місцем знаходження такого майна.

Спірна квартира №20, розташована за адресою: проспект Павла Тичини №9-Б в м. Києві, що є предметом договору дарування від 28 серпня 2015 року, територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва. Згідно з умовами договору дарування її вартість, на момент вчинення правочину, становила 591 570, 00 грн.

Спірний будинок з господарськими будівлями №136, розташований за адресою: вул. Садова, 53 в садовому товаристві «Бджілка», та відповідна земельна ділянка №136, розташована за цією ж адресою, що є предметами договорів дарування від 23 квітня 2016 року, територіально відносяться до Дарницького району м. Києва. Згідно з умовами договорів дарування від 23 квітня 2016 року вартість земельної ділянки та будинку, на момент вчинення правочинів, становила 149 240, 00 грн. та 28 690 грн. відповідно, а в своїй сукупній вартості 177 930, 00 грн.

Отже, квартира, №20, розташована за адресою: проспект Павла Тичини №9-Б в м. Києві територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва, і за своєю вартістю перевищує інше спірне майно, що знаходяться в Дарницькому районі м. Києва.

Виходячи із вищенаведеного, правил виключної підсудності, встановлених ч. 1 ст. 114 ЦПК України, Дніпровський районний суд м. Києва дійшов правильного висновку про відкриття провадження у справі.

За таких підстав колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції правил підсудності та підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а тому відхиляє доводи апеляційної скарги як безпідставні.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу ОСОБА_2 на те, що остання не позбавлена права надати до суду першої інстанції докази зміни вартості спірного майна.

Ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А.Пікуль