У Х В А Л А

22 червня 2017року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглядаючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2017 року у справі за позовом керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення, виділ частини будинку та земельної ділянки,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 328 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 325 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали заявник має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строку, навівши поважні причини для поновлення строку та подавши відповідні належні докази в оригіналах або завірені їх копії.

ОСОБА_2 у прохальній частині касаційної скарги просить поновити строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2017 року, посилаючись на те, що 27 квітня 2017 року апеляційним судом було проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення, а його повний текст вона отримала лише 15 травня 2017 року після неодноразових звернень до апеляційного суду Дніпропетровської області, проте у зв'язку з перебування її представника з 05 травня 2017 року по 30 травня 2017 року у щорічній відпустці встановлений ст. 325 ЦПК України строк на касаційне оскарження було пропущено, у підтвердження чого надала наказ від 25 квітня 2017 року № 25/4-К-17 та заяву від 10 травня 2017 року про видачу оскаржуваного рішення, проте доказів недотримання судом апеляційної інстанції вимог, встановлених ст. 222 ЦПК України щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, заявником не надано.

У підтвердження наведених обставин пропуску строку на касаційне оскарження заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому законом порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв'язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Крім того, ОСОБА_2 має сплатити судовий збір відповідно до розмірів ставок судового збору, встановлених ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3574-VI, в редакції Закону України від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі - Закон), який набрав чинності 01 вересня 2015 року, та згідно якого ставка судового збору за подачу касаційної скарги на рішення суду складає 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки предметом спору заявленого позову окрім вимоги немайнового характеру (усунення перешкод шляхом вселення), пред'явлено вимоги щодо виділення в натурі частини будинку та земельної ділянки, заявник згідно з ч. 3 ст. 6 Закону має сплатити судовий збір за ставками, встановленими за подання касаційної скарги майнового та немайнового характеру.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 11, 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК). Ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову, і саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті.

Виходячи з того, що із поданої касаційної скарги та копій рішень суду першої та апеляційної інстанцій не вбачається ціни позову станом на день його подання щодо вимог майнового характеру (виділення в натурі частини будинку та земельної ділянки), неможливо встановити правильність сплати судового збору в розмірі 2 174 грн 62 коп., а тому заявник касаційної скарги має підтвердити відповідність сплаченого судового збору належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову станом на день його подання, ринкова вартість житлового будинку та земельної ділянки в певній місцевості, їх грошова оцінка, експертний висновок тощо) та у разі сплати судового збору не у повному розмірі, доплатити відповідну суму, надавши оригінал квитанції про оплату.

Судовий збір за подачу касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ повинно бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, р/р 0007, КЕКД 22030103, символ звітності банку: 253.

Приписами ч. 2 ст. 328 ЦПК України передбачено, що у разі надходження касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, або у разі несплати судового збору, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 121, 325, 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без руху для виконання вимог ухвали в строк, який не може перевищувати тридцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі несплати судового збору касаційна скарга буде визнана неподаною й повернута заявнику.

У разі невиконання вимог суду, визначених ч. 3 ст. 328 ЦПК України, заявнику буде відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур