Провадження №22-ц/772/3312/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Заярний А. М.
Доповідач :Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 рокуСправа № 130/1831/17м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Якименко М.М., Стадника І.М.

за участю секретаря Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 28 листопада року о 18 год. 21 хв. у м. Жмеринка суддею Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярним А.М., із складенням його повного тексту 01 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 21 вересня 2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась донька ОСОБА_4. Однак, сторони спільно не проживають, планують розлучитись. Дитина проживає разом із позивачем, яка не працює, оскільки перебуває у відпустці по її догляду, а відповідач припинив надавати грошову допомогу їй та на утримання їх доньки, хоча інших дітей у нього немає. Позивач не в змозі самостійно забезпечити себе та дитину усім необхідним, тому звернулась до суду та просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки у розмірі 5 500 грн. щомісячно та на свою користь 2 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28 листопада 2017 року позов задоволено частково, зокрема, аліменти на утримання дитини визначено у розмірі 2 000 грн., шляхом їх стягнення з ОСОБА_3 щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а на утримання ОСОБА_2 - 842 грн., щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із ухваленим рішенням, позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить рішення суду змінити, ухваливши нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України (в редакції цього Кодексу на момент розгляду справи судом першої інстанції) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст. 184 СК України).

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч. 1 ст. 27 цієї Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 21 вересня 2014 року між сторонами у справі зареєстрованого шлюб (а.с. 5), який на час ухвалення оскаржуваного рішення розірвано, що сторонами не заперечується. Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась донька ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.6), яка проживає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні, що сторонами також не заперечується.

Згідно із витягом з наказу №71-В від 09 червня 2014 року КУ «Жмеринська центральна районна лікарня» ОСОБА_2 - сестрі медичній стаціонару (для обслуговування новонароджених) пологово-гінекологічного відділення надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 3-х річного віку з 09 червня 2015 року по 02 травня 2018 року (а.с.34).

Відповідно до довідки про заробітну плату та інші доходи за 2016-2017 роки відповідач ОСОБА_3 працює на посаді продавця-консультанта у ФОП ОСОБА_5 та його заробітна плата з березня 2016 року по лютий 2017 року становить 15 465 грн. 05 коп. (а.с.22).

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09 лютого 2017 року (а.с.23) відповідач ОСОБА_3 перебуває на обліку в Жмеринській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області як фізична особа-підприємець з видом економічної діяльності - інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах та згідно податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за І квартал 2017 року, його доходи відсутні (а.с.24).

Відповідно до довідки Територіального сервісного центру № 0541 Регіонального сервісного центру у Вінницькій області від 25 листопада 2017 року за №31/2/0541-7146 за відповідачем ОСОБА_3 у період з 10 травня 2013 року по 26 листопада 2017 року були зареєстровані такі транспортні засоби: Toyota Camry 2.4 L, 2008 року випуску, Toyota Prado 2.7 L, 2005 року випуску, Mercedes-Benz E 200 K, 2008 року випуску, Chevrolet Lacetti, 2007 року випуску, Skoda Octavia A5, 2008 року випуску, Honda Accord, 2008 року випуску, Opel Vectra, 2007 року випуску, Skoda Super B, 2008 року випуску. На час надання цієї довідки за ним транспортні засоби не зареєстровано (а.с.51).

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції, керуючись наведеними нормами матеріального права та Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік», врахувавши факти, що мають бути встановлені судом при розгляді такої категорії справ, дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, визначивши аліменти, які підлягають стягненню на утримання дитини у розмірі 2 000 грн. та на утримання ОСОБА_2 у розмірі 842 грн.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до іншої оцінки доказів, ніж зроблена судом, однак висновків суду не спростовують.

Твердження позивача про те, що суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, врахував лише пояснення відповідача, на увагу не заслуговують, оскільки відповідно до ст. 11 ЦПК України (в редакції цього Кодексу на момент розгляду справи судом першої інстанції) суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. ст. 212, 214 цього Кодексу оцінка доказів є обов'язком суду. Саме на підставі оцінки наявних у справі доказів, які були надані сторонами та витребувані судом за клопотанням позивача, суд і прийняв рішення.

Натомість, з огляду на наведені вище положення ст. ст. 10, 60 ЦПК України (в редакції цього Кодексу на момент розгляду справи судом першої інстанції) щодо змагальності сторін обов'язок доказування покладається й на позивача, однак ОСОБА_2 обставин, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог, належними та допустимими доказами не довела, зокрема тієї обставини, що відповідач може сплачувати аліменти саме у заявленому нею розмірі.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : М.М. Якименко

І.М. Стадник

Повний текст постанови виготовлено 28 грудня 2017 року.