Справа №760/8218/17
Провадження №4-с/760/148/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Кушнір С.І.,

за участю секретаря: Гаєвської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Вангородського Сергія Миколайовича, заінтересована особа: ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

11.05.2017 р. ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до суду зі скаргою, в якій просить: визнати незаконними дії державного виконавця Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Вангородського С.М. по виконавчому провадженню № НОМЕР_1 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.02.2017 р., та скасувати постанову державного виконавця Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Вангородського С.М. по виконавчому провадженню № НОМЕР_1 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.02.2017 р.

Вимоги скарги мотивовані тим, що 19.02.2015 р. Солом`янським районним судом м. Києва було ухвалено рішення по цивільній справі № 760/11356/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

23.07.2015 р. на підставі вищезазначеного рішення АТ «РОДОВІД БАНК» отримав виконавчий лист.

Після чого, АТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа.

28.04.2017 р. АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03.02.2017 р., яка винесена державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Вангородським С.М.

Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу встановлено те, що не виявлено належного боржникові майна, за рахунок якого можна звернути стягнення, а також, що транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Проте, виконавчим листом встановлено стягнення заборгованості за кредитним договором, а не тільки звернення стягнення на транспортні засоби.

Враховуючи вищевикладене, ПАТ «РОДОВІД БАНК» вважає, що державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Вангородським С.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу передчасно, з порушенням норм матеріального права, та зазначену постанову має бути скасовано, оскільки державний виконавець порушив вимоги та не здійснив усі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів боржника, а тому змушений звернутися зі скаргою до суду.

Представник заявника, державний виконавець та заінтересована особа у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, будь-яких клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи, до суду не надійшло, а тому суд вважав за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Заявник отримав оскаржувану постанову 28.04.2017 р. та подав скаргу у передбачений законодавством строк.

Судом встановлено, що 23.07.2015 р. Солом`янським районним судом м. Києва за результатами розгляду справи № 760/11356/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, було видано виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № 77.1/АА-00092.07.2 від 17.10.2007 року у розмірі 1010350,43 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 37536,78 доларів США, що еквівалентно 486101,30 грн., трьох відсотків річних у розмірі 38147,83, пені у розмірі 486101,30 грн. Боржником за вказаним виконавчим листом є ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, 03.02.2017 р. державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Вангородським С.М. винесено постанову ВП № НОМЕР_1 про повернення виконавчого документа стягувачу, якою виконавчий документ № 760/11356/14, виданий 23.07.2015 р. Солом`янським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» 1010350,43 грн. боргу, - повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Вбачається, що при винесенні зазначеної постанови державний виконавець керувався п. 7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та послався на те, що у результаті вжитих державним виконавцем заходів з`ясовано, що майно на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє, а саме згідно відповіді Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нерухоме майно за боржником не зареєстровано, згідно відповідей установ банків, кошти на розрахункових рахунках у боржника відсутні. Також за місцем реєстрації боржник відсутній. Згідно відповіді УДАІ м. Києва за боржником зареєстровані транспортні засоби , які оголошено було в розшук, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, та не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Пунктом 7 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Разом з тим, згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема:

проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Державним виконавцем не надано суду доказів про те, що ним було вжито усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішення суду та здійснено всі заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Так, з копій матеріалів виконавчого провадження, наданих суду державним виконавцем, встановлено, що виконавцем було вжито вичерпних заходів щодо розшуку майна боржника на яке за законом може бути звернено стягнення, зокрема: здійснено запити щодо наявності у боржника нерухомого майна на праві власності; коштів на розрахункових рахунках у банківських установах; транспортних засобів у боржника.

Таким чином, державним виконавцем було вжито усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішення суду та здійснено всі заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про правомірність оскаржуваної постанови державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у місті Києві Вангородського С.М. у зв`язку з вичерпністю вжитих дій щодо розшуку майна боржника.

З урахуванням зазначеного, вимоги скарги не грунтуються на законі та не підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 57, 58, 60, 208 - 210, 218, 223, 383-389 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Вангородського Сергія Миколайовича, заінтересована особа: ОСОБА_1 .

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.І. Кушнір