1Справа № 335/9278/17 2/335/1698/2017
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 листопада 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2013 з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 17.06.2013, і до досягнення дітьми повноліття.

На теперішній час розмір аліментів на одну дитину є меншим за 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що суперечить положенням ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідач працює неофіційно, має дохід, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має.

Просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду від 30.09.2013 на утримання малолітніх дітей, з 1/6 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, на кожну дитину, на тверду грошову суму 2 000 грн. щомісяця з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Від позивача та відповідача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, з огляду на що суд вважав за можливе здійснити розгляд справи у відсутність сторін.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2013 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 були стягнуті аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 17.06.2013, до їх повноліття

Позивач, звертаючись із позовом про зміну розміру аліментів на утримання дітей з 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача на кожну дитину на аліменти у твердій грошовій сумі, вказує, що на момент звернення до суду із позовом відповідач офіційно не працевлаштований, має доходи, а раніше встановлений розмір аліментів є меншим, ніж встановлено ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Ураховуючи зміст ст.ст. 181, 183, 184, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із батьків та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, які регулюють обов'язок батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Це підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, висловленій у постанові від 5 лютого 2014 р. у справі № 6-143цс13 та ухвалі ВССУ від 02.04.2014 року 6-10175цс14).

З урахуванням встановлених конкретних обставин справи, положень закону, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХП від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, та приймаючи до уваги, що після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів у частині від доходу щомісячно на утримання малолітніх дітей, у відповідача змінилось матеріальне становище у зв'язку із втратою місця роботи і він не має регулярного заробітку, а також виходячи з того що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, не може обмежуватися разовим її здійсненням, суд дійшов висновку про можливість здійснення у даному випадку зміни розміру аліментів на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 2 000 грн.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі при відсутності постійного регулярного доходу платника аліментів не порушує права та інтереси дітей.

Тому, враховуючи все вищевикладене, суд, керуючись вищенаведеними вимогами закону, вважає за можливе змінити розмір аліментів, що утримуються з відповідача на користь позивача на двох дітей, на тверду грошову суму 2 000 грн., починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до частини другої статті 184 СК України, розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Що стосується дати початку стягнення змінених судом аліментів, то відповідно до розяснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 р. № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Підсумовуючи викладене, суд задовольняє позов ОСОБА_1 у повному обсязі.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 10-11, 57-61, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2013 р. на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину ,та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, що підлягає індексації відповідно до закону, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір у дохід держави у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Шалагінова