Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/65/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді - Козіної С.М.,

за участі:

секретаря - Маламан Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на домоволодіння № 6 по вул. 9 Січня у м. Ржищів Київської області. Вимоги за позовом обгрунтував тим, що 17 грудня 1995 року померла його мати ОСОБА_5, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку № 10 по вул. 9 Січня у м. Ржищів Київської області (на даний час адреса змінена на вул. 9 Січня, 6). Інша 1/2 частина вказаного житлового будинку була зареєстрована за його бабою - покійною ОСОБА_6, тобто матір'ю ОСОБА_5. Після смерті баби ОСОБА_7 у 1966 році його мати ОСОБА_5 право на спадщину документально не оформила. На момент смерті його матері він проживав разом з нею у власному будинку по вул. Лугова, 6 у м. Ржищів Київської області. Оскільки за життя його мати не оформила свідоцтво про право власності на домоволодіння № 6 по вул. 9 Січня у м.Ржищів Київської області, він не зміг отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування на вказане домоволодіння. Інші спадкоємці першої черги відсутні, тому звернувся до суду з вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з поважних причин.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради Київської області та представник третьої особи ОСОБА_3 міської державної нотаріальної контори в судове засідання не прибули, до суду подали заяви, в якій просять справу слухати у їх відсутності, проти позову заперечень не мають.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 - ОСОБА_9 проти позову заперечив.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_9, свідків: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до акта Переяслав-Хмельницького міжміського БТІ від 05 липня 1960 року домоволодіння № 10 (6) по вул. 9 Січня у м. Ржищеві Київської області належить на праві власності у рівних частках ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с.10).

Вказані обставини також підтверджуються рішенням ОСОБА_3 селищної ради депутатів трудящих від 21 липня 1960 року № 12 та копією Висновку про реєстрацію вказаного домоволодіння (а.с.11,12).

Судом також встановлено, що ОСОБА_13 є бабою позивача та матір'ю ОСОБА_14 Після смерті баби ОСОБА_13, яка померла 24 березня 1966 року, мати позивача ОСОБА_14, яка проживала з нею на момент смерті, спадщину документально не оформила.

17 грудня 1995 року померла ОСОБА_14, яка є матір'ю позивача та на момент смерті проживала разом із позивачем у його будинку по вул. Луговій, 6 у м.Ржищів Київської області, що підтверджується письмовими доказами по справі, а саме копією свідоцтва про смерть, серії І-БК № 379259 (а.с.7), копією будинкової книги (а.с.17-18).

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За змістом ч.ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Судом було встановлено, що після смерті 24 березня 1966 року ОСОБА_13 спадщина після неї у вигляді 1/2 частини садиби по вул. 9 Січня в м. Ржищів Київської області була прийнята ОСОБА_5 шляхом вступу протягом шести місяців після смерті спадкодавця у володіння спадковим майном, оскільки залишилася проживати і, відповідно, доглядала спадкову частину будинку.

Позивачем ОСОБА_2 були вчинені дії спрямовані на прийняття спадщини після смерті 17 грудня 1995 року ОСОБА_14, протягом шести місяців після смерті спадкодавця, шляхом вступу в управління спадковим майном, оскільки після смерті спадкодавця постійно доглядав за спадковим будинком, що підтверджуються показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_10

Показання свідка ОСОБА_11 суд не може прийняти до уваги оскільки вони стосуються періоду з 2000 року та факту проведення ремонтних робіт в спадковому будинку з цього часу. Щодо показань свідка ОСОБА_11 про наявність спадкового будинку в натурі, то відповідно до вимог ст. 58, 59 ЦПК України, дана обставина підтверджується письмовими доказами по справі: копією технічного паспорту на житловий будинок від 06.02.2013 (а.с. 13-16); копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.08.2014 (а.с. 61).

Таким чином, до спірних правовідносин слід застосовувати спадкові норми ЦК УРСР 1963 року, чинні на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Третьою особою ОСОБА_4 та її представником ОСОБА_9 не доведено в належний та допустимий спосіб факт порушення її прав в разі визнанням за позивачем права власності на спадковий будинок.

Суд не може прийняти до уваги твердження представника третьої особи, щодо відсутності на земельній ділянці на час передачі її у власність в 2012 році ОСОБА_4 будівель та споруд, оскільки такі твердження спростовуються письмовими доказами по справі: копією технічного паспорту на житловий будинок від 06.02.2013 (а.с. 13-16); копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.08.2014 (а.с. 61). Крім того, даними письмовими доказами спростовується наявна в матеріалах справи пояснювальна записка (а.с. 132), що міститься в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4, а також судом не може бути прийнята як доказ відсутності будівель і споруд при передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки довідка форми 6-зем (а.с. 76), оскільки вона не містить такої інформації.

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в редакції чинній на час реєстрації позивачем своїх прав на спадковий будинок, останній підлягав обов'язковій технічній інвентаризації, тому суд не може прийняти до уваги твердження представника третьої особи про те, що така інвентаризація була проведена спеціалістом без виходу на місцевість, так як це є лише припущенням останнього та не доводиться матеріалами справи. Натомість, матеріали справи містять чинний на час розгляду справи правовстановлюючий документ на спадковий будинок (а.с. 61).

Також суд не може прийняти до уваги заявлені в судових дебатах представником третьої особи ОСОБА_9 вимоги щодо скасування державної реєстрації прав власності позивача на спадковий будинок, оскільки вони суперечать вимогам ст. 3, 11 ЦПК України.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 1, 3, 10, 60, 61, 74, 88, 208, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла 17 грудня 1995 року, право власності на домоволодіння по вул. 9 Січня, 6, у м.Ржищів Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ржищівський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено протягом п'яти днів.

Суддя