Номер провадження: 22-ц/785/6762/17
Номер справи місцевого суду: 2-1262/11
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

Суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Сідлецької Ю.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_2, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Славутич - 95» про стягнення заборгованості за договором поруки,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2009 року публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договорами поруки від 6 серпня 2008 року, які були укладені для забезпечення виконання зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич-95» (далі - ТОВ «Славутич-95») за кредитним договором від 6 серпня 2008 року № 7.6-39, у загальному розмірі 2 870 852,13 доларів США та 1 827 877 грн 46 коп.

Позивач посилався на те, що ТОВ «Славутич-95» порушило взяті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо повернення основної суми заборгованості за кредитом у розмірі 2 600 000 доларів США та сплати процентів за користування кредитними коштами, а тому поручителі несуть солідарну відповідальність з боржником.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2011 року позов ПАТ «ПУМБ» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за договорами поруки в загальному розмірі 2 870 852,13 дол. США (два мільйони вісімсот сімдесят тисяч вісімсот п'ятдесят два долара США 13 центів) та 1 827 877,46 грн. (один мільйон вісімсот двадцять сім тисяч вісімсот сімдесят сім гривень 46 коп.). Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 24 вересня 2014 року рішення районного суду скасовано й ухвалено нове рішення у справі про задоволення позову ПАТ «ПУМБ». Стягнуто з ОСОБА_2 за договором поруки № 7.6-39/П-1 від 6 серпня 2008 року, з ОСОБА_4 за договором поруки № 7.6-39/П-1 від 6 серпня 2008 року (у солідарному порядку з кожного, з ТОВ «Славутич-95», згідно з рішенням господарського суду Одеської області від 22 грудня 2009 року) на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість у загальному розмірі 2 870 852 доларів США та 1 827 877 грн 46 коп.. Вирішено питання про судові витрати. У позові ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою ВССУ від 11.03.2015 року за касаційною скаргою ОСОБА_2 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.12.2011 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 24.09.2014 року скасовано в частині позовних вимог до ОСОБА_2, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, 21.07.2017 року ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 6 серпня 2008 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та ТОВ «Славутич-95» було укладено кредитний договір № 7.6-39, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 2 600 000 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути його у строк до 6 серпня 2010 року (поетапно, починаючи з 6 травня 2010 року до 6 серпня 2010 року), та щомісячно сплачувати проценти із розрахунку 13,2% річних, а у разі невиконання чи неналежного виконання окремих зобов'язань зі збільшеннями на 2% річних.

У цей же день, у забезпечення виконання ТОВ «Славутич-95» зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 7.6-39/П-1, відповідно до якого відповідач поручилась перед позивачем за виконання ТОВ «Славутич-95» усіх його зобов'язань за кредитним договором.

Рішеннями судів встановлено, що позивач належним чином виконав свої обов'язки за кредитним договором, надавши ТОВ «Славутич-95» обумовлені кредитним договором грошові кошти у повному обсязі. Однак ТОВ «Славутич-95» не виконало своїх договірних зобов'язань з повернення основної суми заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у зв'язку з цим утворилася заборгованість, яка станом на 31 серпня 2009 року становила 2 870 852, 13 доларів США та 1 827 877 грн 46 коп., з яких: 2 600 000 доларів США - заборгованість за основною сумою кредиту, 270 852,13 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1 651 326 грн 30 коп. - пеня за порушення строків сплати кредиту, 176 551 грн 16 коп. - пеня за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом.

23 квітня 2009 року позивач направив на адресу ТОВ «Славутич-95» вимогу про виконання зобов'язань за кредитним договором та сплату заборгованості, яка залишилася невиконаною.

Пунктами 1.2 договору поруки від 6 серпня 2008 року передбачено, що поручитель відповідає перед позивачем за виконання зобов'язань ТОВ «Славутич-95» в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, відсотків, комісій, неустойки.

У зв'язку з невиконанням ТОВ «Славутич-95» вимоги позивача про дострокове повернення кредиту, на підставі п.3.1. договору поруки, позивач 14.08.2009 року направив рекомендованим листом відповідачу повідомлення вих.. №ODE -23/148 від 0.08.2009 року з вимогою виконати зобов'язання, забезпечене порукою, у повному обсязі (а.с.47-48).

Пунктом 6.1.1 кредитного договору встановлено, що боржник повинен повернути позивачу кредит в повному обсязі не пізніше 06 серпня 2010 року, але, зважаючи на пред'явлення позивачем до ТОВ «Славутич-95» та відповідача вимог про дострокове погашення заборгованості, строк виконання вимог позивача щодо повернення кредиту сплинув 29.04.2009 року, а з 30.04.2009 року у боржника виникла прострочена заборгованість за основною сумою кредиту.

Згідно до п.2.1.1.7 договору поруки за несвоєчасне виконання обов'язків з повернення кредиту, здійснення плати за кредит, інших платежі, передбачених кредитним договором, поручитель зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зобов'язання повинні виконуватися належно у передбачений законом та договором строк, і факт їх невиконання дає підстави для стягнення боргу в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки судом правильно встановлені фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

З п.1.1.1 договору поруки від 06 серпня 2008 року, укладеного між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_2 вбачається, що порукою забезпечується виконання зобов'язань боржника повернути кредит в розмірі 2600000 доларів США не пізніше 06.08.2010 року відповідно до графіку із датами повернення кредиту частинами:06.05.2010 року 2000000 доларів сША, 06.06.2010 року - 1340000доларів США, 06.07.2010 року 640000 доларів США, відповідно до п.6.1. порука припиняється з припиненням зобов'язання.

Оскільки зобов'язання не виконувалися у передбачений договором строк, то банк скористався правом на дострокове стягнення коштів, і змінив строк виконання зобов'язання.

Зважаючи на викладене, неспроможними є доводи апеляційної скарги про припинення поруки через сплив строку поруки через несплату платежу 06.09.2008 року і необхідність обчислення строку з того часу, оскільки договором не передбачено правил сплати ануїтетних платежів, і строк слід обчислювати з дати дострокової вимоги.

Банк звернуся в межах 6-ти місячного строку 08.09.2009 року.

Не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що укладання договору іпотеки із ОСОБА_2 є обставиною, яка впливає на обсяг її відповідальності, оскільки вимоги кредитора ґрунтуються на договорі поруки, який є самостійним способом забезпечення кредитного зобов'язання, а тому як поручителя не звільняють від відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявність виконавчого листа впливає на рішення суду, є неспроможними, оскільки відповідальність поручителя є солідарною.

Факт видачі виконавчого листа не є ознакою погашення боргу, обов"язок доказування відповідно до ст. 81 ЦПК України покладається на сторону, яка посилається на таку обставину, доказів погашення боргу не надано.

Водночас виконання рішення одним із солідарних боржників і без судового рішення буде підставою для унеможливлення стягнення з солідарного боржника, тому доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відтак, з огляду на це, право не можна вважати порушеним.

Як встановлено, виконавчий напис було повернуто без виконання, і за відсутності реального виконання зобов'язання навіть за умов існування виконавчого напису кредитор не позбавлений права на отримання коштів.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не підписувалися договори поруки, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки доказів на підтвердження таких обставин не надано, і крім того, правомірність правочину презюмується, договір поруки не визнаний недійсним.

Щодо доводів апеляційної скарги про неповідомлення про час та місце розгляду справи, то вбачається зі справи, що справа перебувала в провадженні суду з 2009 року, з часу скасування останнього рішення і направлення справи на розгляд до суду першої інстанції, суд призначав її до розгляду 4 рази, з яких ОСОБА_2, будучи обізнаною про наявність справи в провадженні суду і перегляді рішення через задоволення її касаційної скарги, не отримувала поштову кореспонденцію, яка поверталася з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.162,168,175,194 Т.2), тобто на власний розсуд розпорядилася належними їй процесуальними правами.

Про час та місце судового засідання, в якому було вирішено справу була повідомлена представник ОСОБА_2 ОСОБА_6, підтвердженням чого є поштове повідомлення (а.с.196,т.2), що вважається належним повідомленням сторони і спростовує доводи апеляційної скарги про ненадання можливості участі в суді першої інстанції.

Не впливають на висновки суду доводи апеляційної скарги про набуття у власність кредитором предмету іпотеки, оскільки вирішення питання у позасудовому порядку не є перешкодою для зарахування вартості майна під час виконання рішення суду про стягнення боргу. ОСОБА_2 є поручителем, відповідальність якої є солідарною із боржником, вимоги про стягнення боргу до неї та решти боржників були пред'явлені в 2009 році, щодо боргу решти боржників набрали законної сили рішення судів, які мають преюдіційне значення для вирішення цього спору, підстави для припинення поруки не встановлені, відтак обставини, які виникли після вирішення судом, повинні бути враховані під час виконання рішення суду.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови суду.

Головуючий:

Судді:

Повний текст виготовлено 29.12.2017 року

Суддя: