справа № 156/477/17
Номер провадження: 2/156/224/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Нєвєрова І.М.

за участю секретаря Кирилюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 Н адії Олександрівни про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Представник ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 24 835,98 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 23.11.2012 року Відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах кредитного ліміту.

Заборговану суму Відповідач не сплачує.

Станом на 28.02.2017 року заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 24 835,98 грн., з яких: 482,15 грн. - заборгованість за кредитом; 18 755,07 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3 939,90 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1 158,86 грн. штраф (процентна складова).

Вказану заборгованість представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з Відповідача, а також судові витрати по справі в розмірі 1600 грн.00 коп.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, від неї надійшло клопотання про його проведення у її відсутність , просить відмовити у задоволенні позову, застосувавши строк позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 23.11.2012 року Відповідач отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором у повному обсязі, однак Відповідачем, в порушення своїх зобовязань, не надано своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами.

Судом встановлено, що відповідач порушуючи умови договору, свої зобовязання належним чином не виконала, що стверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості по кредиту і станом на 28.02.2017 року заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 24 835,98 грн., з яких: 482,15 грн. - заборгованість за кредитом; 18 755,07 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3 939,90 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1 158,86 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Також згідно ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання не допускається та воно має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у визначений в ньому строк.

23.11.2012 року відповідач підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у ПриватБанку, де також зазначила, що вона згідна з умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були їй надані для ознайомлення.

Відповідно цих умов та правил договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання та якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, він вважається пролонгованим на той же строк. Разом з тим умови договору не містять договірного визначення строку давності по вимогах, що стосуються умов договору.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобовязаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому, початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. ( ст.261 ЦК України).

За змістом вказаної норми закону, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права, а за ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно повинно бути виконано в цей строк. З довідки про умови кредитування та розрахунку заборгованості вбачається, що кредит повинен був погашатися щомісячними платежами в розмірі не менше 7% від суми боргу, а так, як останній платіж відповідачем було добровільно сплачено 19.03.2014 року, то борг по цим платежам виник з березня місяця 2014 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) застосовується позовна давність в один рік. Так, як у кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється відповідно до графіків погашення кредиту, то початком перебігу строку позовної давності є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, проте не сплатив його. Таким чином, позивачу стало відомо про порушення його права з березня 2014 року і саме з цього часу починається перебіг строку позовної давності по зверненню до суду за захистом порушеного права, який встановлений ст. 257 ЦК України у три роки. Згідно ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом, а п. 7 ч. 13 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. При цьому позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

У зв'язку з цим суд вважає, що позивачем пропущено строк на звернення до суду за захистом порушеного права, оскільки мова йде про споживчий кредит, а тому суд, повинен застосувати позовну давність. Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, а тому не можуть бути задоволені і вимоги щодо стягнення штрафів за невиконання зобов'язання.

Окрім того, згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

Зазначена правова позиція сформульована у постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року по справі № 6-116цс13.

За таких обставин у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 261, 267, 526, 252-255, 258, 261, 267, 546, 549 ЦК України, ст. ст. 6, 8, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити повністю. Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_4

з оригіналом згідно

Суддя І. М. Нєвєров