Справа № 727/72/17
Провадження № 2/727/477/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Мамчина П.І.

при секретарі Єнекюк Т.Г.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про примусове виселення з житлового приміщення, -

В с т а н о в и в:

ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до відповідачів, зазначивши в ньому, що 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення. 17 грудня 2012 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір про відступлення прав вимоги. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 12.06.2008 № 737 позичальником згідно якого є ОСОБА_1.

Вказав, що 12.06.2008 року ПАТ «АК ПІБ» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 737. Відповідно до умов кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 200000,00 гривень, а відповідач ОСОБА_1 зобовязується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. ОСОБА_8 свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит у сумі 200000,00 гривень.

12.06.2008 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 4855, відповідно до якого ОСОБА_2 передала в іпотеку кредитору нерухоме майно, а саме: квартиру під номером 40, яка складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 65,70 кв.м., в тому числі житловою площею 36,30 кв.м., що розташована за адресою місто Чернівці, вулиця Алма-Атинська, у будинку під номером 9, реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 23207931. Заставна вартість предмету іпотеки складає 420000,00 гривень.

У порушення умов договору відповідач ОСОБА_1 свої зобовязання належним чином не виконував, в результаті чого банк прийняв рішення звернути стягнення на заставне майно в рахунок погашення боргу.

13 жовтня 2014 року Шевченківським районним судом м. Чернівці ухвалено рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено та звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1.

31.10.2014 року Шевченківським районним судом м. Чернівці виданий виконавчий лист.

19.11.2015 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Після ухвалення рішення стало відомо, що в квартирі, яка є предметом іпотеки, зареєстровані мешканці, включаючи малолітніх дітей. Згідно довідки про реєстрацію та склад сімї від 30.06.2016 року в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7

Подальша реєстрація ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, в квартирі, що є предметом іпотеки, унеможливлює її реалізацію, в наслідок чого порушуються законні права та інтереси іпотекодержателя. Малолітні ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстровані в зазначеному житловому приміщенні після укладення договору іпотеки, тобто передача в іпотеку відбулась раніше за реєстрацію в ній малолітньої особи.

Просить виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 з квартири АДРЕСА_3, яка складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 65,70 кв.м., в тому числі житловою площею 36,30 кв.м. Стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн.

В судове засідання представник позивача не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, з підстав зазначених у запереченнях, просила в задоволенні позову відмовити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судове засідання не з*явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей в судове засідання не з»явилася, хоча належно була повідомлена про день, час і місце розгляду справи, в зв»язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення. 17 грудня 2012 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір про відступлення прав вимоги. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 12.06.2008 № 737 позичальником згідно якого є ОСОБА_1.

Відповідно до укладеного 12.06.2008 року між ПАТ «АК ПІБ» та ОСОБА_1 кредитного договору № 737 останній отримав кредит у сумі 200000,00 гривень.

12.06.2008 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 4855, відповідно до якого ОСОБА_2 передала в іпотеку кредитору нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_4, що підтверджується договором іпотеки.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 жовтня 2014 року ухвалено рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено та звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно довідки про реєстрацію та склад сімї від 30.06.2016 року в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7

Відповідно до частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, це вид забезпечення виконання зобовязання, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно вимог статті 589 ЦК України , частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотеко держатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотеко держателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачене Законом України «Про іпотеку».

Згідно з частиною третьою статті 33 цього Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку».

Так, згідно із частинами першою та другою статті 39 цього Закону в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави для виселення.

Частина третя статті 109 цього Кодексу регулює порядок виселення громадян.

За змістом частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють із жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Отже, частина друга статті 109 цього Кодексу встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання їм іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання їм іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою цього жилого приміщення.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що в разі звернення стягнення на іпотечне майно в судовому порядку та ухвалення судового рішення про виселення мешканців з іпотечного майна, яке не придбане за рахунок кредитних коштів, підлягають застосуванню як положення частини другої статті 39 та/або частини першої статті 40 Закону № 898-IV, так і частини другої статті 109 ЖК УРСР.

Отже, за змістом зазначених норм особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), який є предметом іпотеки і придбаний не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, при зверненні стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку одночасно надається інше постійне житло. При цьому за положенням частини другої статті 109 ЖК УРСР постійне житло вказується в рішенні суду. При виселенні з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредиту і забезпеченого іпотекою цього житла в судовому порядку, відсутність постійного жилого приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення.

Згідно договору іпотеки від 12.06.2008 року квартира АДРЕСА_2, яка була передана в іпотеку, не була придбана за рахунок отриманих кредитних коштів.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов про виселення відповідачів не підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин виселення проводитися тільки з наданням іншого житлового приміщення, яке повинно бути зазначене у рішенні суду. Позивач таких позовних вимог із зазначенням іншого житлового приміщення не заявляв, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 33, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 575, 589, 590 ЦК України, ст. 109 ЖК Української РСР, ст.ст. 10, 11, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в:

В задоволенні позову ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про примусове виселення з житлового приміщення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд в 10-денний строк з дня його проголошення.

СУДДЯ