РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/17757/16-ц

Пров. №2/766/5375/17

01.06.2017 року, Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Хайдарової І.О.,

за участю секретаря Щербань А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судового засідання міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до Зеленівської селищної ради, третя особа: ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власностів порядку спадкування за законом, після померлого 27 серпня 2014 року ОСОБА_4, на житловий будинок літ. «А» з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. «Б», душ літ. «В», туалет літ. «Г»,т огорожа №1,2, які розташовані за адресою: Херсонська область, с. Петрівка, вул. Шкільна, буд. 36. В обгрунтування позову зазначила, що є донькою померлого 27.08.2014 р. ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок, який розташований за адресою: Херсонська область, с. Петрівка, вул. Шкільна, буд. 36, який померлий успадкував від своїх батьків. У встановлений законом строк звернулась з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено, оскільки право власності на спадкове майно спадкодавцем не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Позивач та її представник в судовому засіданні, яке відбулось 31.01.2017 року позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Позивач зазначила, що її померлий 27.08.2014 р. батько ОСОБА_4 проживав з 1993 року у м. Херсоні до моменту смерті, однак фактично вступив у право володіння будинком. Пізніше, представник позивача ОСОБА_2 наддала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі.

Допитана в судовому засіданні 31.01.2017 року свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що померлий ОСОБА_4, померлий 27.08.2014 року є батьком ОСОБА_1 та проживав у с. Петрівка.

Допитана в судовому засіданні 31.01.2017 року в якості свідка ОСОБА_6, суду пояснила, що вона є колишньою дружиною померлого 27.08.2014 року ОСОБА_4 Вони розлучені з 1991 року, однак спільно проживали до 2000 року у м. Херсоні. У померлого є син від першого шлюбу ОСОБА_3, та сестра ОСОБА_5, яка проживає у с. Петрівка.

Пізніше, свідки в судове засідання не викликались.

За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 30.05.1968 року, домоволодіння №36 по вулиці Шкільній у с. Петрівка належить ОСОБА_7.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії ІІ-ЯК №1009648 від 13.01.1969 року, 29 квітня 1954 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 уклали шлюб, внаслідок чого остання змінила прізвище на ОСОБА_7.

Згідно свідоцтва про народження серії І-АГ №1416987 виданого 13.01.1969 року, ОСОБА_4 народився 17 червня 1954 року, батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_9.

ОСОБА_7 помер 03 червня 1969 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть виданого Суворовським районним РАЦС м. Херсона.

Відповідно до довідки №387 від 26.02.2016 року виданої виконавчим комітетом Зеленівської селищної ради, на день смерті ОСОБА_7, який помер 03.06.1969 року він був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, крім того, разом з ним були прописані ОСОБА_9 дружина, ОСОБА_4 син.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_7 є його дружина ОСОБА_9

Згідно довідки про право особистої власності робітника на житловий будинок, надана для отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_9, будинок №36 по вул. Шкільній у с. Петрівка у м. Херсоні належить на праві власності ОСОБА_10, на день смерті останнього в будинку проживали: ОСОБА_9, дружина та ОСОБА_4 син.

Відповідно до витягу з рішення Зеленівської сільської ради народних депутатів №84/19 від 27.09.1977 року, затверджено наказ по Херсонському совхозу «Овощной» №346 від 24.09.1977 року про перевід земельної ділянки в розмірі 0,15 га ОСОБА_9, яка мешкає за адресою: с. Петрівка, вул. Шкільна, 36 в звязку зі смертю чоловіка ОСОБА_7

ОСОБА_9 Моісеєвна померла 19 січня 1993 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії ІІ-КГ №326552 виданого 20.01.1993 року Зеленівською сільською радою Дніпровського району м. Херсона.

За життя ОСОБА_9 склала заповіт, яким заповідала належний їй жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у м. Херсон, с. Петрівка, вул. Шкільна, 36 заповіла ОСОБА_4. Зазначений заповіт складено 16.02.1991 р., засвідчений державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори ОСОБА_11, зареєстрований в реєстрі за №1-437.

Відповідно до довідки №388 від 26.02.2016 року виданої виконавчим комітетом Зеленівської селищної ради, на день смерті ОСОБА_9, яка померла 19.01.1993 року вона був зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, інших зареєстрованих осіб не було.

За відомостями домової книги, ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1982 року.

Відповідно до ст. 548, 549 ЦК УРСР ОСОБА_4 є таким, що прийняв спадщину після смерті матері, оскільки він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, будучи зареєстрованим та продовжуючи проживати у спірному житловому приміщенні, тобто, він успадкував житловий будинок повністю.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 01.07.1989 року, виданого Дніпровським відділом РАЦС м. Херсона, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 уклали шлюб, внаслідок чого остання змінила прізвище на ОСОБА_4. Зазначений шлюб було розірвано 12 лютого 1991 року, що підтверджено відповідним с свідоцтвом про розірвання шлюбу від 26.09.1991 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-КГ №370103 виданого 28.12.1989 року Дніпровським відділом РАЦС м. Херсона, ОСОБА_13 народилась 06 жовтня 1989 року, батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-КГ №064666 від 10.09.2011 року, 10 вересня 2011 року укладено шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_13, внаслідок чого остання змінила прізвище на «Дроботенко».

02.09.2014 року із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась дочка померлого ОСОБА_1, що підтверджено відповідною заявою, наявною в матеріалах спадкової справи.

25.06.2015 року до Першої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про не видання свідоцтва про право власності ОСОБА_1 звернувся син померлого ОСОБА_3.

25.06.2015 року нотаріусом ОСОБА_3 розяснено, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого 27.08.2014 року ОСОБА_4, крім того, разом зі спадкоємцем він не був зареєстрований.

Третя особа не скористався своїм правом бути присутнім у судовому засіданні та надати суду докази на підтвердження своїх доводів або заперечень. До суду не надано доказів, що третя особа ОСОБА_3 в судовому порядку вирішив питання щодо прийняття ним спадщини.

Відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України Про власність громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.

Позивач ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину, оскільки у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк подала до нотаріальної контори відповідну заяву.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленному цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За приписами частини другої цієї статті кожна наступна черга спадкоємців одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усуненнямїхвід права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмова від її прийняття.

Таким чином, ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги, яка прийняла спадщину успадкувала в порядку спадкування за законом майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_4 а самежитловий будинок літ. «А» з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. «Б», душ літ. «В», туалет літ. «Г»,т огорожа №1,2, які розташовані за адресою: Херсонська область, с. Петрівка, вул. Шкільна, буд. 36.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд вважає за можливе застосувати положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з огляду на те, що позивачка прийняла спадщину, вільно володіє цим майном, але за відсутністю правовстановлюючих документів не може провести відповідну реєстрацію свого права власності.

У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом є такими, що засновані на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. ст. 328, 1218, 1223, 1260, 1270 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 214-215, 218 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до Зеленівської селищної ради, третя особа: ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_15, який помер 27 серпня 2014 року на житловий будинок літ. «А» з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. «Б», душ літ. «В», туалет літ. «Г»,т огорожа №1,2, які розташовані за адресою: Херсонська область, с. Петрівка, вул. Шкільна, буд. 36.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_16