Справа № 2-о/593/81/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" листопада 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, якою просить встановити той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, що був виданий 23 березня 2002 року Біщецькою сільською радою Бережанського району на ім"я ОСОБА_2, належить його батькові ОСОБА_2, оскільки після смерті батька він через зазначену помилку не має можливості отримати спадщину, а іншим способом, крім судового, встановлення цього факту є неможливим.

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав, просив їх задоволити.

Представник зацікавленої особи Біщецької сільської ради у судове засідання не з"явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення вимог заявника заперечень немає.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, взявши до уваги письмову заяву представника Біщецької сільської ради та пояснення свідків, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із ст. 234 та ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає цивільні справи непозовного провадження про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, в тому числі фактів родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Згідно п.12 постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Судом встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, що був виданий 23 березня 2002 року Біщецькою сільською радою Бережанського району на ім"я ОСОБА_2, належить батькові заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Цей факт підтверджується показами заявника, який показав, що його батько ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Поручин Бережанського району та постійно проживав в цьому ж селі, на АДРЕСА_1. Батько постійно працював у місцевому колгоспі " Золоте руно" і тому йому при розпаюванні земель колгоспу було надано земельну ділянку площею 1.29га та на його ім"я Біщецькою сільською радою 23 березня 2002 року був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, однак у ньому ім"я його батька замість ОСОБА_2 записано - ОСОБА_2. Далі в своїх поясненнях заявник зазначив, що хоч батько на випадок своєї смерті розпорядився належним йому майном та 20 квітня 2011 року у Біщівській сільській раді склав заповіт, яким все належне йому майно, у тому числі і належну йому земельну ділянку, яка підтверджена Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, заповів йому, однак виявлена розбіжність у свідоцтві про смерть та в Державному акті про право власності на земельну ділянку перешкоджає йому отримати спадщину після смерті батька, тому він змушений був звернутися до суду із зазначеною вимогою, так як іншим способом, окрім судового, виправити дані розбіжності немає можливості. Просить суд винести рішення, яким встановити факт належності його покійному батькові ОСОБА_2 Державного акту на землю серії НОМЕР_1, виданого йому 23 березня 2002 року Біщецькою сільською радою на ім"я ОСОБА_2.

Для підтвердження вищевказаного факту заявник представив суду для огляду ряд документів та просив допитати свідків.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що їй відомо, що батько заявника ОСОБА_2 працював у місцевому колгоспі і йому була надана земельна ділянка площею 1.29 га, на яку йому Біщівською сільською радою 23 березня 2002 року був виданий Державний акт.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є одна і та ж сама особа і саме він був батьком заявника. Цей факт їй достовірно відомий, бо заявник ОСОБА_1 є її чоловіком, а покійний ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав в селі Поручин Бережанського району та помер ІНФОРМАЦІЯ_3, був її свекром. Далі свідок пояснила, що їй відомо, що свекр працював у міцевому колгоспі і йому була надана земельна ділянка площею 1.29 га, на яку Біщівською сільською радою був виданий Державний акт, і хоч свекр розпорядився своїм майном та на все належне йому майно склав заповіт і спору щодо прийняття спадщини між спадкоємцями немає, однак через виявлення розбіжностей у документах заявник не може прийняти спадщини, оскільки у свідоцтві про смерть його батько вказаний як ОСОБА_2, а у Державному акті на землю він вказаний як ОСОБА_2. Той факт, що вищевказаний Державний акт, хоч виданий на ім"я ОСОБА_2, однак належить саме батькові заявника ОСОБА_2 підтверджується тим, що він, уклавши 26 грудня 2011 року із Товариством з обмеженою відповідальністю " БережаниАгро" договір оренди належної йому землі, як орендну плату отримував зерно. Як доказ правдивості своїх свідчень свідок представила суду для огляду договір оренди землі від 26 грудня 2011 року, який був укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю " БережаниАгро" терміном на десять років про передачу в оренду земельної ділянки площею 0.62 га, що знаходиться на території Біщівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області та на звороті вищевказаного договору оренди міститься акт приймання-передачі земельної ділянки орендодавцем ОСОБА_2 орендарю ТзОВ " Бережани Агро", розміром 0,62га, що знаходиться у власності орендодавця згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, що був виданий 23 березня 2002 року Біщецькою сільською радою Бережанського району на ім"я ОСОБА_2, належитьбатькові заявника ОСОБА_2 також підтверджується і оглянутими в судовому засіданні довідками за № 742 та № 744, виданими 2 листопада 2017 року Біщівською сільською радою, які свідчать про те, що Державний акт про право власності на земельну ділянку площею 1.29 га серії НОМЕР_1, що був виданий 23 березня 2002 року Біщівською сільською радою на ім"я ОСОБА_2, належить батькові заявника ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є однією і тією ж особою, оскільки іншої особи з такими ж анкетними даними на території Біщівської сільської ради не було.

Оглянутий в судовому засіданні заповіт, складений батьком заявника ОСОБА_2 20 квітня 2011 року підтверджує належність йому зазначеної земельної ділянки, оскільки у цьому документі заповідач ОСОБА_2 чітко вказує про наявність належної йому земельної ділянки, яка підтверджена Державним актом на землю серїі НОМЕР_1, що був виданий 23 березня 2002 року.

Таким чином, поскільки здобутими в судовому засіданні доказами у їх сукупності доведено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, що був виданий 23 березня 2002 року Біщецькою сільською радою Бережанського району на ім"я ОСОБА_2, належить батькові заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому вимоги заявника слід визнати підставними і задоволити їх.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 15, 60, 213-215, 218, 234-235, 256-259, 292, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, що був виданий 23 березня 2002 року Біщецькою сільською радою Бережанського району Тернопільської області на ім"я ОСОБА_2, належить батькові заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.