Справа № 381/5025/16-ц Головуючий у І інстанції Осаулова Н. А.
Провадження № 22-ц/780/4182/17 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 29 29.11.2017

УХВАЛА
Іменем України

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,
суддів: Сушко Л.П., Кашперської Т.Ц.,
за участю секретаря: Волошина В.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2017 року у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,
ВСТАНОВИЛА:
У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2009 року позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 було задоволено та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок різниці між фактично виплаченою надбавкою за безперервну військову службу та надбавкою за безперервну військову службу в розмірі 70% з 01 квітня 2003 року по 01 лютого 2005 року, без урахування листопад-грудень місяць 2003 року з урахуванням коефіцієнту інфляції, та стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 нараховану різницю в розмірі 9314,75 грн.. Військовою частиною було здійснено нарахування та оплату надбавок за безперервну вислугу років в розмірі 9314,75 гривень та виконавчий збір у розмірі 931,47 грн., а всього військовою частиною було сплачено 10246,22 грн.
20 січня 2015 року, постановою Вищого адміністративного суду України, постанову Фастівського міськрайонного суду від 07 серпня 2009 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 03 листопада 2011 року скасовано, а у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частин НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання виплатити грошове забезпечення відмовлено.
Позивач зазначає, що грошові кошти в сумі 9314, 75 грн. виплачено військовою частиною в примусовому порядку за рішенням суду, тому кошти підлягають поверненню як безпідставно набуте майно.
Просили суд, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 9314,75 гривень.
Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2017 року в задоволені позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням Військова частина НОМЕР_2 подала апеляційну скаргу та просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2009 року позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 було задоволено та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок різниці між фактично виплаченою надбавкою за безперервну військову службу та надбавкою за безперервну військову службу в розмірі 70% з 01 квітня 2003 року по 01 лютого 2005 року, без урахування листопад-грудень місяць 2003 року з урахуванням коефіцієнту інфляції, та стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 нараховану різницю в розмірі 9314,75 грн.. На виконання вимог постанови військовою частиною було здійснено нарахування та оплату надбавок за безперервну вислугу років в розмірі 9314,75 гривень та виконавчий збір у розмірі 931,47 грн., а всього військовою частиною було сплачено 10246,22 грн.
20 січня 2015 року, постановою Вищого адміністративного суду України, постанову Фастівського міськрайонного суду від 07 серпня 2009 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 03 листопада 2011 року скасовано, а у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частин НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання виплатити грошове забезпечення відмовлено.
Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що зазначена сума відповідно до вимог статті 1215 ЦК України поверненню не підлягає.
З вказаним висновком погоджується і колегія суддів виходячи з наступного: Відповідно до ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)
особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Звертаючись до суду з позовною вимогою про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно набутих грошових коштів, позивач свої вимоги обгрунтовував тим, що кошти відповідачем було отримано на виконання постанови Фастівського міськрайонного суду від 07 серпня 2009 року.
Згідно з вимогами ст.. 1212 ЦК України, безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею за рахунок іншої особи, без достатньої правової підстави, тому, суд вважає, що зазначена норма закону не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки, в даному випадку кошти ОСОБА_1 були отриманні за наявності підстав, передбачених законодавством.
Між тим, з п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України вбачається, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
За змістом даної правової норми перераховані виплати не підлягають поверненню за умови, що особа, яка зробила такі виплати, здійснила їх, по-перше, добровільно, по-друге, за відсутності рахункової помилки з її боку і, по-третє, за відсутності недобросовісності з боку набувача.
Доказів на підтвердження того, що переплата пенсії відбувалася у зв`язку з рахунковою помилкою і недобросовісною поведінкою відповідача Військова частина НОМЕР_1 не надала, а тому суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову.
Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.
Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.
Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - відхилити.
Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2017 року року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: