Справа №760/7744/17
Провадження № 2/760/4035/17
УХВАЛА

/про залишення позовної заяви без руху/

10 травня 2017 року місто Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з під арешту, зобов'язання вчинити дії та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з під арешту, зобов'язання вчинити дії та скасування рішення, вказавши що вона являється власником квартири АДРЕСА_1 та співвласником квартири АДРЕСА_2. На все її майно накладено арешт на підставі постанов ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва, однак на даний час у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником по яких виступає вона.

Посилаючись на ці обставини, позивач просить застосувати до правовідносин сторін положення, зокрема, ст.ст. 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження», та захистити її права шляхом: 1) зняття арешту зі всього її майна, накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №6466232 від 01.02.2008 року виданої ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва, та ВП №5602372 від 05.12.2007 року; 2) зобов'язання відповідача припинити чинність записів №6225780, №6816519, №18661747, про обтяження її майна та внести відповідні зміни в Державний реєстр речових прав; 3) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33520590 від 23.01.2017 та внести відповідні зміни в Державний реєстр речових прав.

Розглянувши позовну заяву, додані до неї матеріали, суддя дійшла висновку про наявність підстав для залишення даної заяви без руху, виходячи з наступного.

В силу вимог ч. 2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, при здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

За змістом положень ч. 1 ст. 118 ЦПК України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Статтею 119 ЦПК України визначені вимоги щодо форми і змісту позовної заяви, зокрема, частиною першою статті встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі.

Відповідно до частини другої вказаної норми процесуального закону передбачено, що позовна заява повинна містити, в тому числі, ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Суддею встановлено, що позовна заява Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві не містить викладу обставин щодо обґрунтування заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 26 ЦПК особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи та їх представники. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, тобто особи, матеріально-правовий спір між якими є предметом вирішення в цивільному судочинстві.

Зміст позовних вимог, тобто, предмет позову, становить певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, становлять підставу позову.

Так, позивачем пред'явлені вимоги до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо звільнення майна з під арешту на підставі ст. 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з цим, згідно роз'яснень викладених у п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Однак, позивачем не зазначено боржника та стягувача за виконавчим провадженням по якому було накладено арешт на спірне майно, що не дає можливості встановити коло всіх осіб, права яких можуть зачіпатися рішенням у даній справі.

За таких обставин позивачеві необхідно зазначити всіх боржників та стягувачів по виконавчому провадженню в рамках якого було накладено арешт на спірне майно, їх повне найменування, адресу місця проживання (місцязнаходження), поштовий індекс, номери засобів зв'язку.

Окрім того, у п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 вказано, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК.

Таким чином позивачеві необхідно обґрунтувати підстави позову, врахувавши, що законом чітко визначений порядок оскарження дій державного виконавця або іншої посадової особи під час виконання рішення суду, ухваленого в порядку ЦПК України.

Також, позивачем не наведено підстав позову в частині вимог зобов'язання вчинити дії та скасування рішення.

У зв'язку з цим позивачеві необхідно зазначити відповідне обґрунтування, врахувавши, що згідно п. 8 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» позови щодо оскарження дій або бездіяльності державного реєстратора прав на нерухоме майно розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Окрім того, позивачем не зазначено з якого саме майна він просить зняти арешт, а тому позивачеві необхідно викласти позовні вимоги у відповідності з вимогами ЦПК України, зазначивши, що конкретно вимагає позивач та який спосіб захисту своїх прав вона обрала.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з під арешту, зобов'язання вчинити дії та скасування рішення - залишити без руху і надати позивачу термін для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків шляхом подання позовної заяви в новій редакції, доплати судового збору та подання оригіналу платіжного документу, і роз`яснити позивачу, що у разі не виправлення недоліків в зазначений строк, позовна заява вважатиметься не поданою та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Лазаренко