Справа № 161/9529/17
Провадження № 2-о/161/194/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі : головуючого - судді Кирилюк В.Ф.

присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі Турук І.Р.

з участю: прокурора Яненко В.В.

представника заявника ОСОБА_3

заінтересованої особи ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за заявою Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 міста Луцька про госпіталізацію недієздатної особи до психіатричного закладу,-

в с т а н о в и в:

Волинська обласна психіатрична лікарня № 1 міста Луцька звернулась до суду з заявою про госпіталізацію недієздатного ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, 14.11.2014 року був госпіталізований до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька, доставлений мамою-опікуном в звязку з погіршенням стану: був збуджений, агресивний, дратівливий. З діагнозом: «Параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, змішаний дефект». За даними А/К , ранній розвиток без особливостей, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, інвалід 1-ї групи за психзахворюванням. На ДО з 1979 року, хворіє на протязі багатьох років. В 3-х річному віці переніс важку ч/мт.. За даними медичної карти амбулаторного хворого №20775, медичної карти стаціонарного хворого № 3261 та заяви опікуна ОСОБА_4 від 19.06.2017 року вбачається, що в картині психологічного розладу присутні небезпечні для хворого прояви: дезорганізація психічної сфери, емоцій та поведінки негативізм, некерованість, імпульсивність, злобність, агресивність до оточуючих, в тому числі під час перебування на стаціонарному лікуванні, незважаючи на постійний прийом антипсихотиків, що унеможливлює виписку із стаціонару.

Згідно висновку комісії лікарів психіатрів від 19.06.2017 року ОСОБА_5 інвалід І групи за психічним захворюванням страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, змішаний дефект. Потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару.

У заяві вказується також, що рішенням Луцького міського суду від 21.12.2000 року ОСОБА_5 визнано недієздатним та рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №120 від 23.02.2001 року його опікуном призначено матір ОСОБА_4.

На підставі викладеного просить продовжити лікування недієздатного ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 у Волинській обласній психіатричній лікарні №1 міста Луцька строком на 6 місяців.

В судовому засіданні представник психіатричного закладу, лікар-психіатр відділення № 1 ОСОБА_3 заяву підтримав з підстав в ній зазначених. Просив суд заяву задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримала заяву про госпіталізацію недієздатного ОСОБА_5 до психіатричного закладу.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судовому засіданні просила заяву задовольнити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

З пояснень сторін, матеріалів справи встановлено, що рішенням Луцького міського суду від 21.12.2000 року ОСОБА_5 визнано недієздатним та рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №120 від 23.02.2001 року його опікуном призначено матір ОСОБА_4 (а.с.7-9).

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів №515 від 19.06.2017 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель м.Луцька, пр.. Відродження, 5/70, поступив на лікування до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька 14.11.2014 року, доставлений мамою-опікуном в звязку з різким погіршенням стану: був збуджений, агресивний, дратівливий. З діагнозом «Параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, змішаний дефект». З наявної медичної документації: медичної карти амбулаторного хворого № 20775, медичної карти стаціонарного хворого № 3261 та заяви опікуна ОСОБА_4 від 19.06.2017 року, випливає, що в картині психічного розладу присутні небезпечні для хворого прояви: дезорганізація психічної сфери, емоцій та поведінки негативізм, некерованість, імпульсивність, злобність, агресивність до оточуючих, в тому числі під час перебування на стаціонарному лікуванні, незважаючи на постійний прийом антипсихотиків, що унеможливлює виписку із стаціонару. Виходячи з даних анамнезу та обєктивного стану, ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад «Параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, змішаний дефект», який позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан та поведінку у звязку з неодноразовими вчиненнями в минулому та реальними даними в даний час вчинити дії, що становлять безпосередньо небезпеку для життя і здоровя оточуючих. Потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару (а.с.5).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року N 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Таким чином, на основі викладеного, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити та продовжити госпіталізацію ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у психіатричному закладі - Волинській обласній психіатричній лікарні № 1 міста Луцька строком 6 місяців.

На підставі Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 15, 57-60, 212-215,279-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Продовжити строк госпіталізації недієздатного ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, пр Відродження, 5/70 у психіатричному закладі Волинській обласній психіатричній лікарні № 1 міста Луцька строком 6 (шість) місяців.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення про задоволення заяви про продовження строку госпіталізації до психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги.

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк

Присяжні : ОСОБА_6

ОСОБА_2