Справа № 639/3350/17
Провадження 2/639/1595/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гаврилюк С.М.,

при секретарі судового засідання - Макушенко Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 26.01.2013 сторони зареєстрували шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 34.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні.

Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на сина, який має поганий стан здоров'я та часто хворіє.

Позивачеві відомо, що відповідач є інвалідом 2 групи, однак працює, має стобальний дохід а тому, на думку ОСОБА_1, він має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від його доходу .

У зв'язку з вищевикладеним позивач просить ухвалити рішення, в силу якого стягувати з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з дня звернення до суду до досягнення ним повноліття у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі ? від усіх видів заробітку, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що зазначив у поданій до суду заяві, у якій також просив розглядати справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2, виданного Київським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 26.01.2013, актовий запис № 34 (а.с.49).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3, виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 21.01.2014, актовий запис № 64 (а.с. 5).

Згідно повідомлення КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 2» від 26.05.2017, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою АДРЕСА_1 з 03.04.2017 та перебуває під наглядом лікарів-фахівців дитячої поліклініки. За цей час звертався до лікаря-невролога, діагноз мінімальна мозкова дисфункція, синдром гіперзбудливості. При звернені до поліклініки дитину супроводжує мати, дідусь, бабуся (а.с. 8).

Згідно виписки з генетичної картки , ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 ,має діагноз: мінімальна мозкова дісфункція, затримка речового розвитку, синдром гіперзбудності. Рекомендовано нагляд та лікування у дитячого невролога, заняття з логопедом, медикаментозне лікування, дієта, після курсу лікування контрольне обстеження (а.с.9).

Позивачка з 24.04.2017 року та на теперішній час працевлаштована (а.с.10).

Відповідач у своїй заяві від 21.06.2017 зазначив, що є інвалідом 3 групи, працює прибиральником в ОСББ "Елефант ".

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу батьків, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України , аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище позивача, яка працює, та дитини, відповідача, який є інвалідом 3 групи, вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/4 (одної четвертої) частини від доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову - 31.05.2017 до досягнення дитиною повноліття.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно з положеннями ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 57, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 217, 367 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити часково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який працює прибиральником ОСББ «Елефант», на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання малолітного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 (одна четверта) частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.05.2017 до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк