Справа № 598/1436/16-ц
провадження № 2/598/500/2017
РІШЕННЯ

іменем України

"08" грудня 2017 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого ГУДИМИ І.В.

секретаря ЖИЛЯК Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Збаражі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» м.Київ до Збаразької державної нотаріальної контори, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» м.Дніпро, про звільнення майна з-під арешту,-

встановив :

До суду звернулося ТОВ «Кей-Колект» м.Київ з позовом до Збаразької державної нотаріальної контори, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1, про звільнення з-під арешту майна, що було передане в іпотеку, а саме будинок АДРЕСА_1, на який було накладено арешт на підставі договору застави №233 від 25.01.2003 року, який в свою чергу був посвідчений державним нотаріусом Збаразької державної нотаріальної контори. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29 червня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0 (далі кредитний договір), відповідно до якого ОСОБА_1, як позичальнику, було надано грошові кошти, а він зобов'язався повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Крім того, тоді ж 29 червня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, за умовами якого і в забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, банку було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок АДРЕСА_1. В подальшому, 12 грудня 2011 року, між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір факторингу №1 та договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, за якими ПАТ «УкрСиббанк» відступив своє право грошової вимоги до боржника за вищевказаними кредитним договором та договором іпотеки. 10 червня 2016 року при зверненні до нотаріуса позивачу стало відомо, що на майно ОСОБА_1, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором від 29 червня 2006 року, накладено арешт державним нотаріусом відповідно до договору застави №233 від 25.01.2003 року, який було посвідчено в Збаразькій державній нотаріальній конторі. А тому, з метою скористатися своїм правом щодо задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки, позивач просить звільнити іпотечне майно, на яке було накладено

арешт на підставі вищевказаного договору застави №233 від 25.01.2003 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява, в якій представник позивача просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача - Збаразької державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, однак на адресу суду від відповідача надійшла заява, в якій просить проводити розгляд даної справи у відсутності представника відповідача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ПАТ КБ «ПриватБанк» м.Дніпро, якого було залучено до участі у справі відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 28 вересня 2017 року, в судове засідання не з'явився, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому суд виходив із наступного.

Так, судом встановлено, що 29 червня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №0, відповідно до умов якого ОСОБА_1 було надано грошові кошти (кредит) у розмірі 100000 доларів США, що еквівалентно 505000 гривень, терміном з 30 червня 2006 року по 25 червня 2011 року, а ОСОБА_1 у свою чергу зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку (АКІБ «УкрСиббанк») кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тоді ж, 29 червня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, згідно з умовами якого банку, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №0 від 29 червня 2006 року, ОСОБА_1 було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме приміщення торгового центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» в будинку АДРЕСА_1. Дані обставини знайшли своє підтвердження копією договору про надання кредиту №0 від 29.06.2006 року (а.с.4-7), копією договору іпотеки від 29.06.2006 року (а.с.12-16).

Згідно із ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із ст.37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

В даний час позивач є іпотекодержателем майна, що було передано в іпотеку, а саме приміщення торгового центру «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться в будинку АДРЕСА_1. Підставою даного обтяження є договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011 року, за якими ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» своє право вимоги до боржника за вищевказаними кредитним договором та договором іпотеки. Дана обставина стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо №61095457 від 10.06.2016 року (а.с.17-29).

Крім того, судом встановлено, що на спірне приміщення, що знаходиться в будинку АДРЕСА_1, було накладено арешт на підставі договору застави від 24.01.2003 року, який в свою чергу був посвідчений державним нотаріусом Збаразької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №233. Дана обставина знайшла своє підтвердження інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо №61095457 від 10.06.2016 року (а.с.17-29), копією договору застави нерухомого майна від 24.01.2003 року (а.с.73).

Згідно ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що арешт, який було накладено на спірне нерухоме майно відповідно до договору застави від 24.01.2003 року, перешкоджає позивачу, як іпотекодержателю, скористатися своїм законним правом щодо задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки, в тому числі і щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та набуття права власності на нього.

Таким чином, враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що слід звільнити з-під арешту іпотечне майно, а саме приміщення в будинку АДРЕСА_1, на яке було накладено арешт на підставі договору застави від 25.01.2003 року, що був посвідчений Збаразькою державною нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі за №233.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 575, 590 ЦК України, ст.ст. 1, 12, 37 Закону України «Про іпотеку», ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 10, 15, 57, 60, 169, 209, 212-215, 218, 292 ЦПК України, суд,-

вирішив :

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту іпотечне майно, а саме приміщення будинку АДРЕСА_1, на яке було накладено арешт на підставі договору застави від 25.01.2003 року, що був посвідчений Збаразькою державною нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі за №233.

Дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду

Тернопільської області через Збаразький районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вказане рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ : І. В. ГУДИМА