Справа 688/3775/17
№ 2-о/688/122/17
Рішення

Іменем України

27 грудня 2017 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючої - судді Цідик А.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Варави О.Ю.,

заявника ОСОБА_1,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у м. Шепетівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб - Полонської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, яка залишила на її ім'я заповіт на земельну частку (пай) в землях КСП «Марія» в с. В. Каленичі Полонського району Хмельницької області. У 2017 році заявник звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, оскільки нею пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини та відсутні документи, які б підтверджували факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що унеможливлює оформити право на спадщину. Просила встановити факт постійного проживання із спадкодавцем, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні заявник заяву підтримала з підстав, викладених у заяві.

Представник заінтересованої особи - Полонської міської ради у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечив.

Заінтересована особа ОСОБА_2 заяву підтримав.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Пунктом 23 постанови роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ст. 1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини.

Ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина земельну частку (пай) в землях КСП «Марія» в с. В. Каленичі Полонського району Хмельницької області. Спадкодавець на момент смерті була зареєстрована по АДРЕСА_2, проте фактично проживала із заявником, зареєстрованим по АДРЕСА_1. З метою оформлення права на спадщину за заповітом ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки строк для прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України сплив, а факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини нею не підтверджено.

Встановлення даного факту заявнику необхідно для того, щоб прийняти спадщину після смерті ОСОБА_3 Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, крім неї спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_2, який спадщину не прийняв.

Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть, копією заповіту, сертифікатом на право на земельну частку (пай), довідкою про склад сім'ї та іншими матеріалами справи.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини також підтверджується довідкою квартального комітету №4 виконавчого комітету Шепетівської міської ради та показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

З огляду на викладене, а також те, що заінтересовані особи не заперечують проти задоволення заяви, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує.

Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 263-265, 294, 315, 319 ЦПК України, ст.ст. 1268-1270 ЦК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб - Полонської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 05 січня 2018 року.

Суддя А.Ю. Цідик