Справа № 520/2705/17
Провадження № 2/520/6891/17
Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді Куриленко О.М.
за участю секретаря - Баранової Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Одеської міської ради, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України та виготовлення проїзного документу дитині для виїзду за кордон,
03.03.2017 року позивач звернулась до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким надати дозвіл на неодноразові виїзди за межі державного кордону України в Турецьку Республіку, Арабську Республіку, Єгипет, Федеративну Республіку Німеччина, Республіку Польща, Французька Республіка, Державу Венгрия, Російську Федерацію, Королівство Іспанія, Італійську Республіку, Чеську Республіку, неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною 16 річного віку, у супроводі матері - ОСОБА_1, без згоди на такий виїзд її батька - ОСОБА_2.
Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала в шлюбних стосунках з відповідачем ОСОБА_2, в період якого народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач вказує на те, що вона має намір разом з донькою виїхати за кордон для відпочинку, оздоровлення, всебічного розвитку дитини. Однак, відповідач безпідставно відмовляє у наданні дозволу, не надаючи жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову.
Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, її представник ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою про розгляд справи у відсутності позивача, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло.
Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Одеської міської ради у судове засідання також не з'явився, причини неявки суду не повідомив.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Правовідносини між сторонами по справі є сімейно-правовими та урегульовані положеннями СК України.
У судовому засіданні встановлено, що 27 червня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 521.
В період шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1.
Подружні стосунки між сторонами не склались, в результаті чого рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2014року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.
Як зазначає позивач у своїй позовній заяві вона має намір виїхати разом з донькою за межі державного кордону України в Турецьку Республіку, Арабську Республіку, Єгипет, Федеративну Республіку Німеччина, Республіку Польща, Французька Республіка, Державу Венгрия, Російську Федерацію, Королівство Іспанія, Італійську Республіку, Чеську Республіку, з метою оздоровлення, відпочинку та розвитку дитини. Відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд малолітньої доньки за кордон. Також стверджує, те що виїзд дитини за кордон вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, але, не зважаючи на це, відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд за межі України, при цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить.
Статтею 33 Конституцією України від 28 червня 1996 року передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.
Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами).
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям - громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: коли другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджує запис про батька у свідоцтві про народження дитини, і він відсутній у пункті пропуску; коли у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким прямує громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі є відповідний запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік в дипломатичному представництві України за кордоном; у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері).
Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків - батька і матері - у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Зокрема, стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов`язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
З урахуванням викладеного, враховуючи, що місце проживання відповідача взагалі не відомо та позивач не має іншої можливості захистити свої права, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Одеської міської ради, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України та виготовлення проїзного документу дитині для виїзду за кордон - підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10, 212-215 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57, Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Одеської міської ради, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України та виготовлення проїзного документу дитині для виїзду за кордон - задовольнити.
Надати дозвіл на неодноразові виїзди за межі державного кордону України в Турецьку Республіку, Арабську Республіку, Єгипет, Федеративну Республіку Німеччина, Республіку Польща, Французька Республіка, Державу Венгрия, Російську Федерацію, Королівство Іспанія, Італійську Республіку, Чеську Республіку, неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною 16 річного віку, у супроводі матері - ОСОБА_1, без згоди на такий виїзд її батька - ОСОБА_2.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Куриленко О. М.