АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 686/4599/17
Проваджння № 22-ц/792/1924/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар - Гриньова А.М.,

з участю представника апелянта

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми втрат від інфляції та трьох процентів річних з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 липня 2017 року, ухвалене суддею Мазурок О.В. в приміщенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області,

встановила:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з указаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 101 010,96 грн., з яких інфляційні нарахування у розмірі 93 441,91 грн. та 3% річних у розмірі 7 569,05 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 17 травня 2011 року ОСОБА_2 взяв у нього під реалізацію товар за який мав повернути кошти в сумі 110 194 грн., що еквівалентно 13786,31 дол. США, з розрахунку 7,993 грн. за 1 дол. США по курсу НБУ на момент подання позовної заяви. ОСОБА_2 частково здійснив реалізацію товару на суму 21050 грн., які йому повернув, а залишок товару на суму 89144 грн. йому не повернув, а здійснивши його реалізацію привласнив ці кошти. 29 червня 2013 року ОСОБА_2 власноручно написав та надав йому розписку та зобов'язався повернути борг згідно графіку - 50 000 грн. до 1 вересня 2013 року, остаточну суму залишок у розмірі 39 144 грн. - до 1 грудня 2013 року. Крім того вказав, що ОСОБА_2 заборгував йому за оренду кіосків за серпень, вересень та жовтень 2013 року 2680 грн.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 84 144 грн. боргу та 956,14 грн. сплаченого судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено. 5 березня 2015 Хмельницьким міськрайонним судом було видано виконавчий лист.

На час звернення з вказаним позовом зазначене вище рішення суду не виконано в повному обсязі, 1 березня 2017 року ОСОБА_2 перерахував йому 50 000 грн.

За період з березня 2014 року по березень 2017 року заборгованість з урахуванням індексу інфляції становить 93 441,91 грн. та три проценти річних від суми боргу за означений період становить 7 569,05 грн., а всього 101 010,96 грн., та суму судового збору в розмірі 1010,11 грн., які просив стягнути з відповідача на свою користь.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 липня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 93 441,91 грн. суми втрат від інфляції та 934,42 грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

18 серпня 2017 року ОСОБА_2 подав заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 10 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18 липня 2017 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказав на те, що заочне рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки судом при вирішенні справи неправильно застосовано норми матеріального права; позивачем допущено, а судом не виправлено арифметичну помилку при проведенні розрахунку розміру інфляційних втрат, які суд вирішив стягнути з нього на користь позивача. А тому просив скасувати заочне рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В суді представник апелянта підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу а судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення учасника процесу, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та зміні рішення суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставина справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд допустив помилку при вирішенні питання щодо розміру відшкодування втрат в зв'язку з інфляційними процесами, тому в цій частині рішення суду підлягає зміні.

Судом встановлено, що заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10 грудня 2014 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 84144 грн. боргу та 956,14 грн. судового збору. Дане рішення набрало законної сили 4 лютого 2015 року, а 5 березня 2015 року Хмельницьким міськрайонним судом був виданий виконавчий лист на примусове стягнення суми боргу.

В рахунок погашення боргу 1 березня 2017 року ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачено 50 000 грн.

Задовольняючи частково позов суд виходив з того, що в зв'язку з простроченням ОСОБА_2 грошового зобов'язання перед ОСОБА_1, він зобов'язаний сплатити останньому компенсаційні виплати у вигляді інфляційних за весь час затримки розрахунку відповідно до наданого позивачем розрахунку.

Однак такий висновок не в повній мірі відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом правильно встановлено, що оскільки ОСОБА_2 не виконав своєчасно грошових зобов'язань перед ОСОБА_1, тому в порядку ст. 625 ЦК України він має нести відповідальність у вигляді відшкодування інфляційних за весь період прострочення платежу.

В той же час судом допущено помилку під час перевірки правильності проведення розрахунку інфляційних втрат, яких зазнав позивач у зв'язку з неповерненням відповідачем боргу за період з 5 березня 2014 року по 1 лютого 2017 року.

За вказаний період інфляційні втрати за невиконання грошового зобов'язання склали 64286,02 грн. (березень 2014 року 84144 грн. х 1,022 % - 84144 грн. = 1851,17 грн.; квітень 2014 року 84144 х 1,033 - 84144 = 2776,75 грн.; травень 2014 року 84144 х 1,038 - 84144 = 3197,47 грн.; червень 2014 року 84144 х 1,010 - 84144 = 841,44 грн.; липень 2014 року 84144 х 1,004 - 84144 = 336,58 грн.; серпень 2014 року 84144 х 1,008 - 84144 = 673,15 грн.; вересень 2014 року 84144 х 1,029 - 84144 = 2440,18 грн.; жовтень 2014 року 84144 х 1,024 - 84144 = 2019,46 грн.; листопад 2014 року 84144 х 1,019 - 84144 = 1598,74 грн.; грудень 2014 року 84144 х 1,030 - 84144 = 2524,32 грн.; січень 2015 року 84144 х 1,031 - 84144 = 2608,46 грн.; лютий 2015 року 84144 х 1,053 - 84144 = 4459,63 грн.; березень 2015 року 84144 х 1,108 - 84144 = 9087,55 грн.; квітень 2015 року 84144 х 1,140 - 84144 = 11780,16 грн.; травень 2015 року 84144 х 1,022 - 84144 = 1851,17 грн.; червень 2015 року 84144 х 1,004 - 84144 = 336,58 грн.; липень 2015 року 84144 х 0,990 - 84144 = -841,44 грн.; серпень 2015 року 84144 х 0,992 - 84144 = -673,15 грн.; вересень 2015 року 84144 х 1,023 - 84144 = 1935,31грн.; жовтень 2015 року 84144 х 0,987 - 84144 = -1093,87 грн.; листопад 2015 року 84144 х 1,020 - 84144 = 1682,88 грн.; грудень 2015 року 84144 х 1,007 - 84144 = 589,01грн.; січень 2016 року 84144 х 1,009 - 84144 = 757,30 грн.; лютий 2016 року 84144 х 0,996 - 84144 = -336,58 грн.; березень 2016 року 84144 х 1,010 - 84144 = 841,44 грн.; квітень 2016 року 84144 х 1,035 - 84144 = 2945,04 грн.; травень 2016 року 84144 х 1,001 - 84144 = 84,14 грн., червень 2016 року 84144 х 0,998 - 84144 = -168,29 грн.; липень 2016 року 84144 х 0,999 - 84144 = -84,14 грн.; серпень 2016 року 84144 х 0,997 - 84144 = -252,43 грн.; вересень 2016 року 84144 х 1,018 - 84144 = 1514,59 грн.; жовтень 2016 року 84144 х 1,028 - 84144 = 2356,03 грн.; листопад 2016 року 84144 х 1,018 - 84144 = 1514,59 грн.; грудень 2016 року 2017 року 84144 х 1,009 - 84144 = 757,30 грн., січень 2017 року 84144 х 1,011 - 84144 = 925,58 грн., всього - 64 286,01 грн.).

Таким чином стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає 64286,01 грн. втрат від інфляції, в зв'язку з чим рішення суду першої інстанції слід змінити, зменшивши суму стягнення з відповідача інфляційних втрат до вказаної суми.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на правовідносини у зв'язку з невиконанням судового рішення про стягнення боргу не поширюються вимога щодо відповідальності за невиконання грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України) є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існувало грошове зобов'язання - борг в сумі 84144 грн. В зв'язку з ухиленням ОСОБА_2 від сплати боргу, останній було стягнуто заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10 грудня 2014 року, яке не було виконано до 1 березня 2017 року.

За змістом ч. 2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами, нарахування інфляційних втрат на суму боргу входять до складу грошового зобов'язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів.

У позивача настали негативні наслідки - інфляційні втрати, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України. Крім того, ч. 5 ст. 11 ЦК України прямо передбачає можливість виникнення грошового зобов'язання на підставі судового рішення, а відтак і застосування до боржника, що прострочив виконання такого зобов'язання, негативних наслідків, встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Такий висновок повністю узгоджується з правовою позицією, що висловлена Верховним Судом України у постанові від 1 жовтня 2014 року в справі № 113цс14 та у постанові від 6 липня 2016 року в справі № 6-1946цс15.

Посилання в апеляційній скарзі на правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 20 січня 2016 року в справі № 6-2759 не стосується правовідносин, що склалися між сторонами в даній справі.

Рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 3% річних за невиконання грошового зобов'язання сторонами не оскаржується, тому відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України апеляційною інстанцією не переглядається.

Судові витрати між сторонами підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи за подання позовної заяви до суду першої інстанції ОСОБА_1 сплачено 1010 грн. судового збору, при поданні апеляційної скарги ОСОБА_2 було сплачено 1111 грн. 12 коп. судового збору. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог судом апеляційної інстанції, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягнення 642,76 грн. судових витрат в суді першої інстанції (64286,01х100:101010,96=63,64%х1010:100=642,76), а з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягнення 404 грн. судових витрат в суді апеляційної інстанції (64286,01х100:101010,96=63,64%х1111,12:100=707,12; 1111,12-707,12=404).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 липня 2017 року задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 липня 2017 року змінити в частині стягнення інфляційних втрат та судового збору.

Зменшити стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат до 64 286 грн. 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 642 грн. 76 коп. судових витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 липня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 404 грн. судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

Повна постанова складена 26.12.2017 року.

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Категорія № 59