Номер провадження: 22-ц/785/5942/17
Номер справи місцевого суду: 513/1014/14-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Черевка П.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 12 травня 2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Саратського районного суду Одеської області від 26 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, -

встановила:

07 вересня 2016 року заявник звернулась до суду із заявою про перегляд рішення Саратського районного суду у цивільній справі №513/1014/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб Плахтіївської сільської ради Сартського району Одеської області, ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним.

Заявник вказує, що рішенням суду від 26 серпня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено у повному обсязі, судом зазначено, що факт складання заповіту в порушення вимог чинного законодавства, позивач належними та допустимими доказами не підтвердила.

В ході розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000411 31 липня 2015 року, наданого для ознайомлення слідчим Білгород-Дінстровського ВП ГУНП в Одеській області, лейтенантом поліції ОСОБА_6, 16 серпня 2016 року потерпілою у справі - ОСОБА_2 оглянуто та відкопійовано доказ, як то - висновок експерта Одеського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 26.05.2016 року, з якого вбачається, що підпис, виконаний на оригіналі заповіту ОСОБА_7, нанесено на аркуш до нанесення на нього самого тексту заповіту, тобто підписант наносив підпис не під текстом заповіту, чим засвідчував своє волевиявлення, а на пустому аркуші паперу. В результаті - чистий аркуш паперу із підписом особи було видозмінено внаслідок нанесення на нього тексту заповіту, та видано і використано як сам заповіт.

Заявник вказує, що встановлена низка істотних обставин, що мають значення для справи №513/1014/14-ц, які не були відомі позивачці, тому на підставі п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України, просила задовольнити її заяву, скасувати рішення Саратського районного суду Одеської області від 26 серпня 2015 року у справі №513/1014/14-ц, у звязку із нововиявленими обставинами та призначити судову справу №513/1014/14-ц до нового розгляду.

21 лютого 2017 року заявник (позивач) подала до суду заяву про зміну предмету позову та позовних вимог в справі №513/1014/14-ц (на підставі ст..ст. 203, 207,638,1247, 1248, 1251 ЦК України, ч. 2 ст. 31, ч.2 ст. 365 ЦПК України) про визнання неукладеним заповіт, виконаний від імені ОСОБА_7 від 07 лютого 2006 року, посвідчений секретарем Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області під №20, раніше заявлені позовні вимоги залишити без розгляду.

Під час розгляду справи за заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, заявник (позивач) та її представник підтримали заяву, просили її задовольнити, надавши пояснення відповідно до поданої заяви.

Відповідач та його представник заперечували проти задоволення заяви з підстав, що нововиявлені обставини відсутні. У дане судове засідання відповідач та його представник не зявилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник третьої особи - ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заяви, оскільки обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими та не є підставою для скасування рішення суду. Вважає, що висновок експерта у кримінальній справі, що перебуває на стадії досудового розслідування є доказом у кримінальній справі та не може бути прийнятий як допустимий доказ у цивільній справі за нововиявленими обставинами.

Представник третьої особи - Плахтіївської сільської ради Саратського району, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 12 травня 2017 року заяву ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 12 травня 2017 року ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3, звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій ставиться питання про скасування зазначеної ухвали та направленні цивільної справи щодо повторного розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами до Саратського районного суду Одеської області, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 312 ч.1 п.1 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої

інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з дотриманням вимог закону.

При винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 26 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: Плахтіївська сільська рада Саратського району Одеської області, ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 березня 2016 року, рішення Саратського районного суду Одеської області від 26 серпня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2016 року, рішення Саратського районного суду Одеської області від 26 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 березня 2016 року залишено без змін.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 362 ЦПК України заяви про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

Частиною 2 статті 361 ЦПК України встановлено, підставами для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Нова обставина, яка з'явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи в порядку, встановленому ст. 361-366 ЦПК України.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими обставинами, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Посилання заявника на те, що нововиявленою обставиною для скасування рішення суду є відомості, які сталі відомі їй з висновку експерта в кримінальній справі, що розслідується поліцією, в рамках якого було проведено технічну експертизу реквізитів документів (заповіту, складеного батьком позивача ОСОБА_7) є безпідставними та не відповідають вимогам п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України .

Дані обставини не є нововиявленими як факт для перегляду рішення Саратського районного суду від 26 серпня 2015 року, а є новими доказами. Нові докази можуть бути подані суду в справі з іншим предметом позову та з інших підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦПК України, розглянувши заяву про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд своєю ухвалою може залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення у разі її необґрунтованості.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правильно вважав, що заява ОСОБА_2 про перегляд рішення Саратського районного суду від 26 серпня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами не містить підстав для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, а тому її дійсно необхідно залишити без задоволення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують цих висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм процесуального права, які привели до неправильного вирішення питання щодо залишення заяви без розгляду.

Колегія суддів вважає, що в апеляційну скаргу слід відхилити, також виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами", нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Пунктом 4 цієї Постанови передбачено, що вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не повязані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для предявлення нової вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

З матеріалів справи вбачається, що при подачі позову позивач вважала, що у батька не було жодних підстав, причин, мотивів чи внутрішніх переконань складати заповіт на користь брата, оскільки брат в той час разом з батьком не проживав, а лише періодично приїжджав до батька. При складанні заповіту були порушені вимоги ст. 1257 ЦК України, заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Вважаючи, що заповіт був складений під впливом погроз та обману, позивач просила визнати його недійсним. (т.1 а.с.2) Після збільшення позовних вимог представник позивача ОСОБА_3, діюча на підставі довіреності (а.с. 40 т. 1), просила суд позов задовольнити, визнати заповіт на користь відповідача, складений 7 лютого 2006 року в Плахтіївської сільської раді Саратського району Одеської області, недійсним з тих підстав, що ОСОБА_5 не мала права складати заповіт від імені ОСОБА_7, а тільки завірити, не розяснила заповідачу ст.ст. 1231,1235 ЦК України. Батько позивача не міг скласти заповіт тільки на відповідача, усунувши від спадщини дочку - позивача у справі. У заповіті підпис не належить батьку, про що свідчить його підпис у заяві про призначення пенсії в пенсійній справі. Відсутність копії паспорту батька при заповіті є доказом про відсутність його підпису в заповіті. Крім того, батько не міг розпорядитися тим майном, яке йому не належало, він не вступив у спадщину після смерті дружини. На момент складання заповіту батько був у безпорадному стані, у звязку з похилим віком, про що суду дали пояснення свідки у справі. Тому, відповідно до вимог законодавства, заповіт повинен був складатися в присутності свідків, яких не було (т.1 а.с.199).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що обставини, про які зазначено у висновку експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 26.05.2016 року не були предметом позову, не входили до предмета доказування у справі та не могли вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі. Тому вони не є нововиявленими обставинами так як не повязані з вимогами в цій справі, не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть, при наявності певних обставин, бути підставою для предявлення нової вимоги.

Таким чином, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм процесуального права, а вимоги апелянта про скасування вказаної ухвали районного суду не основані на законі і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.2 п.1, 312 ч. 1 п. 1, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 12 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_8