Справа № 487/3746/17
Провадження № 2-р/487/15/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Кузьменко В.В., при секретарі Каламурза О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали заяви представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про роз'яснення рішення суду

ВСТАНОВИВ:

07.12.2017 року представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про роз'яснення рішення суду від 17.10.2017 р. у справі №487/3746/17 за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про встановлення факту постійного проживання і визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом, в якій просить роз'яснити рішення в частині, чи можна вказане рішення застосовувати для оформлення спадщини в контексті ст.1270 ЦК України.

Заявник мотивував свою заяву тим, що рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.10.17 р. необхідно було одержати з метою усунення перешкод, для подальшого оформлення спадщини в нотаріальній конторі після смерті 29.03.2007 року вітчима ОСОБА_5.

Судом встановлено, що 23 листопада 2017 року заявник ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса Четверної миколаївської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після померлого ОСОБА_5Д, але нотаріус ОСОБА_6 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку із тим, що в документах, які надав ОСОБА_1, а саме: у довідці Киряківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 247-04.03 від 16.11.2017р. і у рішенні Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.10.2017 року, не вбачається, що ОСОБА_1 на час смерті вітчима постійно проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем ОСОБА_5

У звязку з тим, що в судовому рішенні відсутня фраза «постійно» проживав не зрозуміло, чи можна вказане рішення застосовувати для оформлення спадщини в контексті ст. 1270 ЦК України.

Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду із вказаною заявою.

До судового засідання сторони не з'явились, що згідно ч. 3 ст. 221 ЦПК України, не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

17 жовтня 2017 р. Заводським районним судом м. Миколаєва було ухвалено рішення про встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_1 із вітчимом ОСОБА_5, який помер 29.03.2007 року, в період із 2000 року по 29.03.2007 року за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, приватного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Роз'яснення рішення - це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі, але не внесення змін у сутність рішення і не вирішення тих питань, що не були предметом судового розгляду.

Крім того, в п. 21 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

За таких обставин, як випливає з наведених вище норм процесуального закону та судової практики, суд може розяснити рішення суду, якщо воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію, шляхом викладення більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

На підставі вище викладеного, та керуючись ст.221 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про роз'яснення рішення суду - задовольнити.

Розяснити резолютивну частину рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.10.2017 р.: dстановити факт постійного проживання однією сімєю ОСОБА_1 із вітчимом ОСОБА_5, в період із 2000 року і до 29.03.2007 року за адресою : АДРЕСА_2.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення через Заводський районний суд м. Миколаїв.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва В.В. Кузьменко