Справа 431/2236/17-ц
Провадження № 2/431/859/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«31» травня 2017 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Березка О.М.

за участю секретаря Кобиляр О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу дитині на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави України разом з матір'ю, без згоди та супроводу батька

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про надання дозволу дитині на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом із матір'ю, без згоди батька.В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона перебувала у шлюбі із відповідачем ОСОБА_2 з 25.02.2005 по 14.04.2011. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає спільно з позивачем. Позивач бажає повезти дитину за кордон з метою оздоровлення та розширення кругозору. Однак, через напружені стосунки із батьком її дитини позивач не має можливості отримати на це згоду батька дитини. Відповідач з жовтня 2016 року не мешкає за своїм останнім місцем проживання, відмовляється спілкуватися, а тому вона вважає, що його дії суперечать інтересам дитини. Позивач ОСОБА_1 вважає, що згідно із діючим законодавством України, яке регулює даний вид правовідносин, вона має право на отримання дозволу на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна зі своєю дитиною, без згоди та супроводу батька. Просила суд надати дозвіл їх малолітній дитині на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом з нею без згоди та супроводу батька ОСОБА_2

В судове засідання позивач не з'явилася, в позові просила суд розглянути справу за її відсутності та за відсутності її представника - адвоката Вовк В.В.

Відповідач до суду не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Справу розглянуто без участі сторін на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, перевіривши наведені в позові доводи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії заочного рішення Артемівського районного суду м. Луганська від 18 квітня 2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 лютого 2005 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану за актовим записом №75 - розірвано.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Відповідач відмовляється надавати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон разом з позивачем.

Пунктом 2 ст. 4 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» № 57 від 27 січня 1995 року передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16- річного віку, в супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно із п. п. 2-4 п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду із України та в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Проїзний документ дитині видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки, або до досягнення нею 18-річного віку.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, а тому на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Щодо позовних вимог про надання дозволу на тимчасове багаторазове вивезення за кордон дочки без згоди батька до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку та на виготовлення проїзних документів на виїзд дитини за кордон без згоди батька, то в задоволенні цих вимог слід відмовити, оскільки позивачкою не вказані назви країн, мета виїзду, дати перебування за кордоном.

На підставі викладеного та керуючись п. п. 2-4 п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду із України та в'їзду в Україну громадян України», ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», п. 2 ст. 4 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу дитині на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави України разом з матір'ю, без згоди та супроводу батька - задовольнити частково

Надати дозвіл малолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка буде забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну своєї доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на строк 1 рік з дати ухвалення рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Березка