Номер провадження 2/754/3755/17
Справа №754/3942/17
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Шевчука О.П.

при секретарі - Дмитрієвій А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району міста Києва» про захист честі, гідності, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до КНП «Консультативно - діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, ОСОБА_2 про захист честі, гідності ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Позивач зазначає, що він є підполковником СБУ на пенсії, інвалід 2 групи, переніс два інсульти, має ряд складних захворювань.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у відділенні терапевтичної стоматології філії 3 КНП «КДЦ» Деснянського району м. Києва по вул. Матеюка, 3 в присутності свідків відповідач ОСОБА_2 розповсюдила завідомо брехливу інформацію щодо позивача, а саме: що його онука - ОСОБА_8 є малолітньою злочинницею, дочка позивача - ОСОБА_5 - підсудна за ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 182 КК України, онука позивача - ОСОБА_3 допомагала своїй матері створювати порнографічні сайти з фотографіями неповнолітніх, онука позивача - ОСОБА_8 погрожувала та створювала форуми, на яких розміщала наклеп на відомих лікарів та адвокатів, ОСОБА_5 - дочка позивача зізналася в поліції що її дочці (онуці позивача) допомагали створювати сайти її друзі по навчанню.

Позивач після почутого кожний день страждав та переживав, не міг дихати та ледь не вмер, втративши свідомість, у зв'язку з викладеним постійно знаходиться в стані нервової напруги, не може їсти, пити, спати, відпочивати, страждає від свавілля та брехні відповідача, змушений витрачати кошти на лікарів та заспокійливе.

Вищевикладене призводить до дратливості позивача, замкнення у собі, погіршує його відносини з оточуючими людьми, близькими та родичами.

Крім того, позивач зазначає, що восени 2016 року відповідач почала приходити до школи, де навчається його внук та ВНЗ, де навчається онука, ганьбить їх честь та репутацію, погрожувала 11 - тирічному онуку, взнала їх місце проживання та перестріває їх там.

Позивач також зазначає, що відповідач ОСОБА_2 із своєю матір'ю - ОСОБА_6 викрали в дочки позивача мобільний телефон, 500 дол. США, 19.07.2016 року вчинили розбійний напад на дочку позивача.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд з урахуванням уточнення позовних вимог: визнати недостовірними, такими що не відповідають дійсності, порушують права, ганьблять честь, гідність, репутацію позивача як діда, батька відомості, розповсюджені ОСОБА_2 а саме що онука позивача ОСОБА_8 є малолітньою злочинницею, дочка позивача - ОСОБА_5 - підсудна за ст. ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 182 КК України, онука позивача - ОСОБА_8 допомагала матері створювати порносайти з фотографіями неповнолітніх, онука позивача погрожувала та створювала форуми на яких розміщувала наклепи на відомих лікарів та адвокатів, дочка позивача зізналася в поліції що її дочці допомагали створювати сайти її друзі по навчанню, ОСОБА_5 - дочка позивача зізналася в поліції що її донці ОСОБА_8 допомагали створювати сайти староста групи і староста потоку, одногрупник онуки позивача; визнати наклепом вищезазначену інформацію; зобов'язати ОСОБА_2 припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності репутації позивача;

стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3 164 800 грн.; заборонити ОСОБА_2 надсилати на мобільний номер НОМЕР_1 повідомлення; судові витрати покласти на відповідача ОСОБА_2; стягнути з відповідача на користь Деснянського районного суду м. Києва 10% від ціни позову - 316 480 грн.; заборонити відповідачу збирати інформацію про позивача та його близьких; зобов'язати відповідача вибачитись у письмовому вигляді перед позивачем; зобов'язати КНП «КДЦ» Деснянського району м. Києва повісити на ОСОБА_2 бейдж з інформацією, що вона санітарка (а.с. 86 - 90).

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з наведених в позовній заяві підстав, просить суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, зазначивши, що вона ні позивача, ні його онуків не знає, позивач не надав жодного доказу в обґрунтування та підтвердження своїх вимог./

Представник відповідача КНП «КДЦ» Деснянського району м. Києва в судові засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Приймаючи до уваги викладене, суд розглядає справу без участі представника КНП «КДЦ» Деснянського району м. Києва.

Заслушавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 з наступних підстав.

Відповідно ст. 270 ЦК України та Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Статтею 275 ЦК встановлено, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Глава 3 ЦК України, а саме ст. 16 ЦК встановлює, що способи захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема :припинення дії, яка порушує право, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Стаття 277 ЦК України визначає, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Стаття 61 ЦПК України встановлює, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В обгрунтування своїх вимог позивач надав суду медичну документацію про стан його здоров'я, датовану періодом часу 2014 - січнем 2016 року, при цьому відповідно позову інформація, яка погіршила стан його здоров'я була розповслюджена відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначена обставина надає підстави для висновку про недоведеність позивачем причинно наслідкового зв'язку між діями відповідача ОСОБА_2 та погіршенням його стану здоров'я.

Крім того, в підтвердження вини відповідача у викраденні телефону дочки позивача, розбійного нападу на неї, позивач надав витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Внесення інформації до ЄРДР не є належним доказом вини в відповідача у спричиненні шкоди позивачу, оскільки стаття 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем належними доказами своїх вимог, а тому позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя