З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Запоріжжя 21 квітня 2017 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Зарютіна П.В.
за участю секретаря Чернишової І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в особі законного представника ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Шевченківським районним судом м. Запоріжжя постановою від 23.02.2016 року визнано винним у ДТП відповідача.
Автомобіль «Ssang Yong Kyron M230» є власністю ОСОБА_3, тому на законних підставах ним керувала ОСОБА_5
Під час ДТП автомобіль з позивачем ОСОБА_6 та малолітніми дітьми зазнав пошкоджень, фізичних травм пасажирам вдалось уникнути, але залишились важкі струсові нервові травми у позивачки та безпосередньо у малолітньої дитини - ОСОБА_2, які привели до важких психічних наслідків.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків визначено вину відповідача, позов задоволено частково, оскільки позивач разом із дитиною по справі була вказана як третя особа без самостійних вимог щодо моральної шкоди.

У добровільному порядку відповідач не бажає сплатити моральну шкоду, яка завдана під час ДТП.

Позивач вказує, що внаслідок ДТП їй завдано моральну шкоду, яка виявилась у тому, що позивач постійно знаходиться у пригніченому стані, оскільки всі кошти доводиться спрямовувати на ремонт автомобіля, крім того, на тривалий час після ДТП позивачам довелось пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні, багато справ запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, позивачці довелось відкласти, а від деяких взагалі відмовитись, що спричинило проблеми з роботою, отже протягом тривалого часу у звязку з пошкодженням автомобіля позивачеві довелось самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що позивач тривалий час не міг вночі спокійно спати, крім того, цей автомобіль є улюбленим автомобілем родини позивача, який міг служити перевізником будь-яких нестандартних речей без сторонніх додаткових витрат для всіх родичів, а на теперішній час всі перевезення - це додаткової витрати і психологічні пригнічення з цього приводу.

Крім того, автомобіль «Ssang Yong Kyron M230» знаходиться в іпотеці «ВТБ Банку», тож банк запровадив збільшення відсоткової ставки по кредиту з причини відсутності страховки із-за неможливості відновити стан автомобіля, додатково банк вимагає дострокове погашення кредиту у повному обсязі у відповідності до кредитного договору, що взагалі ускладнює законні права на автомобіль та приносить позивачу неймовірні душевні страждання, які обертаються біллю у серці та нервових струсах.

Позивач вказує, що малолітній дитині ОСОБА_7 під час аварії викликали швидку допомогу на місце аварії, але її фізичний стан не викликав тоді у лікарів тривоги, однак через декілька днів зясувалось, що дитина боїться їздити у автомобілі, навіть у міських маршрутках, тож її істерики та налякання унеможливлюють її пересування автомобілем разом із батьками.

Крім того, під час ДТП позивачу завдано матеріальної шкоди, а саме після ДТП позивач звернулась до поліклініки № 2 для огляду та встановлення діагнозу, відразу після огляду її було направлено до стаціонару на лікування. Так, з 14.04.2016 року по 26.04.2016 року вона знаходилась на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні, витрати на лікування обійшлись позивачу на загальну суму 1394,70 грн., крім того, після виписки із лікарні, позивач продовжила лікування, витрати на ліки склали 231 грн., крім того, позивач понесла ще й додаткові витрати на проїзд містким транспортом в ДАІ, до СТО, до страховика, до експерта на суму 91 грн., витрати на ксерокопію документів на суму 180 грн., витрати на поштові відправлення на суму 34,50 грн., а усього на суму 305,50 грн.

Ні підставі викладеного позивачі просять стягнути з відповідача на користь кожного по 100 000 гривень моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також на користь ОСОБА_1 1931,20 гривень матеріальної шкоди.

У судовому засіданні сторона позивачів наполягла на позові за вищевказаними підставами.

Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Крім того, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся і через розміщення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» оголошення про дату, час та місце проведення судового засідання.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, враховуючи думку сторони позивачів, ухвалив розглянути справу заочно.

Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

Як слідує із постанови судді шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А. від 23 лютого 2016 року, 13.02.2016 року приблизно о 18 годині 45 хвилин, ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Запоріжжя по пр. Леніна біля електро опори №19, не витримав безпечну швидкість руху, при зміні напрямку руху не впорався з керуванням, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Сан Йонг» д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_8, чим порушив п. 10.1,12.1 ПДР України, внаслідок ДТП автомобілі пошкоджено, травмованих осіб не має.

Так, із матеріалів справи вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 13.02.2016 року, було пошкоджено автомобіль ОСОБА_3, яким керувала позивач, внаслідок чого було завдано матеріального збитку.

21 листопада 2016 року рішенням Шевченківскього районного суду м. Запоріжжя було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у відшкодування майнової шкоди 91298 грн. 33 коп., у відшкодування моральної шкоди 5000 грн., 912 грн. 98 коп. судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі пошкодженням речі, а також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Згідно із ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За положеннями ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як зазначає позивач ОСОБА_5, вона внаслідок ДТП зазнала матеріальної шкоди, а саме здійснила витрати на лікування, що обійшлося позивачу на загальну суму 1394,70 грн., та крім того, після виписки із лікарні, позивач продовжила лікування - витрати на ліки склали ще 231 грн.

На підтвердження заявлених позовних вимог суду було надано лише документи про купівлю певних ліків та препаратів, натомість достовірних даних про їх призначення позивачу лікарями суду надано так і не було.

Більш того, у судовому засіданні названа позивач сама пояснювала, що придбані нею гомеопатичні препарати їй лікарями й не призначалися.

Суд також критично ставиться і до квитанцій БО «Швидка допомога», оскільки відповідно до них позивач сплачувала кошти, вносячи саме добровільні пожертви.

Надані позивачем разові квитки на проїзд у міському транспорті, як і чеки на оплату послуг ксерокопіювання, самі по собі також не свідчать, що відповідні витрати позивач здійснила саме через ДТП, що сталася за вини відповідача, а фіскальні чеки на оплату поштового звязку лише підтверджують витрати ОСОБА_1, понесенні нею на виконання законних вимог ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що ставляться Законом до водія транспортного засобу, який був причетний до ДТП: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про

дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також

відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та

пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу (п.33.1.4).

З викладеного суд доходить до висновку про недоведеність заявлених позивачем вимог про стягнення матеріальної шкоди.

Окрім цього, позивачі зазначають, що їм була спричинена і моральна шкода, яку кожен із позивачів оцінив у 100 000 гривень.

Частина 2 ст. 23 ЦК України встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає в фізичному болі та стражданнях, отриманих особою внаслідок спричиненої шкоди її здоров`ю, а також пошкодженням або знищенням її майна.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт (ст.1167 ЦК України).

Факт душевних страждань, заподіяних позивачу ОСОБА_9 (дружині власника авта) внаслідок пошкодження майна, на яке вона мала право користування, порушення нормального режиму життя через виниклу дорожньо-траспортну пригоду, яка перешкодила звичайним чином користуватися вищевказаним автомобілем, не викликає у суду сумніву та відповідно до змісту ст. 23 ЦК України є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи обставини справи, розмір майнової шкоди, заподіяної позивачеві, тривалість порушення, суд вважає, що розумним та виправданим є розмір компенсації моральної шкоди у сумі 5000 гривень.

Факт душевних страждань, заподіяних позивачу ОСОБА_7 внаслідок порушення її нормального режиму життя через виниклу дорожньо-траспортну пригоду, яка також перешкодила звичайним чином користуватися вказаним вище автомобілем, також не викликає у суду сумніву, зважаючи на її безпосередню участь в такій події, та відповідно до змісту ст. 23 ЦК України є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи обставини справи, безпосередню участь позивача у ДТП, що сталася, тривалість порушення, суд вважає, що розумним та виправданим є розмір компенсації моральної шкоди також у сумі 5000 гривень.

При цьому суд враховує, що відповідачі, заявляючи кожен про стягнення 100 000 гривень моральної шкоди, так і не надали суду доказів наявності причино-наслідкового звязку між їх зверненнями до лікарів та подією ДТП, а обмежилися лише наданням медичної документації, з якої ніяк не слідує, що саме ДТП, що виникла за вини відповідача, і потягла звернення позивачів за лікуванням.

Крім того, з відповідача підлягає і стягненню судовий збір на користь держави відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного,керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 61, 81, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в особі законного представника ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 5 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 5 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь державного бюджету Шевченківського району м. Запоріжжя судовий збір у розмірі 1280 гривень.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П.В Зарютін