РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16» листопада 2017 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участі секретаря судового засідання Барсукової В.В., представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову, ОСОБА_5 зазначав, що 20.08.2016 року він звернувся за оголошенням з мережі Інтернет про надання послуг з циклювання паркету до ОСОБА_3 24.08.2016 року найманий працівник, відповідач ОСОБА_3, виконав роботи з циклювання паркету за адресою: АДРЕСА_1. Проте позивач виявив деякі недоліки у роботі, тому просив їх усунути. 27.08.2016 відповідач повернувся до квартири для виконання роботи з усунення недоліків.

27.08.2016 року відповідач залишив без нагляду електроустановку за адресою: АДРЕСА_1, а саме - циклювальну машинку, у накопичувальному мішку якої була легкозаймиста тирса, на легкозаймистій паркетній підлозі. В результаті цих обставин, з вини відповідача виникла пожежа на кухні в житловій квартирі за адресою: АДРЕСА_2, що належить позивачу на праві приватної власності, про що свідчить ОСОБА_6 про пожежу від 27.08.2016 р. та довідка №2339 від 29.08.2016, видані Запорізьким міськрайонним управлінням ГУ ДСНС України в Запорізькій області. Актом про пожежу від 27.08.2016 р., виданим Запорізьким міськрайонним управлінням ГУ ДСНС України в Запорізькій області, встановлено причину пожежі: порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні та експлуатації електроустановок.

Вартість відновлювальних робіт, що була визначена висновком звітом оцінки вартості прямих збитків, становить 14 327,00 грн. і є розміром матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок пожежі.

Оскільки внаслідок пожежі квартира значним чином пошкоджена та приведена в нежитловий стан, змінений звичний спосіб життя позивача та його родини, що призвело до значних душевних страждань, спричинених пожежею. Тобто протиправна поведінка відповідача, яка спричинила пожежу, крім матеріальної шкоди, завдала моральної шкоди. Враховуючи те, що пошкодження мого майна відбулося внаслідок недбалої, протиправної поведінки відповідача, приймаючи до уваги характер вказаного правопорушення, ступеня вини відповідача, розмір відшкодування моральної шкоди оцінений позивачем у 5000, 00 грн.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суму матеріальних збитків у розмірі 14 327,00 грн.; суму моральних збитків у розмірі 5 000,00 грн.; витрати на будівельно-технічну експертизу у сумі 1500, 00 грн. та судовий збір у розмірі 551,20 грн., що становить у сумі 21 378, 20 грн.

Представники Позивача у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі і просять його задовольнити на підставах, викладених у позовній заяві.

Відповідач, та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, зазначаючи, що позивачем не доведено та безпідставно заявлено позовні вимоги до ОСОБА_3, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності вини відповідача у завданні позивачу майнової та моральної шкоди.

Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, у тому числі із пояснень сторін, що 20.08.2016 року ОСОБА_5, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся за оголошенням з мережі Інтернет про надання послуг з циклювання паркету до ОСОБА_3.

24.08.2016 року найманий працівник, відповідач ОСОБА_3, виконав роботи з циклювання паркету. Проте позивач виявив деякі недоліки у роботі, тому просив їх усунути.

27.08.2016 відповідач повернувся до квартири за адресою: АДРЕСА_3 для виконання роботи з усунення недоліків, що також не заперечується відповідачем.

27.08.2016 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_5 на праві приватної власності виникла пожежа, про що свідчить ОСОБА_6 про пожежу від 27.08.2016 р. та довідка №2339 від 29.08.2016, видані Запорізьким міськрайонним управлінням ГУ ДСНС України в Запорізькій області.

Актом про пожежу від 27.08.2016 р., виданим Запорізьким міськрайонним управлінням ГУ ДСНС України в Запорізькій області, встановлено причину пожежі: порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні та експлуатації електроустановок.

27.08.2016 року ОСОБА_5 звернувся з усною заявою про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), з проханням провести перевірку та притягнути до відповідальності за пошкодження майна винних осіб, які здійснювали циклювання паркету у його помешканні, внаслідок чого виникла пожежа. Відповідно до ст. 60, 104, 214 Кримінального процесуального Кодексу України, дана заява засвідчена інспектором поліції Вознесенівського ВП Дніпровського відділу ГУНП в Запорізькій області, ст. лейтенантом поліції ОСОБА_7 у протоколі від 27.08.2016 та зареєстрована в ЖЄО Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області № 20023 від 27.08.2016.

Згідно висновку від 05.09.2016 року інспектора поліції Вознесенівського ВП Дніпровського відділу ГУНП в Запорізькій області, капітана поліції ОСОБА_8, встановлено, що пожежа виникла не з злочинного умислу, а в результаті нещасного випадку та не має за собою тяжких наслідків, тому, відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України, рішення про відшкодування збитку має вирішуватись судом.

На заяву ОСОБА_5 від 27.08.2016 про прийняття заходів до найманих працівників надано відповідь № 11219/46/02/06-2016 від 09.09.2016 від начальника Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про те, що згідно ст.16 ЦК України, з вирішенням питання про відшкодування збитків внаслідок пожежі слід звернутись до суду.

Вартість відновлювальних робіт у квартирі, що була визначена Звітом оцінки вартості прямих збитків, становить 14 327,00 грн

Зі змісту ч.1,2 ст.1166 ЦК України випливає, що майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що заподіяла шкоду. Особа, що заподіяла шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкода заподіяна не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювана.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів» тлумачення формулювання «електроустановка» це електроустановка - комплекс взаємопов'язаних устаткування і споруд, що призначаються для виробництва або перетворення, передачі, розподілу чи споживання електричної енергії.

Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається у тому числі і на вищевказаний акт про пожежу від 27.08.2016 р.

Аналізуючи і оцінюючи надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що наданий позивачем акт про пожежу не встановлює винних осіб, що є необхідною умовою для покладення відповідальності на відповідача. В ОСОБА_6 вказано лише ймовірну причину пожежі, а саме: «порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні та експлуатації електроустановок».

Більш того, вказані документи взагалі не конкретизують причину виникнення пожежі, що не може бути належним доказом, в розумінні ч.2 ст.58 ЦПК України, виникнення пожежі саме від наявності у накопичувальному мішку циклювальної машини, яка належить відповідачу, легкозаймистої тирси, акт визначає саме ймовірну причину пожежі, тому є неналежним доказом щодо цієї обставини, а посилання позивача на ОСОБА_6 про пожежу та складання будь-яких документів на підставі цього акту є безпідставними.

Вказана позиція висловлена і ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ в цивільній справі №6-3251св15.

Та ж сама причина пожежі вказана в листі від 29.08.16р. ЗМУ ГУ ДСНС України в Запорізькій області «Про надання довідки по пожежі».

Висновком від 05.09,16р. інспектора Вознесенівського ВП Дніпровського ВПГУНП України в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_10 також не встановлено внаслідок чого та з чиєї вини виникла пожежа, пожежно-технічна експертиза не призначалась, а тому зазначений висновок не може бути визнаний судом належним доказом винності ОСОБА_3 у виникненні пожежі.

Щодо Звіту про оцінку вартості прямих збитків суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_6, суд зазначає, що в назві звіту та його тексті безпідставно вказано на те, що оцінювані збитки «заподіяні тлінням тирси (пожежею) в циклювальній машинці». Вказана причина не встановлена ані жодним передбаченим законом способом, ані самим оцінювачем, оскільки ОСОБА_6II. проводив оцінку вартості прямих збитків, а не експертне дослідження (експертизу) причин пожежі.

Відповідно до ч. 2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Представникам сторін була роз'яснена можливість заявити судові клопотання про призначення відповідної експертизи для встановлення причини пожежі та розміру заподіяної шкоди, але на думку представників позивача, причина пожежі підтверджується актом про пожежу від 27.08.2016 р., а розмір шкоди звітом.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позивачем в судовому засіданні не доведений факт порушення відповідачем, правил пожежної безпеки при експлуатації циклювальної машини чи її несправність, що стало причиною пожежі в квартирі відповідача і що саме з вини відповідача відбулася пожежа і результаті якою йому були завдані вказані збитки.

Суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_11 що стосується причини виникнення пожежі, оскільки вона не є спеціалістом і не може давати відповідні свідчення з цього приводу.

Крім того, з позову ОСОБА_5 та його пояснень у судовому засіданні вбачається, що до пожежі він з родиною проживав саме в квартирі АДРЕСА_4, а після пожежі вимушений був тимчасово жити разом з його матір'ю. Також з пояснень сторін встановлено, що після закінчення виконання робіт 27.08.16р. відповідач пішов з квартири за присутності позивача, який залишився в ній. Таким чином, позивач, по-перше, постійно проживав під час циклювання підлоги в квартирі (тобто користувався квартирою, її обладнанням, електромережами тощо), а також фактично прийняв об'єкт, на якому проводились роботи 27.08.2016 року.

Також, під час виконання циклювальних робіт об'єкт (квартира) фактично не передавався ОСОБА_3, оскільки він не мав доступу в квартиру для виконання робіт без її власника або уповноваженої ним особи, а отже за забезпечення пожежної безпеки в квартирі, як окремому приміщенні будівлі, відповідав весь цей час власник - позивач по справі ОСОБА_5

Оскільки в судовому засіданні не встановлена вина відповідача, підстав для цивільно-правової відповідальності відповідача, передбаченої ст.1166,1167 ЦК України, не має, а відтак і підстав стягувати зазначені позивачем суми як матеріальних збитків так і моральної шкоди не має, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають задоволенню

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні вимог, то відповідно до ст.88 ЦПК України не підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір та витрати на проведення експертизи

Керуючись ст.ст. 3, 10,11,57-61, 209,212,214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги

Суддя: Н.І. Рибалко