РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Кучина Н.Г.

секретар - Довбенко Г.В.

з участю представника позивача -ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 21 листопада 2007 року між ТзОВ» ПростоФінанс» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 3, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 161075,00 грн, зі сплатою відсотків в розмірі 12,5 % від непогашеної суми кредиту, на строк до 10 листопада 2012 року. У порушення умов договору відповідач ОСОБА_2 зобов»язання за вищевказаним договором не виконав, внаслідок чого, виникла заборгованість в сумі 183 406,18 грн., з яких 110578,08 грн.- заборгованість за кредитом, 38448,54 грн.- заборгованість за відсотками та комісії, 5186, 50 - комісії, 29191, 06- штраф. 18 травня 2012 року між ТОВ « ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір купівлі- продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов»язувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ « ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» зобов»язувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення, зокрема кредитний договір № 3 між ТзОВ«ПростоФінанс» та ОСОБА_2 Тому, заборгованість в розмірі 183406,18 грн слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи»

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позові. Просить позов задоволити повністю, стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 3 від 21 листопада 2007 року в сумі 183406,18 грн.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив проти задоволення позову, покликаючись на ту обставину, що Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ при перегляді вказаної справи було скасовано заочне рішення Рівненського міського суду від 19.11.2013 року та звернуто увагу на пропуск строку позовної давності. Відтак, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв»язку з пропуском строку позовної давності.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши докази у справи, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що 21 листопада 2007 року між ТзОВ "ПростоФінанс" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 3 згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 161 075 грн. строком до 10 листопада 2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних від непогашеної суми кредиту та щомісячно комісії за управління кредитом в розмірі 0,07 % від початкової суми кредиту.

Згідно зі ст.ст.526,530,610, ч.1ст.612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Із позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся 27.09.2013 року, в якому просив стягнути заборгованість, яка утворилась станом на 10.09.2013року та складається із тіла кредиту в сумі 110578,08грн., відсотків в сумі 38448,54грн., комісії в сумі 5186,5грн. та штрафу в розмірі 29193,06грн.

Із розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що відсотки за користування кредитом розраховані із 22.11.2007р., виходячи із ставки 12,5%річних, з 10.02.2009 р.-18,22%(річних), із 10.06.2012р.-12,5%(річних) (а.с.22).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ, переглядаючи дану справу та скасовуючи заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19.11.2013 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 28.01.2016 року, в ухвалі від 01.03.2016 року звертає увагу, що суди попередніх інстанції не звернули увагу про пропуск строку позовної давності за заявленими до ОСОБА_2 ТОВ «Кредитні ініціативи» вимогами, у звязку з чим неповно зясували обставини у справі, що мають значення для правильного вирішення спору, дійшли передчасного висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Судом встановлено, що позивачем пропущено строк звернення до суду з огляду на таке.

Як зазначалось вище, 21 листопада 2007 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» було укладено кредитний договір за №3, за умовами якого ОСОБА_2 було надано в кредит 161 075,00 грн. під 12,5 відсотків річних з розстроченням погашення суми позики на 60 платіжних періодів до 10.11.2012 року (п.п. 1.1, 2.1 Кредитного договору). Розмір щомісячного платежу становив 3736,61 грн. (додаток №1 до Кредитного договору, графік платежів).

18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» (продавець) та позивачем (покупець) було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого підлягало відступленню право вимоги за кредитними договорами, укладеними ТОВ «ПростоФінанс», в тому числі за кредитним договором від 21.11.2007 року за №373, на підставі якого заявлено стягнення заборгованості.( а.с. 14-18)

Згідно положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 518 ЦПК України, боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобовязанні заперечення, які мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які мав проти первісного кредитора на момент предявлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обовязок до предявлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Відтак, відповідач має право заперечувати проти вимог нового кредитора ТОВ «Кредитні ініціативи», які мав проти ТОВ «ПростоФінанс».

Відповідно до п. 6.2.3 Кредитного договору фінансова установа має право незалежно від настання кінцевого терміну повернення кредиту вимагати від Позичальника дострокове погашення заборгованості, в тому числі суми кредиту (або її відповідної частини) та/або процентів за користування кредитом, та/або комісії за надання кредиту, та/або комісії за управління кредитом, та/або неустойки чи інших грошових зобовязань, передбачених цим Договором та вимагати розірвання цього договору у визначених випадках, зокрема, у випадку незгоди позичальника із новим розміром процентної ставки у відповідності до п. 2.8.3 цього договору. Для реалізації цього права кредитодавець надсилає письмову вимогу позичальнику. За умови не усунення позичальником порушення, зазначеного у вимозі протягом ЗО (тридцяти) календарних днів, кредитодавець має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, а позичальник зобовязується достроково сплатити заборгованість та інші грошові зобовязання, що передбачені цим договором. Кредитодавець має право вимагати задоволення позичальником вимоги про дострокову сплату заборгованості в судовому порядку.

Керуючись зазначеним ТОВ «ПростоФінанс» в листі від 08.12.2008 року за №3 повідомило ОСОБА_2 про збільшення розміру річної процентної ставки за кредитним договором до 18,22% та про новий щомісячний платіж в розмірі 4118,19 грн. згідно надісланого Графіку платежів. Попередній місячний платіж визначався в договорі в розмірі 3 736,61 грн.( а.с. 10 заяви про перегляд заочного рішення)

При цьому, товариство зазначило, що якщовін не погоджується з новою процентною ставкою, або якщо ТОВ «ПростоФінанс» не отримує наступний платіж згідно з новою процентною ставкою, керуючись абзацом 2 частини 10 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та пунктом 6.2.3 Кредитного договору, ТОВ«ПростоФінанс» цим вимагає протягом ЗО (тридцяти) календарних днів з моментуотримання цього повідомлення достроково сплатити у повному обсязі заборгованість заКредитним договором, обсяг якої визначено в Кредитному договорі, та розрахунок якої зазначався в листі.

Вищевказану вимогу ТОВ «Просто Фінанс» ОСОБА_2 отримав 16 січня 2009 року.

Із збільшенням відсоткової ставки за користування кредитом він не погодився. Свою незгоду висловив в листі від 30.01.2009 року, надісланому на адресу ТОВ «ПростоФінанс», про це ж він писав і до Національного Банку України в листі від 30.01.2009 року.( а.с. 13 заяви про перегляд заочного рішення)

Крім того, наступні після повідомлення платежі, а це за лютий 2009 року та березень 2009 року він здійснював в сумі 3736,61 грн. - в розмірі за попередніми умовами кредитного договору.

Таким чином, ТОВ «ПростоФінанс» в односторонньому порядку змінив термін погашення кредиту та визначив строк обовязковим до повернення кредиту - 17.02.2009 року.

Отже з цього часу відбувся перебіг строків позовної давності та скінчився ще до подання позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до суду 02.10.2013 року (вих. № позову 42 від 27.09.2013 року)..

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Статтею 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» не підлягають до задоволення, у звязку із спливом строків позовної давності.

Згідно зч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позовні вимоги не підлягають до задоволення, понесені ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору підлягають компенсації за рахунок позивача.

Так в даній справі, за подання заяви про перегляд заочного рішення від 19.11.2013 суду ОСОБА_2 було сплачено судового збору - 243,60 грн.; за подання апеляційної скарги на заочне рішення суду від 19.11.2013 ним було сплачено 2017,48 грн.., за подання касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду від 28.01.2016 та заочне рішення суду - 2200,87 грн. Всього розмір понесених ним судових витрат становить 4461,95 грн.

Отже, сплачений ОСОБА_2 судовий збір в сумі 4 461,95 грн. підлягає стягненню з позивача у випадку відмови йому в позові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,57-60,88, 212, 213-215,218,223, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити у зв"язку із спливом строків позовної давності.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати в розмірі 4461, 95 грн( чотирои тисячі чотириста шістдесят одна) грн. 95 коп

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Кучина Н.Г.