АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6907/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Леонтюк Л.К.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Горбачовій І.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 9 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічно акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним кредитного договору.

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 9 лютого 2017 року заяву позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову у даній цивільній справі було визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник позивача подав апеляційну скаргу де ставив питання щодо її скасування. Вказуючи при цьому на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу у повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача будучи належним чином повідомленим про розгляд справи у судове засідання не з'явився, поважність причин своєї неявки суду не повідомив (а.с. 110).

Колегія суддів, вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з невиконання останнім вимог ухвали суду, так як надана квитанція про сплату судового збору у розмірі 275,60 гривень не відповідає ставкам та вимогам Закону України «Про судовий збір» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік».

Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів виділеного провадження позивач звернувшись в листопаді 2016 року до суду з позовом про визнання недійсним кредитного договору подав також заяву про забезпечення позову. Яка була розглянута судом з постановленням судом першої інстанції ухвали від 04.11.2016 року про відмову у забезпеченні позову.

28.11.2016 року, а також 14 та 27 грудня 2016 року позивач звертався до суду з аналогічними заявами про забезпечення позову.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2017 року заява про забезпечення позову була залишена без руху, а заявнику надано строк для усунення недоліків, а саме щодо сплати судового збору.

17 січня 2017 року на виконання ухвали суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 275, 60 гривень, квитанцію направлено на адресу суду.

У подальшому, визнаючи неподаною та повертаючи заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги суду останнім не виконані. А надана 19 січня 2017 року за вх. № 2937 до загальної канцелярії суду від представника ОСОБА_4 квитанція про сплату судового збору у розмірі 275,60 гривень не відповідає ставкам та вимогам Закону України «Про судовий збір» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік».

Проте погодитися з такими висновками суду не можна, виходячи з того, що суд першої інстанції в своїй ухвалі щодо залишення заяви без руху сам визначив суму судового збору яка підлягала сплаті.

Крім того, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції також не було взято до уваги положення ст. 4 Закону України «Про судовий збір», згідно якої судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання заяви про забезпечення доказів або позову фізичною особою судовий збір сплачується 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275,60 гривень, ставки судового збору за 2016 рік.

Беручи до уваги положення Закону України «Про судовий збір», подання заяви про забезпечення позову до суду протягом листопада - грудня 2016 року, а також те, що ОСОБА_4 на виконання вимог ухвали суду надав докази оплати судового збору у розмірі визначеному судом - 275,60 гривень, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення заяви про забезпечення позову з підстав не усунення недоліків.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 311, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 9 лютого 2017року скасувати, питання передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: