Справа № 417/4264/17
Провадження № 2/417/247/17
УХВАЛА

про самовідвід судді

"21" червня 2017 р. Суддя Марківського районного суду Дідоренко А.Е. ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Марківського відділу Старобільської місцевої прокуратури про стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

19.06.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Марківського відділу Старобільської місцевої прокуратури про стягнення моральної шкоди.

21 червня 2017 року суддею Марківського районного суду Луганської області Дідоренко А.Е. заявлено самовідвід на підставі того, що в судді Дідоренко А.Е. на розгляді раніше знаходилися цивільні та кримінальні справи в яких ОСОБА_1 були заявлені відводи судді, які ухвалою Марківського районного суду були задоволені.

Статтею 24 ЦПК України передбачено порядок вирішення заяви про відвід, так в ч.2 цієї статті зазначено, що заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Оскільки провадження у даній справі ще не відкрито, то відповідно нема і суду, що розглядає справу, якому можна було б заявити відвід з підстав передбачених ст.20,21 ЦПК України, оскільки до відкриття провадження по справі суддя одноособово вирішує різні питання повязані з рухом справи. Тільки після відкриття провадження по справі та виходу судді в попереднє чи судове засідання оголошення складу суду, де суддя вже діє від імені суду, та йменується судом, розяснивши право особами, які беруть участь у справі на відвід судді і виникає право заявити відвід судді.

При здійсненні правосуддя суддя повинен бути не тільки незалежним та підкорюватися лише закону, а й безстороннім та неупередженим. При цьому на практиці можуть виникати певні обєктивні підстави, за якими суддя може заявити самовідвід. Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення. Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обовязків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обовязків.

Обґрунтований самовідвід свідчить про сумлінне виконання суддею своїх обовязків. Обґрунтування самовідводу не може піддаватися сумніву.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради Європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

З аналізу наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він визначивши концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представив не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб'єктивні та об'єктивні компоненти. Стосовно об'єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Норма про самовідвід гарантує неупередженість та об`єктивність здійснення правосуддя.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у ст.20,21 ЦПК України суддя зобовязаний заявити собі самовідвід, що узгоджується з розясненнями наданими інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 року №10-72/0/4-13.

При цьому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснено, що з метою уникнення сумніву в обєктивності та неупередженості питання про його самовідвід може бути вирішено до відкриття провадження у справі, якщо із матеріалів справи, що передана судді-доповідачу, убачається наявність підстав для самовідводу, передбачених ст.ст.20,21 ЦПК України, проте жодних підстав для самовідводу на даній стадії, як суддя не вбачаю.

Отже, дослідивши викладені у заяві мотиви та підстави для відводу, заява судді Марківського районного суду Луганської області Дідоренко А.Е. підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. ст.20-24 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву судді Марківського районного суду Луганської області Дідоренко А.Е. в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Марківського відділу Старобільської місцевої прокуратури про стягнення моральної шкоди - задовольнити.

Передати справу до канцелярії Марківського районного суду Луганської області для визначення іншому судді згідно порядку, встановленому ст. 11-1 ЦПК України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.Е. Дідоренко