Ухвала

іменем україни

22 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., ЗавгородньоїІ.М., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Югран» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, фермерського господарства «Яровіт-1» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, визнання поновленими договорів оренди земельних ділянок із попереднім орендарем, за касаційними скаргамифермерського господарства «Яровіт-1» та ОСОБА_6 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 06 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Югран» (далі - ТОВ «Югран») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, фермерського господарства «Яровіт-1» (далі - ФГ «Яровіт-1») про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, визнання поновленими договорів оренди земельних ділянок із попереднім орендарем.

На обґрунтування своїх вимог посилалося на те, що 01 грудня 2005 року між ТОВ «Югран» та ОСОБА_4, ОСОБА_7, спадкоємцем після смерті якої є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було укладено договори оренди земельних ділянок, згідно з якими останні передали ТОВ «Югран» у користування належні їм земельні ділянки НОМЕР_2 площею 5,2951 га, НОМЕР_1 площею 5,2951 га, НОМЕР_3 площею 5,7164 га, НОМЕР_4 площею 5,2951га, що розташовані на території Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Відповідно до умов договорів вони укладалися строком на десять років з моменту підписання сторонами та їх державної реєстрації. Договори зареєстровані в Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії державного земельного кадастру 01 грудня 2005 року за № 98, № 88, № 00 та № 94.

ТОВ «Югран» належним чином виконувало свої зобов'язання за договорами оренди та більш ніж за два місяці до закінчення строку їх дії надіслало ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проекти додаткових угод й листи-повідомлення про намір скористатися своїм переважним правом перед іншими особами на укладення договорів оренди на новий строк.

Проте, 27 липня 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили про небажання продовжувати дію договорів оренди належних їм земельних ділянок у зв'язку з необхідністю використовувати об'єкти оренди для власних потреб та, не обговорюючи з позивачем можливість укладення договорів оренди на більш сприятливих умовах, 11листопада 2015 року уклали договори оренди земельних ділянок з ФГ «Яровіт-1». Договори оренди зареєстровані 20 листопада 2015 року приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8 за номерами № 12142246, № 12138453, № 12142246, № 12138453.

Враховуючи викладене, ТОВ «Югран»просило визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, які укладені 20 листопада 2015 року між ФГ «Яровіт-1» та ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5; визнати договори оренди землі, укладені 01 грудня 2005 року між ТОВ «Югран» та ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, поновленими; зобов'язати ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вчинити дії щодо укладення з ТОВ «Югран» додаткової угоди, яка передбачена ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06 березня 2017 року, позовні вимоги ТОВ «Югран» задоволено.

Визнано недійсними договір оренди земельної ділянки НОМЕР_2 (запис в Державному земельному кадастрі № 12138453) та договір оренди земельної ділянки НОМЕР_1 (запис в Державному земельному кадастрі № 12142246) від 20 листопада 2015 року, укладені між ФГ «Яровіт-1» та ОСОБА_4

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки НОМЕР_3 від 20 листопада 2015 року, укладений між ФГ «Яровіт-1» та ОСОБА_5 (запис в Державному земельному кадастрі № 12144996).

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки НОМЕР_4 від 20 листопада 2015 року, укладений між ФГ «Яровіт-1» та ОСОБА_6 (запис в Державному земельному кадастрі № 12147864).

Визнано поновленим договір оренди земельної ділянки НОМЕР_2, зареєстрований в Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01 грудня 2005 року за № 98, укладений між ТОВ «Югран» та ОСОБА_4 на тих самих умовах на той самий строк та зобов'язано ОСОБА_4 вчинити дії для укладення додаткової угоди про поновлення договору.

Визнано поновленим договір оренди земельної ділянки НОМЕР_1, зареєстрований в Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01грудня 2005 року за № 88 на тих самих умовах на той самий строк та зобов'язано ОСОБА_4 вчинити дії для укладення додаткової угоди про поновлення договору.

Визнано поновленим договір оренди земельної ділянки НОМЕР_3, зареєстрований в Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01 грудня 2005 року за № 00, укладений між ТОВ «Югран» та ОСОБА_5 на тих самих умовах на той самий строк та зобов'язано ОСОБА_5 вчинити дії для укладення додаткової угоди про поновлення договору.

Визнано поновленим договір оренди земельної ділянки НОМЕР_4, зареєстрований в Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01 грудня 2005 року за № 94, укладений між ТОВ «Югран» та ОСОБА_6 на тих самих умовах на той самий строк та зобов'язано ОСОБА_6 вчинити дії для укладення додаткової угоди про поновлення договору.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційних скаргах ФГ «Яровіт-1» та ОСОБА_6 просять скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Частинами першою-п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування частини першої статті 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушеним у разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року № 6-2027цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, встановивши, що за договорами оренди землі від 01 грудня 2005 року, укладеними на 10 років, які були зареєстровані у встановленому законом порядку 01 грудня 2005 року, з урахуванням вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та правової позиції Верховного Суду України, встановивши, що ТОВ «Югран» належним чином виконує умови договору та у передбачений законом строк повідомив орендарів про намір скористатися своїм переважним правом на поновлення договорів оренди земельної ділянки на новий строк,дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Югран».

Докази та обставини, на які посилаються заявники в касаційних скаргах, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційних скарг не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявників з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги фермерського господарства «Яровіт-1» та ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 06 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

І.М.Завгородня

О.В.Попович