АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 753/17379/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6285/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Комаревцева Л.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

15 червня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «13-й квартал» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 5 квітня 2017 року у справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «13-й квартал» до ОСОБА_3, треті особі: Товариство з обмеженою відповідальністю «РАДА», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-обчислювальний центр «Рада» про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 5 квітня 2017 року позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСББ «13-й квартал» подав апеляційну скаргу, в якій просив суд рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права,не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за користування житлово-комунальними послугами, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1.

Зазначив, що в даному будинку створено ОСББ «13-й квартал», яке здійснює обслуговування житлово-комунальних послуг з 1 листопада 2014 року.

Відповідач, отримуючи житлово-комунальні послуги, не здійснює за них оплату, в результаті чого за період з 27 жовтня 2014 року по 31 березня 2016 року утворилась заборгованість в сумі 16860,52 грн. в тому числі 8099,26 грн. по внесках на утримання будинку, прибудинкової території та на капітальний ремонт, 7043,62 грн. за опалення, 2858,16 грн. витрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, 346,75 грн. - 3% річних.

У зв'язку із викладеним, просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСББ «13-й квартал» 16860,52 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСББ «13-й квартал» внесене в Державний реєстр як юридична особа 13 січня 2006 року.

Балансоутримувачем будинку АДРЕСА_2, що підтверджується рішенням загальних зборів членів ОСББ «13-й квартал» (протокол №1 від 2 березня 2006 року), яким вирішено прийняти на власний баланс весь житловий комплекс, утримувати будинок самостійно.

Рішенням загальних зборів членів ОСББ «13-й квартал» (протокол №2 від 16 жовтня 2014 року) вирішено на виконання вищевказаного рішення (протокол №1 від 2 березня 2006 року) відмовитись з 1 листопада 2014 року від послуг ТОВ «Рада», доручено правлінню ОСББ «13-й квартал» укласти договори з ПАТ «Київенерго» та ВАТ АК «Київводоканал», затверджений розмір щомісячного обов`язкового внеску на утримання будинку та прибудинкової території.

З матеріалів справи вбачається, що 24 грудня 2001 року ОСОБА_3 укладено з ТОВ «Рада» Корпорація «Позняки-жил-буд» договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинковоі території.

19 березня 2015 року ОСОБА_3 підписаний договір з ТОВ «Рада» в новій редакції №УЖ/Р0-1/19/03/15 строком на 10 років.

На підставі вказаного договору ТОВ «Рада» надавала відповідачу житлово-комунальні послуги належним чином, відповідачем у свою чергу сплачувались всі платежі згідно з умовами договору та затверджених тарифів (Розпорядження КМ ДА № 2216 від 11 грудня 2012 року), про що свідчать квитанції за період з жовтня 2014 року по березень 2016 року.

Господарським судом м. Києва 1 березня 2016 року у справі №910/31299/15 за позовом ОСББ «13-й квартал» до ТОВ «Рада», прийнято рішення про усунення перешкоди ОСББ в користуванні будинком по АДРЕСА_1 шляхом заборони ТОВ «Рада» проводити господарську діяльність з утримання вказаного будинку та прибудинкової території.

Київським апеляційним господарським судом 19 квітня 16 року прийнято у вказаній справі постанову про залишення без задоволення апеляційної скарги ТОВ «Рада» на рішення Господарського суду м. Києва від 1 березня 2016 року.

Вищим Господарським судом України у вказаній справі 23 червня 2016 року скасовано постанови Київського апеляційного господарського суду від 19 квітня 2016 року та рішення Господарського суду м. Києва від 1 березня 2016 року, оскільки у позові до ТОВ «Рада» не було наведено конкретних фактів перешкоджання господарській діяльності ОСББ з управління зазначеним будинком. Матеріали вказаної справи було направлено на новий розгляд до Господарського суду м. Києва, яким 21 липня 2016 року припинено провадження у вказаній справі у зв'язку з відмовою ОСББ від свого позову до ТОВ «Рада».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21 липня 2016 року у справі №910/31299/15 припинено провадження, оскільки позивач відмовився від позову у зв'язку з тим, що ТОВ «Рада» усунуто перешкоди у здійсненні господарської діяльності, що було предметом позову.

27 квітня 2016 року ОСББ «13-й квартал» направлено заяву до Дарницького районного суду м. Києва про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості у сумі 16860,52 грн. (за період з 27 жовтня 2014 року по 29 лютого2016 року) за оплату житлово-комунальних послуг.

24 травня 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості у сумі 16860,52 грн. за оплату житлово-комунальних послуг.

25 липня 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва, скасовано вказаний судовий наказ.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається, зокрема, між власником квартири та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем, але наявність вказаного договору є обов'язковою умовою.

Процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. При укладанні договору повинні бути дотримані вимоги статті 26 цього Закону, а саме: сторонами повинні бути узгоджені вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг, тощо.

На виконання вимог прикінцевих положень цього Закону Кабінет Міністрів України розробив і затвердив Постановами №560 від 12 липня 2005 року, №630 від 21 липня 2005 року, № 529 від 20 травня 2009 року, №933 від 3 вересня 2009 року «Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» та «Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

Згідно із ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти: правочини між юридичними особами; правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження свого статусу у правовідносинах з відповідачем у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, а також не надав будь-яких доказів встановлених з відповідачем правовідносин станом на 27 жовтня 2014 року.

Крім того, судом встановлено, що за період з жовтня 2014 року до квітня 2016 року відповідач оплачував за житлово-комунальні послуги на користь ТОВ «Рада».

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСББ «13-й квартал» не має законодавчих підстав вимагати повторної сплати на свою користь вартості житлово-комунальних послуг за період з 27 жовтня 2014 року до 29 лютого 2016 року в сумі 8099,26 грн., які вже було сплачено відповідачем за вказаний період ТОВ «Рада», на виконання вимог договору №УЖ/Р0-1/19/03/15 від 19 березня 2015 року, який на даний час між ТОВ «Рада» та ОСОБА_3 не розірвано.

Судом першої інстанції встановлено, що з 26 квітня 2014 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії"(№ 1198 від 10 квітня 2014 року).

Вказаним законом було внесено зміни до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", зокрема, статтю 19 було доповнено частиною 4, відповідно до якої виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація), що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання, доповнено статтю 29 частиною 3, відповідно до якої договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг".

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що постачання теплової енергії (теплопостачання) - це господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії (теплоносія): споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Згідно з п.п. 28, 29 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають, зокрема, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії.

ОСББ «13-й квартал» не надано суду належних доказів на здійснення діяльності, зокрема: з виробництва і постачання теплової енергії, не надано необхідних дозвільних документів на провадження діяльності у відповідних сферах (ліцензії), з чого випливає, що позивач не може бути виконавцем перелічених послуг з дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії", а саме: з 26 квітня 2014 року.

Відповідно до ст. 607 ЦК України, зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Обставини, які викликають неможливість виконання, можуть бути юридичними (заборона чи обмеження певної діяльності) і за такі обставини не може відповідати жодна із сторін зобов'язання.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того,що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження свого статусу у правовідносинах з відповідачем у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг та теплової енергії.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції не врахував, що у позові апелянт просив стягнути з відповідача не вартість житлово-комунальних послуг, а внесків, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи. Так, з позовної заяви вбачається, що позивач просив стягнути з ОСОБА_3 внески на утримання будинку, прибудинкової території та капітальний ремонт. Судом встановлено, що відповідач оплачував за житлово-комунальні послуги ТОВ «Рада» на підставі виставлених рахунків. В рахунках за оплату житлово-комунальних послуг, в тому числі включено і оплату за експлуатаційні послуги, які і є витратами на утримання будинку, прибудинкової території та капітальний ремонт.

Також колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за опалення, оскільки судом першої інстанції встановлено, що з 26 квітня 2014 року виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація), що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання, відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг, а ОСББ «13-й квартал» не надано суду належних доказів на здійснення діяльності, зокрема, з виробництва і постачання теплової енергії, не надано необхідних дозвільних документів на провадження діяльності у відповідних сферах (ліцензії), з чого випливає, що позивач не може бути виконавцем перелічених послуг з дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії", з 26 квітня 2014 року.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущено порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «13-й квартал» відхилити

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 5 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді