Справа № 141/1158/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2017 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Лисака О.І.

за участю секретаря Невмержицької Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кожанської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, без участі сторін,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кожанської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, згідно із яким 13.09.2017 року в с. Кожанка, Оратівського району Вінницької області померла ОСОБА_2. За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений секретарем Кожанської сільської ради Оратівського району, та внесено до реєстру за; № 38 від 2.10.2015 року, в якому вказала, що все майно, яке буде належати їй на день смерті, де воно б не знаходилось та, з чого воно б не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право, вона заповідає ОСОБА_1.

Осіб передбачених ст. 1241 ЦК України, тобто осіб які мають право на обовязкову частку у спадщині не встановлено.

На день смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з права власності на земельну ділянку, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 383828 розміром 2,4942 га, кадастровий номер :03:005:0047, що знаходиться на території Кожанської сільської ради Оратівського району Вінницької області, виданого 10.08.2007 року Оратівського районною державною адміністрацією Вінницької області.

У визначені законодавством терміни для прийняття спадщини після смерті спадкодавця позивач звернувся до нотаріальної контори, з відповідною заявою про прийняття спадкового майна за заповітом, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено, та рекомендовано звернутись до суду.

Юридично оформити прийняття спадкового нерухомого майна позивач позбавлений можливості, так як нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено, тому ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власностіна земельну ділянку згідно витягу Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку розміром 2,4944 га, кадастровий номер :03:005:0047, що знаходиться на території Кожанської сільської ради Оратівськош району Вінницької області, виданого 29.11.2017 року Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2, яка померла 13.09.2017 року.

Представник позивача ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити.

Представник відповідача голова Кожанської сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_4, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги ОСОБА_5 визнає у повному обсязі.

Від учасників справи до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.211 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється.

Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-АМ № 382185 ОСОБА_2 померла 13.09.2017 року в с. Кожанка Оратівського району Вінницької області.

Згідно із заповітом від 02.10.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 38, посвідченого ОСОБА_6, секретарем Кожанської сільської ради Оратівського району Вінницької області, ОСОБА_2 все майно, яке буде належати їй на день смерті, де воно б не знаходилось та з чого воно б не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 383828, виданим 10.08.2007 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області та Оратівським районним відділом земельних ресурсів, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2,4942 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кожанської сільської ради Оратівського району Вінницької області.

Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 29.11.2017 року, власником земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0047, цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,4944 га, що розташована на території Кожанської сільської ради Оратівського району Вінницької області на праві власності зазначена ОСОБА_2.

Згідно довідки від 26.09.2016 року виданої відділом в Оратівському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, станом на 01.01.2017 року середня нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) на території Кожанської сільської ради за межами с. Кожанка становить - 83419 грн. (вісімдесят три тисячі чотириста девятнадцять гривень). Станом на 13.09.2017 року середня нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) на території Кожанської сільської ради за межами с. Кожанка становить - 83419 грн. (вісімдесят три тисячі чотириста девятнадцять гривень).

Як вбачається з довідки № 220 від 27.09.2017 року, виданою виконкомом Кожанської сільської ради Оратівського району Вінницької області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була зареєстрована на день своєї смерті 13.09.2017 року за адресою Вінницька області, Оратівський раной, село Кожанка, вул. Щорса, 16 та за даною адресою проживала одиноко.

Як вбачається з постанови приватного нотаріуса ОСОБА_7 про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 209/01-17 від 02.11.2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Не встановивши обставин які б свідчили про відсутність можливості у позивача набути право власності суд визнає за ним таке право.

Оскільки позивач отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, юридично оформити прийняття спадщини позивач позбавлений можливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

На підставі ст.ст. 16, 328, 346, 1216, 1218, 1235, 1261 ЦК України, керуючись ст.ст. 4,12, 13, 76, 81, 258, 259, 265 ЦПК України ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку згідно витягу Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку розміром 2,4944 га, кадастровий номер :03:005:0047, що знаходиться на території Кожанської сільської ради Оратівського району Вінницької області, виданого 29.11.2017 року Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 13.09.2017 року в с. Кожанка Оратівського району Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

СУДДЯ О.І. Лисак