Номер справи 623/749/17
Номер провадження 2/623/673/2017
У Х В А Л А

іменем України

21 квітня 2017 рокуІзюмський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря Ноль С.В.

судового розпорядника ОСОБА_1

розглядаючи цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Енергомир» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації втрати частини заробітку, компенсації за невикористані дні відпустки, середньої заробітної плати за час затримки розрахунку, моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

05 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Енергомир» про стягнення заборгованості із заробітної плати в розмірі 6670,24 грн., компенсації втрати частини заробітку в розмірі 558,12 грн., компенсації за невикористані дні відпустки в розмірі 715,00 грн., середньої заробітної плати за час затримки розрахунку в розмірі 58444,01 грн., моральної шкоди у сумі 5000 грн.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06 квітня 2017 року відкрито провадження в зазначеній справі та призначено судове засідання на 21 квітня 2017 року.

20 квітня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить з метою забезпечення його позову накласти арешт на все майно та рахунки, що належать приватному підприємству «Енергомир», оскільки у нього є підстави припускати, що може бути прийнята спроба розпорядитися майном, рахунками та іншими матеріальними цінностями, які належать підприємству, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В судовому засіданні позивач заяву про забезпечення позову підтримав.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову має відповідати вимогам визначеним ст.ст.151-152 ЦПК України. В заяві про забезпечення позову має бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв»язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Судом також враховується охорона прав і інтересів інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником і не встановлено реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду. Заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 3 ст. 151 ЦПК України.

Всупереч вимогам ч.2 ст.151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову не зазначено на яке саме майно та рахунки відповідача слід накласти арешт, не додано доказів які б підтверджували обгрунтованість такого виду забезпечення позову.

Суд приходить до висновку, що підстави для забезпечення позову відсутні, оскільки крім іншого, в заяві відсутні докази наявності та належності будь-якого рухомого та нерухомого майна у власності відповідача.

Позивачем не наведено обставин, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що позивачу слід відмовити у задоволенні його заяви про забезпечення позову, роз'яснивши йому, що він не позбавляється права звернутись із заявою про забезпечення позову в будь який час протягом розгляду справи в суді.

За змістом ст.293 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування, проте ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: