УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ГулькаБ.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення коштів за касаційною скаргою представника ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 4 липня 2013 року між ним та публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» в особі філії «Кримське регіональне управління публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») було укладено договір банківського вкладу № SAMDNFF08 про розміщення грошових коштів на депозитних рахунках за програмою «Стандарт на 12 місяців», на виконання умов якого він вніс кошти в сумі 34 253,04 доларів США під 9,25 % річних, строком на 366 днів - до 4 липня 2014 року включно, з періодом нарахування відсотків по вкладу 1 місяць.

Ураховуючи те, що банк відмовляється повертати йому вклад і проценти, просив стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти за зазначеним договором банківського вкладу в сумі 44 502,54 доларів США, з яких: 34 253,04 доларів США - сума вкладу; 24 52,64 доларів США- сума невиплачених відсотків; 5 833,34 доларів США - сума ненарахованих відсотків; 1 963,52 доларів США - три відсотки річних.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто із ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 заборгованість за депозитним договором у сумі 42 523,08 доларів США, а також три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 1 903,61 доларів США.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2016 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. 1059 ЦК України, надавши належну правову оцінку поданим сторонами доказам (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із недоведеності позовних вимог. У матеріалах справи відсутні оригінал чи належним чином завірена копія договору банківського вкладу, а також платіжний документ, який підтверджує внесення грошової суми, оформлені у встановленому законом порядку.

Колегія погоджується з такими висновками та відхиляє доводи касаційної скарги про те, що факт укладення договору банківського вкладу підтверджується заявою від 4 липня 2013 року № SAMDNFF08 (а.с. 11), оскільки вона містить лише прохання ОСОБА_4 оформити депозитний вклад у ПАТ КБ «ПриватБанк».

Інші доводи скарги висновків суду не спростовують та зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд із урахуванням встановлених обставин справи дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель
Б.І. Гулько С.П. Штелик