Справа № 138/2435/17
Провадження №:2/138/890/17
РІШЕННЯ

Іменем України

06 грудня 2017 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Цибульського О.Є.,

з участю: секретаря Політанської Т.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міськрайонного відділу державної Виконавчої служби ГУ юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_3 державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про зняття арешту з майна, мотивуючи тим, що вона є власником домоволодіння №301-б по вулиці Горького, що в місті Могилеві-Подільському. В серпні 2017 вона вирішила зареєструвати в казаному домоволодінні свого онука, однак зясувалось, що 27.07.2000 ОСОБА_3 ВДВС виніс постанову, якою наклав арешт на вказаний будинок у виконавчому провадженні про стягнення боргу з ОСОБА_2 за виконавчим провадженням КБ «ПриватБанк». 13.12.2006 за №4218122 Могилів-Подільська міська державна нотаріальна контора внесла відомості стосовно моєї особистої приватної власності в Єдиний реєстр електронних заборон відчуження обєктів нерухомого майна, якими було накладено арешт та помилково вказано ОСОБА_2 власником. Враховуючи викладене, позивач звернулась до суду із позовом про зняття арешту із вказаного вище майна.

Позивач та її представник в судове засідання не зявились, представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала.

Відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав.

Представники відповідачів ОСОБА_3 ВДВС та ОСОБА_3 нотаріальної контори в судове засідання не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, згідно ст. 321 ЦК України.

Як встановлено судом, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано 06.07.1999. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим повторно серії І-АМ №091154 (а.с.10).

Позивач є власником житлового будинку №301 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Горького в м.Могилів-Подільський. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий обєкт нерухомого майна №757 від 30.09.2002 та рішенням виконавчого комітету №378 від 27.09.2002 про передачу у приватну власність земельної ділянки, надання дозволу на оформлення документів на самовільно побудовані будівлі та оформлення права власності на обєкти нерухомого майна (а.с.4, 5).

Тобто позивач набула право власності на вказане домоволодіння після розірвання шлюбу із ОСОБА_2

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №96412189 сформованого 06.09.2017, 13.12.2006 ОСОБА_3 міською державною нотаріальною конторою було накладено арешт на вказаний будинок на підставі постанови про накладення арешту 27.07.2000, власником було зазначено ОСОБА_2 (а.с.6-7).

Згідно відповідей ОСОБА_3 міськрайонного ВДВС №17354/15.30-25/5 від 12.09.2017 та 17548/15.30-25/5 від 15.09.2017 постанова державного виконавця про арешт майна від 27.07.2000 не зберіглась, так як виконавче провадження в рамках якого вона була винесена було знищено у звязку із закінченням терміну зберігання (а.с.8,9).

У відповідності до ч.1 та ч.4 ст.59 Закону України, від 02.06.2016, № 1404-VIII "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частиною 4 ст.59 Закону України, від 02.06.2016, № 1404-VIII "Про виконавче провадження" передбачено чіткий перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. При цьому частиною 5 цієї ж статті передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Оскільки підстави для зняття державним виконавцем арешту з майна ОСОБА_1 відсутні, а тому в даному випадку арешт може бути знятий за рішенням суду.

Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити та зняти арешт з домоволодіння №301-б по вулиці Горького, що в місті Могилеві-Подільському.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 316, 319, 321 ЦК України, ст.59 Закону України, від 02.06.2016, № 1404-VIII "Про виконавче провадження" та керуючись ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Зняти арешт з належного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, нерухомого майна, а саме: будинку №301-б по вулиці Горького, що в місті Могилеві-Подільському.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.Є.Цибульський