Справа №584/449/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/999/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Люкс»

на ухвалу Путивльського районного суду Сумської області від 18 травня 2017 року

у справі за заявою Приватного підприємства «Люкс», заінтересовані особи: Новослобідська сільська рада Путивльського району Сумської області, Реєстраційний відділ виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області, приватний нотаріус Путивльського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із заявою, Приватне підприємство «Люкс» (далі ПП «Люкс») просило суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме належності на праві приватної власності на будівлю магазину «Надія», що знаходиться за адресою по вул. Велика, 26А, в с. Нова Слобода Путивльського району Сумської області за ПП «Люкс».

Свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу 07.03.2002 р. набуло право власності на будівлю магазину «Промтовари» №1 по вул. Леніна в с. Нова Слобода Путивльського району Сумської області. В подальшому, вказаній будівлі магазину присвоєні нові назва «Надія» та адреса вул. Велика, 26 А, с. Нова Слобода Путивльського району Сумської області. Для відчуження цього майна ПП «Люкс» звернулося до приватного нотаріуса ОСОБА_3, але останнім відмовлено в нотаріальному посвідченні договору у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Також було відмовлено і державним реєстратором в реєстрації договору купівлі-продажу від 26.02.2002 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Рішенням Господарського суду Сумської області від 13.12.2016 року у справі за позовом ПП «Люкс» про визнання права власності на вказане майно було відмовлено у задоволенні позову у зв'язку з відсутністю спору про право, а нотаріальне посвідчення договору є неможливим в звязку з банкрутством продавця майна, що і стало підставою звернення до суду із даною заявою.

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 18.05.2017 року провадження у справі за заявою ПП «Люкс» про встановлення факту, що має юридичне значення, закрито.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ПП «Люкс» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки відповідно до положень ст. 2 ЦК України, ст.ст. 3, 4 ЦПК України суд захищає права як фізичних, так і юридичних осіб. Крім того, в ч. 1 ст. 234 ЦПК України зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи. Також, в порушення вимог ст. 205 цього Кодексу суд не повідомив заявникові до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Заінтересовані особи в судове засідання не зявилися, але про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Закриваючи провадження у справі на підставі ст. 205 ч.1.п.1 ЦПК України, суд першої інстанції зазначив, що в окремому провадженні підлягають встановленню юридичні факти, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів фізичних осіб, а заявник має статус юридичної особи.

Окрім того, після набуття чинності ЦК України 2003 р., встановлення факту володіння особою будинком на праві власності в порядку окремого провадження не допускається.

Колегія суддів погодитися з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що із заявою до суду звернулось ПП «Люкс» про встановлення факту належності на праві приватної власності на будівлю магазину «Надія» площею 151,7 кв.м., розташованої за адресою: с. Ново Слобода, вул. Велика, 26-а, Путивльського району Сумської області за приватним підприємством «Люкс», який було придбано на аукціоні за договором купівлі-продажу основних фондів підприємств і організацій споживчої кооперації України від 04.03.2002р., укладеного з Новослободским споживчим товариством.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі ст. 256 ЦПК, крім конкретно перелічених фактів, що мають юридичне значення, - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, зі змісту вказаних норм права вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення, юридичній особі процесуальним законом не передбачено.

Доводи скарги про те, що суд захищає права як фізичних, так і юридичних осіб, а в ч. 1 ст. 234 ЦПК України зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, спростовуються наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Таким чином, окреме провадження це вид непозовного провадження цивільного судочинства, яке має свої специфічні особливості та регулюється окремим розділом ЦПК України «Розділ IV Окреме провадження», яким передбачені спеціальні норми права, які мають пріоритет перед загальними положеннями норм цивільного та цивільно процесуального закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність, про визнання спадщини відумерлою, де заявником виступають орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади, чи орган місцевого самоврядування відповідно, тобто юридичні особи.

У зв'язку з чим в ч. 1 ст. 234 ЦПК України зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, без конкретизації фізичної чи юридичної, оскільки це загальна норма.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що в порядку окремого провадження нормами ЦПК України передбачено розгляд справ за заявами юридичних осіб в певних випадках, проте встановлення факту, що має юридичне значення, юридичній особі процесуальним законом не передбачено.

За рішенням Господарського суду Сумської області від 13.12.2016р. позов ПП «Люкс» до Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області про визнання права власності залишено без задоволення. Отже, майновий спір, заявлений ПП «Люкс», розглянуто у порядку господарського судочинства.

Закриваючи провадження у справі з підстав п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, місцевий суд правильно виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За наведених обставин, оскаржена ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права і доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Люкс» відхилити.

Ухвалу Путивльського районного суду Сумської області від 18 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: