Справа № 645/4072/17
Провадження № 2/645/2266/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого судді - Шарка О.П.

за участю секретаря судових засідань - Ятлової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про стягнення аліментів та звільнення від їх сплати, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить суд про стягнення з відповідача аліментів у розмірі ? всіх видів заробітку, звільнивши його від сплати аліментів.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 22 лютого 2017 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого у них народився син - ОСОБА_5. Рішення суду від 02.04.2008 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням суду з позивача на користь відповідача у справі були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина. З червня 2017 року неповнолітній ОСОБА_5 став проживати з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 і знаходиться на його утриманні, позивач постійно купує для дитини продукти харчування, одяг, оплачує спортивні секції та шкільні затрати тощо, надає кошти на кишенькові витрати дитини, відповідач допомоги на утримання дитини не надає

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги не визнали у повному обсязі, в обґрунтування заперечень зазначили, що вона проживає з малолітнім сином - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, престарілою мамою - пенсіонеркою - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою з місця проживання. Квартира, в якій вони проживають, на даний час належить їй на праві власності. Відповідач та її престаріла мати все своє життя працюють офіційно медичними сестрами в КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 15», а з вересня 2016 року відповідач ще працює за сумісництвом у Харківському республіканському ліцеї-інтернаті спортивного профілю на посаді медичної сестри, в цьому ж ліцеї навчається і її син. Після розірвання шлюбу її колишній чоловік ОСОБА_2 залишився проживати в їх квартирі, яку отримав її покійний батько від підприємства, та відмовився знятись з реєстрації. За комунальні послуги відповідач не платив, аліменти на утримання малолітнього сина не надавав, фізичною силою зайняв одну із кімнат. У 2015 році ОСОБА_4 звернулась до Фрунзенського районного суду з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття позивача з реєстрації. Оскільки її колишній чоловік і батько сина ОСОБА_7 кошти на утримання неповнолітнього сина не надавав, участі у його вихованні не приймав, то відповідач подала заяву до суду про стягнення аліментів. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.12.2011 року було постановлено стягнути з ОСОБА_2 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 22 листопада 2011 року до досягнення дитиною повноліття. Це рішення суду ОСОБА_7 не виконував жодного разу і відповідно довідки Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління міністерства юстиції у Харківській області станом на 01.10.2017 року заборгованість по аліментам складає - 35 133 грн .ЗЗ коп. ОСОБА_2 ОСОБА_9 займається спортом і у 2015 році, ОСОБА_4 його перевела зі звичайної школи до Харківського республіканського ліцею-інтернату спортивного профілю на відділення греко-римської боротьби, а згодом і сама перейшла працювати медсестрою до цього ліцею. Їй достеменно відомо, що її колишній чоловік і позивач по цій справі ОСОБА_7 у Харкові ніде не зареєстрований, квартиру, яку він вказав у своєму позові він знімає, офіційно не працевлаштований, за які кошти проживає їй також невідомо. Сином позивач ОСОБА_7 став цікавитися навесні 2017 року, син став проживати з ним на зйомній квартирі, щоб позивача не депортували до Ірану, стало для нього моральним ударом. На думку відповідача, ОСОБА_7 ввів їх сина в оману, маніпулює його почуттями, оскільки їх неповнолітній син, проживаючи з батьком, став запізнюватись на заняття, показники його спортивних досягнень значно впали, оскільки він став систематично пропускати уроки, що підтверджується характеристикою зі спортивного ліцею. Окрім цього, син постійно приходить до них додому, продовжує знаходитись на повному її утриманні, оскільки батько ніколи його не забезпечував ні одягом, ні продуктами харчування, невідомо в яких умовах син проживає у батька, чи має він окреме ліжко, письмовий стіл для приготування і вивчення уроків відповідачу невідомо.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належн6им чином, причини неявки суду не повідомив.

Допитаний у судовому засіданні у присутності представника Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради неповнолітній ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, пояснив суду, що він проживає разом з батьком, оскільки подальше життя з матір'ю стало не можливим, мати йому матеріальної допомоги не надає, батько повністю його забезпечує, оплачує всі його поїздки, в тому числі відпочинок, здійснює оплату за спортивні секції тощо.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка методист Харківського республіканського ліцею-інтернату спортивного профілю ОСОБА_10 пояснила суду, зо неповнолітній ОСОБА_9 навчається у їх закладі з восьмого класу, перспективний хлопець у спорті, останнім часом став погано вчитися, всі вчителя скаржаться, що сить на уроках. Через відсутність коштів дитина останнім часом не їздить на спортивні змагання. Також ОСОБА_10 зазначає, що мати дитини частіше цікавиться дитиною, аніж батько.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_11, який працює в Харківському республіканському ліцеї-інтернату спортивного профілю пояснив суду, що неповнолітній ОСОБА_9 навчається у їх закладі, про батька дитини йому нічого, мати - працює у їх закладі протягом останніх двох років. Змін у поведінці дитини він не побачив.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши надані сторонами справи докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

У ході судового розгляду встановлено, що з 22.02.2002 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відповідно рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 2 квітня 2008 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач є батьком дитини (свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 26.02.2002р., свідоцтво про встановлення батьківства серія НОМЕР_2 від 26.02.2002р.).

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16.12.2011 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.Ороміє, Іран, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання неповнолітньої дитини -ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 22 листопада 2011 року до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з розрахунку розміру заборгованості, наданого головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, заборгованість ОСОБА_2 по аліментам станом на 01.10.2017 року складає 35133 грн. 33 коп.

Згідност.180 Сімейного кодексу Україниобов'язок утримувати дитину є рівним обов'язком як матері так і батька.

Відповідно до ч. 4ст. 194 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченомуст.199 цього Кодексудо досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК У країни якщо після набранням рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення він низ.

Оскільки, як встановлено судом, непорвнолітній ОСОБА_9, на утримання якого з позивача стягнуто аліменти останній час постійно проживає з позивачем та перебуває на його утримання, подальше стягнення з позивача на користь відповідача аліментів є безпідставним, у звязку з чим вимога позивача про звільнення від сплати аліментів є обґрунтованою, а отже підлягає задоволенню.

Проживання на даний час малолітньої дитини з батьком є обставиною, що має істотне значення і є підставами для звільнення позивача від сплати аліментів на користь відповідача, однак не є підставою його звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Суд наголошує, що в судовому засіданні не було встановлено обставин, що мають істотне значення (тяжка хвороба позивача тощо) та, відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, можуть бути підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами. Крім того, позивачем не доведено, що заборгованість по сплаті аліментні утворилася з незалежних від нього причин.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання дитини, то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні наразі між позивачем та відповідачем існує неврегульований спір щодо місця подальшого проживання їх неповнолітньої дитини.

Оскільки відповідно до положень діючого законодавства аліменти на утримання неповнолітніх дітей стягуються на користь особи, з якої вони постійно проживають, а наразі між сторонами по справі не досягнуто домовленості про подальше місце проживання дитини, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини передчасними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 194, 195, 197 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,- На підставі викладеного, керуючись ст. ст. .

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про стягнення аліментів та звільнення від їх сплати,- задовольнити частково.

ОСОБА_12 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, від сплати аліментів на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 гривень щомісячно, які були стягнуті згідно рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 16.12.2011 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя: