Номер провадження: 22-ц/785/7036/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Кононенко Н.А.,

при секретарі: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

В С Т А Н О В И Л А

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, що мешкає за адресою: місто Одеса, вулиця Жоліо Кюрі, 15, аліменти на її утримання в розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 31.08.2016 року та до 13.07.2018 року (дня досягнення дитиною трьох років).

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 грн.

Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням суду, ОСОБА_2 подав до судуапеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить суд скасувати заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2016 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної заочного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, дитина знаходиться на утриманні позивачки (а.с. 7), що підтверджується довідкою №2641 від 25.08.2016 року, відповідно якої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з матірю без реєстрації (а.с.8).

Сторони сумісне господарство не ведуть, син виховується позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач не являється інвалідом є працездатною особою.

Відповідно до ч.1 ст.75, ч.2 ст.84 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частиною 4 ст.84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з урахуванням обставин справи, наведених норм права, прийшов до вірного висновку, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, який має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дружини в розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років

Доводи апеляційної скарги щодо стягнення вже з відповідача аліментів на утримання дитини є неспроможними, оскільки обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязок як матері, так і батька, причому обовязком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обовязку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання повязане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобовязаний робити все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько. Обставини, на які можливо зважити, мають бути виключними та незалежними від платника аліментів.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що позивач працювала на момент ухвалення рішення суду, спростовуються довідкою ПП « Юніон Трейд Плюс», відповідно якої позивач була прийнята на роботу на посаду менеджера по персоналу на 0,5 ставки у приватне підприємство вже після ухвалення рішення, а саме з 14.09.2017 року.

Крім того, вказаний факт не має правового значення для вирішення цього спору, так як частиною 4 ст.84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища.

Доводи апеляційної скарги шодо знаходження на утриманні відповідача матері- пенсіонерки не підтверджені жодним доказом та спростовуються поясненнями позивачки , відповідно яких мати відповідача постійно мешкає в Греції в м.Афіни.

Доводи апеляційної скарги щодо перебування відповідача, як безробітного на обліку у Львівському центрі зайнятості є неспроможними, оскільки в довідці зазначено, що апелянт був взятий на облік одразу після ухвалення оскаржуваного рішення суду з 26.12.2016 року, та що не спростовує факт його працездатності.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконного стягнення аліментів на утримання дружини починаючи за рік до подачі позову є надуманими, оскільки, згідно рішення суду аліменти на утримання позивачки були стягнуті починаючи з 31.08.2016 року( дата подачі позовної заяви) та до 13.07.2018 року (дня досягнення дитиною трьох років).

За наведених обставин справи, керуючись принципами розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вірно встановивши обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню.

Апеляційний суд також враховує, що відповідно до вимог ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, рішення суду є законним і обґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М.Сегеда

ОСОБА_5