У Х В А Л А

іменем україни

12 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області Максимова Віктора Миколайовича за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою її представником - ОСОБА_6, на ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 8 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 13 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаною скаргою, посилаючись на те, що 17 березня 2016 року Полонським районним судом Хмельницької області на виконання рішення суду від 14 грудня 2015 року, що набрало законної сили, видано виконавчий лист про стягнення з неї на користь держави судовий збір у розмірі 1 839 грн 60 коп. 12 жовтня 2016 року державним виконавцем Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку вона отримала лише 21 жовтня 2016 року.

Зазначала про те, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», у редакції від 2 червня 2016 року, виконавчий лист, за яким стягувачем є держава, може бути пред'явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили. Вважала, що оскільки рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2015 року набрало законної сили 25 лютого 2016 року, а виконавчий лист пред'явлено до виконання 11 жовтня 2016 року, то дії державного виконавця та постанова, винесена державним виконавцем про відкриття виконавчого провадження, є неправомірними.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила суд визнати неправомірними дії державного виконавця та скасувати постанову, винесену державним виконавцем про відкриття виконавчого провадження від 12 жовтня 2016 року.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 8 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 13 грудня 2016 року, у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким його скаргу задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_4, суди, вірно застосувавши положення ст. ст. 383, 387 ЦПК України, дійшли правильного висновку про те, що 5 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 № 1404-VIII, у ст. 12 якого передбачений тримісячний строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання, за яким стягувачем є держава або державний орган. Згідно з п. 5 розд. 13 «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки встановлені цим Законом. Отже, вищевказаний строк має обчислюватися з дня набрання чинності цим законом.

Ураховуючи викладене, суди дійшли вірного висновку про те, що дії державного виконавця та постанова про відкриття виконавчого провадження, винесена державним виконавцем, є правомірними й відповідають положенням Закон України «Про виконавче провадження».

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність ухвалених судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану її представником - ОСОБА_6, відхилити.

Ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 8 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 13 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
О.В. Закропивний С.П. Штелик