__________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5386/17
Провадження № 2/520/7561/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 11.05.2017 року звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 26 лютого 2011 року Відділом державної реєстрацій актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №184 від 26 лютого 2011 року. Сторони за час шлюбу мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що подружні стосунки між ними не підтримуються з березня 2017 року, у них з відповідачем різні характери, погляди на життя, примирення між ними неможливе, шлюб має формальний характер.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 23.05.2017 року відкрито провадження по справі на підставі вищевказаного позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та призначено судове засідання.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду заяву, в якій позов підтримала та просила розгляд справи провести за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав, розгляд справи просив провести за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У звязку з чим, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі.

Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Мельник) ОСОБА_4 перебувають у шлюбі з 26 лютого 2011 року, зареєстрований Відділом державної реєстрацій актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №184 від 26 лютого 2011 року.

Сторони за час шлюбу мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сімї.

Добровільність шлюбу одна з основних його засад.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сімю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Як вбачається з пояснень позивача зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.

Закріпленні у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між сторонами не підтримуються з березня 2017 року, подальше сумісне проживання суперечить інтересам сторін, а тому позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Мельник) ОСОБА_4, зареєстрований 26 лютого 2011 року Відділом державної реєстрацій актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №184 від 26 лютого 2011 року.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Мельник) ОСОБА_4, вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Позивачеві ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Мельник) ОСОБА_4 після розірвання шлюбу залишити прізвище «Горячіх».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які не приймали участь під час проголошення рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Калініченко Л. В.