Справа № 214/3459/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

13 червня 2017 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Щеняєва І.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до держави в особі прокуратури Дніпропетровської області в особі ОСОБА_3, керівника Криворізької місцевої прокуратури № 3, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними, визнання факту порушення прав людини, захист права недоторканості, встановлення факту порушення права на приватність, стягнення моральної шкоди, треті особи без самостійних вимог: Уповноважений верховної ради України з прав людини, через Секретаріат уповноваженого Верховної ради України з прав людини через Міністерство юстиції України в особі начальника Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області підполковника поліції Ткаченка Романа Олександровича,-

встановив:

12 червня 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії правоохоронців по спробі вручити їй повістку чи інший документ , встановити факт порушення її прав людини та стягнути з Держави в особі Державної казначейської служби України моральну шкоду в розмірі 16000,00 грн.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України та роз'яснень, викладених в абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою ст. 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 17) або Господарським процесуальним кодексом України (ст.ст. 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, вищезазначена позовна заява не відповідає вимога статті 119 ЦПК України, а саме, позивачем не зазначено повної назви Держави в особі якої виступає Державна казначейська служба України, з якої вона просить стягнути моральну шкоду в розмірі 16000,00 грн. та не зрозуміло викладено інформацію про третіх осіб, зазначених позивачем, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дана позовна заява підлягає залишенню без руху . Провадження у справі за заявою, яку подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, не може бути відкрито.

Керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до держави в особі прокуратури Дніпропетровської області в особі ОСОБА_3, керівника Криворізької місцевої прокуратури № 3, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними, визнання факту порушення прав людини, захист права недоторканості, встановлення факту порушення права на приватність, стягнення моральної шкоди, треті особи без самостійних вимог: Уповноважений верховної ради України з прав людини, через Секретаріат уповноваженого Верховної ради України з прав людини через Міністерство юстиції України в особі начальника Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області підполковника поліції Ткаченка Романа Олександровича - залишити без руху.

Надати заявнику п'ятиденний строк з дня отримання нею цієї ухвали для усунення недоліків, що викладені в ухвалі.

Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання нею вимог, викладених в ухвалі, заява вважається неподаною і повертається заявнику. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.Б. Щеняєва