Справа № 466/1406/17
УХВАЛА

іменем України

«31» березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Кавацюка В.І

при секретарі Мазур Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

справу за скаргою боржника ОСОБА_1, від імені якої діє представник ОСОБА_2, про визнання неправомірною та скасування постанови заступника начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 від 16 лютого 2017 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП №47974718,

у с т а н о в и в:

21 лютого 2017 року боржник ОСОБА_1, від імені якої діє представник ОСОБА_2 (далі боржник), звернулась до суду із скаргою про визнання неправомірною та скасування постанову заступника начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 від 16 лютого 2017 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 47974718, та зобовязання до вчинення дій.

В обґрунтування скарги боржник зіслався на те, що 16.02.2017 року заступником начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області (надалі Шевченківський ВДВС) ОСОБА_3 (далі державний виконавець Онишкевич Р.І.) у виконавчому провадженні ВП №47974718 з примусового виконання виконавчого листа №2/466/151/13 від 23.06.2015 року Шевченківського районного суду м. Львова про витребування у ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,2300 га, кадастровий №:04:003:0063 - державний акт серії ЯЖ №907036 від 27.01.2009 року та зобовязати ОСОБА_1 повернути спірну земельну ділянку у розпорядження держави в особі Кабінету Міністрів України, прийнято рішення про накладення штрафу, яке оформлене постановою від 16.02.2017 (далі рішення від 16.02.2017), згідно якої за невиконання рішення суду на боржника ОСОБА_1 накладено штраф на користь держави в розмірі 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень 00 коп.)

Рішення від 16.02.2017 року було отримане боржником ОСОБА_1 із Шевченківського ВДВС 25.02.2017року із супровідним листом від 16.02.2017 року у поштовому конверті рекомендованого листа №746 від 22.02.2017 року.

Зазначає, що рішення від 16.02.2017 року є протиправним і підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

У відповідності до частини 2 ст. 63 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 року «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII) у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження ВП №47974718 ОСОБА_1 через свого представника на виконання вимоги від 25.01.2017 року вих. №В-2/683 було повідомлено 06.02.2017 року державного виконавця Онишкевича Р.І. про неможливість виконання ОСОБА_1 вказаного рішення з огляду на такі обставини:

1) зі змісту виконавчого листа №2/466/151/13 від 23.06.2015 року Шевченківського районного суду м. Львова для ОСОБА_1 невідомо які саме дії, в якому порядку і в який спосіб вона повинна вчинити для того, щоб її обовязок щодо повернення спірної земельної ділянки у розпорядження держави в особі Кабінету Міністрів України вважався виконаним, а тому зважаючи на приписи частини 1 ст. 19 Конституції України, пункту 1 частини 2 ст. 18 Закону №1404-VIII ОСОБА_1 не може бути примушена робити те, що не передбачено чинним законодавством і виконавчим документом, а державний виконавець не має повноважень вимагати від ОСОБА_1 вчинення тих дій, які не обумовлені рішенням, що знаходиться на примусовому виконанні;

2) щодо спірної земельної ділянки ухвалою від 01.06.2011 року судді Шевченківського районного суду м. Львова Баєвою О.І., залишеною без змін ухвалою від 21.10.2011 року у цивільній справі №22-ц-4842/11 судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області (номер в ЄДРСР 19117852), вжито заходи забезпечення позову у вигляді накладення на земельну ділянку арешту та заборони відповідачам, в тому числі ОСОБА_1, вчиняти будь-які дії;

3) спірна земельна ділянка є загальнодоступним для всіх осіб нерухомим майном, до якого ОСОБА_1 нікому, в тому числі державі в особі Кабінету Міністрів України, не чинить жодних перешкод у доступі.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону №1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад як справедливість, неупередженість та обєктивність.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону №1404-VIII заходами примусового виконання рішень є вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні.

У відповідності до абз. 1 ч. 2 ст. 59 Закону №1404-VIII у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Однак, державний виконавець Онишкевич Р.І., в порушення вимог п. 5 ч. 1 ст. 2, пункту 1 частини 2 ст. 18, абз. 1 ч. 2 ст. 59 Закону №1404-VIII при неможливості виконання боржником ОСОБА_1 рішення суду з причин, які від неї не залежать, зокрема, через наявність арешту на спірну земельну ділянку, яка підлягає витребуванню за рішенням від ОСОБА_1 та про повернення якої у розпорядження держави в особі Кабінету Міністрів України слід зобовязати боржника, оскаржуваним рішенням від 16.02.2017 року накладав на боржника ОСОБА_1 штраф.

Крім цього, як вбачається із змісту рішення від 16.02.2017 року, державний виконавець Онишкевич Р.І. накладав штраф на боржника за невиконання судового рішення, хоч за приписами частини 2 ст. 63 Закону №1404-VIII накладення штрафу передбачено лише при невиконанні рішення без поважних причин, що власне має місце у виконавчому провадженні ВП №47974718.

Таким чином, оскільки рішення від 16.02.2017 року прийнято державним виконавцем Онишкевичем Р.І. з порушенням наведених норм права, то за приписами частини 2 ст. 387 ЦПК України таке рішення підлягає визнанню неправомірним із зобовязанням державного виконавця під час примусового виконання рішення врахувати як поважні причини невиконання боржником рішення обставини, зазначені у повідомленні від 06.02.2017 року про неможливість виконання рішення, скерованому державному виконавцеві представником боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

У відповідності до частини 1 ст. 74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону №1404-VIII рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст. 69 ЦПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Згідно з ч. 3 ст. 70 цього ж Кодексу якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

У відповідності до частини 6 ст. 70 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Таким чином, рішення від 16.02.2017 року, яке отримане боржником 25.02.2017 року з Шевченківського ВДВС, підлягає оскарженню до Шевченківського районного суду м. Львова в термін до 07.03.2017 року.

На підставі викладеного, просить вимоги скаргу задовольнити.

В судове засідання, яке було призначено на 31 березня 2017 року о 09.30год представник заявника скарги ОСОБА_1 ОСОБА_2 не зявився та подав до суду клопотання, в якому підтримує скаргу, просить суд розглядати справу у його відсутності.

Представник Шевченківського ВДВС в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

У відповідності до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

У відповідності до ч.1 ст.74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що 16.02.2017 року державним виконавцем Онишкевичем Р.І. у виконавчому провадженні ВП №47974718 з примусового виконання виконавчого листа №2/466/151/13 від 23.06.2015 року Шевченківського районного суду м. Львова про витребування у ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,2300 га, кадастровий №:04:003:0063 державний акт серії ЯЖ №907036 від 27.01.2009 року та зобовязання ОСОБА_1 повернути спірну земельну ділянку у розпорядження держави в особі Кабінету Міністрів України, прийнято рішення про накладення штрафу, яке оформлене постановою від 16.02.2017 року, згідно якої за невиконання рішення суду на боржника ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 1700,00 грн. (а.с.4)

Відповідно до ч.2 ст.63 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

З матеріалів справи та зі скарги вбачається, що ОСОБА_1 через свого представника на виконання вимоги від 25.01.2017 року вих. №В-2/683 було повідомлено 06.02.2017 року державного виконавця Онишкевича Р.І. про неможливість виконання ОСОБА_1 вказаного рішення з огляду на такі обставини:

1) зі змісту виконавчого листа №2/466/151/13 від 23.06.2015 року Шевченківського районного суду м. Львова для ОСОБА_1 невідомо які саме дії, в якому порядку і в який спосіб вона повинна вчинити для того, щоб її обовязок щодо повернення спірної земельної ділянки у розпорядження держави в особі Кабінету Міністрів України вважався виконаним, а тому зважаючи на приписи частини 1 ст. 19 Конституції України, пункту 1 частини 2 ст. 18 Закону №1404-VIII ОСОБА_1 не може бути примушена робити те, що не передбачено чинним законодавством і виконавчим документом, а державний виконавець не має повноважень вимагати від ОСОБА_1 вчинення тих дій, які не обумовлені рішенням, що знаходиться на примусовому виконанні;

2) щодо спірної земельної ділянки ухвалою від 01.06.2011 року судді Шевченківського районного суду м. Львова Баєвою О.І., залишеною без змін ухвалою від 21.10.2011 року у цивільній справі №22-ц-4842/11 Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області (номер в ЄДРСР 19117852), вжито заходи забезпечення позову у вигляді накладення на земельну ділянку арешту та заборони відповідачам, в тому числі ОСОБА_1, вчиняти будь-які дії;

3) спірна земельна ділянка є загальнодоступним для всіх осіб нерухомим майном, до якого ОСОБА_1 нікому, в тому числі державі в особі Кабінету Міністрів України, не чинить жодних перешкод у доступі.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону №1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад як справедливість, неупередженість та обєктивність.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону №1404-VIII заходами примусового виконання рішень є вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 59 Закону №1404-VIII у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Водночас, державний виконавець Онишкевич Р.І. в порушення вимог п. 5 ч. 1 ст. 2, п. 1 ч. 2 ст. 18, абз. 1 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» при неможливості виконання боржником ОСОБА_1 рішення суду з причин, які від неї не залежать, зокрема через наявність арешту на спірну земельну ділянку, яка підлягає витребуванню за рішенням від ОСОБА_1, оскаржуваним рішенням від 16.02.2017 року накладав на боржника ОСОБА_1 штраф.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 58, 60, 197, 209, 212, 214, 215, 383-387 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною постанову заступника начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 від 16 лютого 2017 року про накладення на боржника ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень) у виконавчому провадженні № 47974718 з примусового виконання виконавчого листа №2/466/151/13, виданого Шевченківським районним судом м. Львова 23 червня 2015 року, про витребування у ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,2300 га, кадастровий №:04:003:0063.

Зобовязати заступника начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 під час примусового виконання судового рішення врахувати як поважні причини невиконання боржником ОСОБА_1 судового рішення обставини, які зазначені у повідомленні її представника ОСОБА_2 від 06 лютого 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом пяти днів з дня проголошення ухвали суду апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4