Справа № 184/877/17
Номер провадження 2-о/184/34/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Гукової Р.М.,

за участю секретаря Дощенко О.О.,

заявника 1 - ОСОБА_1,

заявника 2 - ОСОБА_2,

представника заявника 2 ОСОБА_3,

розглянувши в м. Покров цивільну справу за заявою заявника 1: ОСОБА_1 та заявника 2: ОСОБА_2, представник заявника 2: ОСОБА_3, заінтересована особа: Перша Нікопольська державна нотаріальна контора про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд з заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_4, померлого 02.10.2010 року, відносно них, мотивуючи свої вимоги тим, що їх мати ОСОБА_5, яка померла 05.05.1983 року, проживала з ОСОБА_4 однією сім'єю без укладання шлюбу. За час сумісного проживання у батьків народилось двоє дітей: ОСОБА_2, 18 серпня 1961 року та ОСОБА_1, 15 травня 1963 року, але оскільки батьки проживали в цивільному шлюбі, то в свідоцтві про народження заявників прізвище було записано за прізвищем матері та за її вказівкою по батькові. ОСОБА_4 02.10.2010 року помер, за життя залишивши заповіт на імя синів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Встановлення факту родинних відносин заявникам необхідно для оформлення спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину після смерті їхнього батька ОСОБА_4 як його синами, членами сімї спадкодавця першого ступеня споріднення.

В судовому засіданні заявник 1: ОСОБА_1, заявник 2: ОСОБА_2 та представник заявника 2: ОСОБА_3, заявлені вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, але звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, вислухавши пояснення заявників, представника заявника 2 ОСОБА_3 та свідків, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Обєкти спадщини, що успадковуються членами сімї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення оподатковуються за нульовою ставкою, згідно підпункту «а» п.174.2.1 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У судовому засіданні встановлено, що мати заявників ОСОБА_5, яка померла 05 травня 1983р. та їхній батько, ОСОБА_4 все своє життя жили як подружжя, без реєстрації шлюбу.

У них народилися діти: ОСОБА_2, 18 серпня 1961 року та ОСОБА_1, 15 травня 1963 року, але оскільки батьки проживали в цивільному шлюбі, то в свідоцтві про народження заявників прізвище було записано за прізвищем матері та за її вказівкою по батькові. Відомості про батька у свідоцтвах відсутні.

02 жовтня 2010 року помер батько заявників ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації смертей складено виконкомом Шолохівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області відповідний актовий запис №42.

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, який 24 вересня 2010 року був посвідчений секретарем Шолохівської сільської ради. За цим заповітом він заповів заявникам ОСОБА_2, який народився 18 серпня 1961 року, актовий запис про народження №75 від 04 вересня 1961р., свідоцтво про народження IV УР № 121976 та ОСОБА_1, який народився 15 травня 1963 року, актовий запис про народження №57 від 11 червня 1963р., свідоцтво про народження I-KI №633675, земельну ділянку (пай) розміром 5,7303 га.

Заявники ОСОБА_2 та ОСОБА_1, у встановлений законом строк звернулись до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Заяви у них було прийнято, але нотаріус зазначив, що в їхніх свідоцтвах не зазначена інформація про батька ОСОБА_4 та, враховуючи цей факт, вони повинні сплатити податок при прийнятті спадщини на загальних умовах, згідно оціночної вартості майна. Нотаріус розяснив їм право звернутись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

Згідно п.7 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

У відповідності до п.15 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 - суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх

з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та

сім'ю України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Згідно ч.2, ч.3 ст.53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і батьком до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно наданих у судовому засіданні заявниками пояснень, померлий ОСОБА_4 був їхнім рідним батьком, з яким вони спільно проживали та протягом свого життя виявляв до них батьківську любов та піклування, а також надавав відповідне утримання, зокрема і у здобутті освіти.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживали разом в одному будинку як подружжя, вели спільне господарство, заявників батько визнавав своїми синами виховував їх, утримував та навчав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживали разом в одному будинку як подружжя, мали спільних дітей. Не одружились вони тому, що у ОСОБА_4 був не розірваний попередній шлюб.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він в с. Шолохово працює фельдшером, тому знає і ОСОБА_4 і заявників. ОСОБА_4 визнавав, що заявники є його синами та завжди думав, що вони його рідні сини. ОСОБА_1 був з батьком до смерті.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та зібрані на їх підтвердження докази, суд вважає, що вимоги заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215, 256-259 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву заявника 1: ОСОБА_1 та заявника 2: ОСОБА_2, представник заявника 2: ОСОБА_3, заінтересована особа: Перша Нікопольська державна нотаріальна контора про встановлення факту батьківства задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт батьківства ОСОБА_4, який помер 02.10.2010 року, відносно ОСОБА_1, що народився 15 травня 1963 року в с. Миронівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області

Встановити факт батьківства ОСОБА_4, який помер 02.10.2010 року, відносно ОСОБА_2, що народився 18 серпня 1961 року в с. Миронівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_9