АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №636/2611/17 Головуючий суддя І інстанції Оболєнська С. А.
Провадження № 22-ц/790/6293/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права про приватну власність
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.

За участю секретаря : Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Чугуївського районного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

встановила:

01 серпня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати права власності на 1/2 частину житлової квартири АДРЕСА_1, та грошові кошти на рахунках №91551/25467, НОМЕР_4, НОМЕР_5, відкритих на ім'я ОСОБА_5 в Чугуївській філії №2834 ВАТ «Державний ощадний банк України», в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_5.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що за життя її батькам, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.06.1996 року Харківською квартирно-експлуатаційною частиною району, зареєстрованого в реєстрі за №521 та в Чугуївському міжміському бюро технічної інвентаризації за №4505/4, належала на праві спільної часткової власності, по 1/2 частці кожному, житлова квартира АДРЕСА_1, яку вони 15.02.2007 подарували своїх онуці, ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько, ОСОБА_5, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №211.

Після його смерті відкрилася спадщина на майно, а саме на: вищезазначену частку житлової квартири та грошові кошти на рахунках: НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 відкритих на ім'я батька в Чугуївській філії № 2834 ВАТ «Державний ощадний банк України».

В установлений законом термін вона звернулася до Чугуївської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Рішенням Чугуївський міський суд Харківської області від 02.12.2015 року визнано договір дарування житлової квартири АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідчений 15.02.2007 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Царьовим Д.М., зареєстрований в реєстрі за №348 - недійсним з моменту його укладання.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11.02.216 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, визнано недійним договір дарування квартири АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідчений 15.02.2007 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Царьовим Д.М., за реєстровим №348 в частині дарування 1/2 частини цієї квартири, належної ОСОБА_6 з моменту його укладання.

Однак, залишивши в іншій частині рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 02.12.2015 року без змін, апеляційний суд Харківської області тим самим погодився з визнанням недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 укладеним між ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідчений 15.02.2007 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Царьовим Д.М., за реєстровим №348 і в частині дарування 1/2 частини цієї квартири, належної ОСОБА_5 з моменту його укладання.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21.12.2016 року рішення Чугуївського міського Харківської області від 02.12.2015 року у незміненій частині та рішення апеляційного суду Харківської області 11.02.2016 року залишено без змін.

Отже, позивачка вважає, що після визнання недійсним договору дарування житлової квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідчений 15.02.2007 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Царьовим Д.М., за реєстровим №348 з моменту його укладання, після смерті її батька - ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне йому майно в тому числі і на 1/2 частку вищезазначеної житлової квартири на яке вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, тому просила позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні позивачка пояснила, що вважає рішення апеляційного суду таким, що задовольнило апеляційну скаргу ОСОБА_4 частково, а тому вона має права на спадкування 1/2 частини спірної квартири після смерті батька. Також позивачка визнала той факт, що 1/2 частина житлової квартири АДРЕСА_1, належить відповідачу на підставі договору дарування від 20.03.2017 року. Щодо вимог про визнання права власності на грошові кошти на рахунках банку, то позивач зазначила, що відповідач жодним чином не перешкоджає їй в отриманні в цій частині спадку, дану вимогу до неї пред'явила за рекомендацією свого адвоката, а до нотаріальної контори з цього приводу не зверталася.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки ОСОБА_4 жодним чином не порушувалися права позивача на отримання спадщини на банківські вклади в розумінні ст. 15 ЦК України, крім того, рішенням апеляційної і касаційної інстанції визнано недійсним договір в частині дарування тільки 1/2 частини спірної квартири, яка належала матері позивача, а інша 1/2 частина квартири, яка була подарована ОСОБА_5 - батьком позивача, своїй онуці ОСОБА_4 продовжує належати останній на законних підставах, тому вважав позовні вимоги необґрунтованими.

Рішенням Чугуївського районного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. При цьому посилалась на те, що рішення необгрунтоване, ухвалене з порушенням норм процесуального права. Судом першої інстанції, не з'ясовано в повній мірі всі надані нею докази, неправильно встановив всі обставини, що мають значення для справи.

Вказала, що вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом. Відповідно до рішень апеляційної та касаційної інстанцій визнання недійним в цілому договору дарування квартири АДРЕСА_1 укладеним між ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідчений 15.02.2007 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Царьовим Д.М., за реєстровим №348 дає їй право, як спадкоємиці першої черги оформити право власності на 1/2 частини цієї квартири, належної ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначила, що батьки, погодились на передачу належного їм нерухомого майна (єдиного свого житла) у власність ОСОБА_4 лише за умови довічного утримання, а саме в обмін на їх забезпечення, догляд, турботу з боку онуки та спільне проживання їх в квартирі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового засідання, що з'явились у судове засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що чинним рішенням апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції змінено. Визнано недійсним з моменту укладання договір дарування житлової квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, який був посвідчений 15 лютого 2007 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Царьовим Д.М., за реєстровим № 348, лише в частині дарування 1/2 частини вказаної квартири належної ОСОБА_6 В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Щодо отримання спадщини на вклади у банку позивач не зверталась до нотаріальної контори після померлого батька, а відповідач в цій частині не порушувала права ОСОБА_3, вимоги позивача не ґрунтуються на законі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Так, статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Крім того, згідно з вимогами частин першої, п'ятої статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 2 грудня 2015 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування задоволено. Визнано недійсним договір дарування житлової квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, який був посвідчений 15 лютого 2007 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Царьовим Д.М., за реєстровим №348, з моменту його укладання.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції змінено. Визнано недійсним договір дарування житлової квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, який був посвідчений 15 лютого 2007 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Царьовим Д.М., за реєстровим № 348, в частині дарування 1/2 частини вказаної квартири належної ОСОБА_6, з моменту його укладання. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Таким чином, оскільки батько позивача - ОСОБА_5 розпорядився належною йому 1/2 частиною спірної квартири, і в цій частині вищевказаний договір дарування залишився чинний, тому половина цієї квартири не увійшла до спадщини, які відкрилася після його смерті. Оскільки у позивача дійсно відсутнє право на її спадкування цього майна після смерті батька, з урахуванням того, що стосовно іншої спадщини спір відсутній і тому позивач має вирішувати питання про оформлення права власності у позасудовому порядку, колегія суддів відхиляє наведені з цього приводу у скарзі доводи, за їх безпідставністю.

Таким чином суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому з передбачених ст. 308 ЦПК України підстав апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 315, 319, 323-325, 327 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Чугуївського районного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді колегії