АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5490/17 Головуючий 1 інст.- Труханович В.В.
Справа № 639/9109/16-ц Доповідач -Кругова С.С.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І., Пилипчук Н.П.,

секретаря Прологаєвої А.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 7 липня 2017 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» про відшкодування шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 7 липня 2017 року позов задовольнено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму недоплачених коштів за ремонт та відновлення автомобілю, яка складається з суми безумовної франшизи у розмірі 510 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму коштів сплачених за евакуацію автомобілю у розмірі 450, 00 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640, 00 грн. Зобов'язано УДКСУ в Новобаварському районі м. Харкова ГУ ДКСУ в Харківській області повернути ОСОБА_1 (ІІН: НОМЕР_1) частину сплаченого судового збору, у зв'язку зі зменшенням позовних вимог, у сумі 214, 22 грн. сплачений останнім відповідно до квитанції № 0.0.673156513.1 від 19.12.2016 року. У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися з апеляційною скаргою, в якій просять рішення в частині позовних вимог, які були залишені судом без задоволення, скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів суму недоплаченого страхового відшкодування та стягнути з ОСОБА_3 суму недоплачених коштів за ремонт і відновлення автомобіля та суму витрачених коштів на вимушену оренду авто.

В обґрунтування апеляційної скарги вказують, що рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Зазначають, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що мають істотне значення для справи.

Суд зробив висновки, які не відповідають дійсним правовідносинам сторін, не звернув уваги на належність доказів наданих позивачем. Посилання суду на недопустимість наданих доказів є необґрунтованими.

Суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що надані рахунки - фактури не є платіжними документами і з них не вбачається за ремонт якого авто була визначена вартість відновлювального ремонту, крім того суд помилково не зміг встановити чи пов'язані платежі датовані жовтнем та листопадом 2013 року з відновлювальним ремонтом автомобіля позивачів.

Що стосується посилань суду на те, що кошти на оренду іншого автомобіля не є збитками та не доведені позивачами, що така оренда була вимушеною з таким висновком погодитьсь неможливо, оскільки вони суперечать обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду оскаржується лише в частині відмови у задоволенні позову, тому в іншій частині рішення суду в апеляційному порядку не переглядається.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення недоплачених коштів за ремонт та відновлення автомобіля, суд виходив з того, що позивачі вчасно і повністю отримали від страхової компанії страхове відшкодування. Щодо вимушеної оренди авто, то оренда не є збитками та позивачами не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що пов'язана вона була з професійною діяльністю і її відсутність унеможливлювала повсякденне життя позивача.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 27 березня 2013 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Toyota Land Cruiser» під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Chery Tiggo під керуванням ОСОБА_3

Транспортний засіб відповідно свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_5, автомобіль «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_2, 1999 року випуску, належить ОСОБА_1 (а.с. 8).

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 травня 2013 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 11).

Згідно вимог ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно довідки, виданої старшим інспектором Відділу Державтоінспекції ХМУ ГУМВС України в Харківській області - Жуковським А.Д. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «Toyota Land Cruiser» (державний номер НОМЕР_2) отримав механічні ушкодження, а саме: деформовано ліве переднє крило; розбито передній бампер, ліву фару; змінений нахил лівого переднього колеса відносно кузова. (а.с. 12).

29 березня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до ТДВ «Експрес Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування для відновлення автомобіля по події, що трапилася 27.03.2013 року з автомобілем «Toyota Land Cruiser» застрахованого за полісом АВ№5162343 від 03.05.2012 року і просила сплатити його на її рахунок (а.с. 14).

Згідно протоколу огляду колісного транспортного засобу № 262 від 3 квітня 2013 року, страховим комісаром ОСОБА_4 було проведено огляд автомобіля «Toyota Land Cruiser» та здійснено оцінку пошкоджень (а.с. 163-166).

На виконання листа б/н від 01.04.2013 року, який надійшов від ТДВ «Експрес Страхування» про призначення дослідження автомобілю, суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 на підставі вказаного Протоколу 6 травня 2013 року було складено Звіт № 262 з визначенням вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (а.с. 151-162).

Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_4, 1999 року випуску, який належить ОСОБА_1, на момент оцінки складає відповідно вказаного звіту 43581,03 грн. ( а.с. 157).

ОСОБА_1, в особі свого представника за довіреністю - ОСОБА_2 26 липня 2013 року звернувся до ТДВ «Експрес-Страхування» з заявою про страхове відшкодування, у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 27 березня 2013 року, яке просив сплатити на рахунок ТОВ «Автоарт» ( а.с. 18).

Відповідно платіжного доручення № 14071 ТОВ «Експрес Страхування» 20 серпня 2013 року було перераховано на рахунок ТОВ «Автоарт» грошові кошти у сумі 43 071,03 грн. Зазначені обставини сторонами визнаються і відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції яка діяла на момент дорожньо-транспортної пригоди, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається з ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором.

Статтею 29 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника . Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

Для настання цивільної відповідальності повинні існувати чотири підстави: 1) наявність шкоди; 2) протиправна дія заподіювача шкоди; 3) наявність причинного зв'язку між протиправною дією та шкодою; 4) вина заподіювача шкоди.

Разом з тим, згідно з п. 8 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Статтею 3 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

В силу вимог ст.12 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Судовим розглядом достовірно встановлено, що страхова компанія виконала умови договору і у зв»язку із настанням страхового випадку сплатила позивачу страхове відшкодування згідно звіту про оцінку майна, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності.

Матеріали справи містять докази вини відповідача та докази розміру майнової шкоди заподіяної відповідачем, які були сплачені страховою компанією на користь позивачів.

Що стосується різниці між сплаченою сумою страхового відшкодування і зазначеною в рахунку фактурі , то суд зазначає наступне.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін ч.1 ст. 10 ЦПК України.

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.60 ЦПК України), крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

З врахуванням договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який було укладено відповідачем з лімітом відповідальності 50000 грн. і франшизою 510 грн. в межах ліміту страхове відшкодування страховою компанією сплачено на користь позивача.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України потерпілий має право на відшкодування збитків у повному обсязі відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини по справі, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінив докази, які були досліджені судом.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то судова колегія погоджується з висновком суду, що рахунок-фактура ТОВ «Автоарт», в якому зазначена сума до сплати 117 913,01 грн (а.с.122-123) не є належним доказом розміру майнової шкоди в розумінні ст.1166 ЦК України.

Частиною 1 ст. 143 ЦПК України передбачено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Судова колегія вважає, що позивачами в судовому засіданні не надано доказів розміру майнової шкоди , яка мала бути стягнута з винної особи.

Суд надав оцінку доводам позивачів стосовно того, що позовні вимоги про стягнення коштів витрачених на оренду автомобіля не знайшли свого підтвердження, а саме те, що оренда автомобіля не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, та позивачами не було надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що оренда автомобіля була вимушеною адже пов'язана з професійною чи іншою діяльністю ОСОБА_2, відсутність якої унеможливила б її повсякденне життя.

Отже, доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Будь яких доказів, які б спростовували висновки суду - позивачі не надали.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 -відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 7 липня 2017 року -залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І.Колтунова

Н.П. Пилипчук