Справа № 646/8157/16-ц
№ провадження 2/646/1663/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.06.17 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Журавель В.А.
при секретарі Писаренко Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ спільного майна та витребування майна
Позивач ОСОБА_1 звернуся до суду, посилаючись на те, що з 10 вересня 2013 року по 10 квітня 2015 року перебував у сімейних відносинах з відповідачкою ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу в органах державної реєстрації актів та без укладення шлюбного договору, вони вели спільне господарство та мали взаємні права та обовязки. За період спільного проживання сторони за спільні кошти придбали 25 листопада 2014 року автомобіль марки Mersedes Benz, модель Е 240, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який був зареєстрований на ім»я ОСОБА_2 За домовленістю між ними право розпорядження та користування автомобілем було надано ОСОБА_1 на підставі відповідної довіреності від 10 квітня 2015 року. З 10 квітня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом не проживають, довіреність на право користування та розпорядження автомобілем було анульована. Відповідачу ОСОБА_2 було направлено пропозицію щодо поділу майна, яке перебуває у спільній сумісній власності, яка залишилася без відповіді, у звязку із чим позивач втратив право користування автомобілем, який є обєктом права спільної сумісної власності. Оскільки автомобіль є неподільною річчю і спільне користування ним неможливе, позивач просив присудити йому у власність автомобіль марки Mersedes Benz, модель Е 240, 1997 року випуску, з присудженням відповідачу ОСОБА_2 грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності.
12 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги та просив також витребувати автомобіль марки Mersedes Benz, модель Е 240, 1997 року випуску, із чужого незаконного володіння ОСОБА_4
23 травня 2017 року позивач ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги та просив здійснити поділ спільного майна шляхом визнання за ним права власності на автомобіль марки Mersedes Benz, модель Е 240, 1997 року випуску, з присудженням грошової компенсації у розмірі 25 000 грн. ОСОБА_2 замість її частки у праві спільної сумісної власності та витребувати автомобіль марки Mersedes Benz, модель Е 240, 1997 року випуску, з чужого незаконного володіння ОСОБА_3.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити. Додатково позивач пояснив, що відповідач ОСОБА_2 розпорядилася спірним автомобілем без його відома та згоди, натепер автомобіль перебуває у власності іншої особи, яка постійно експлуатує його, від чого технічний стан автомобіля значно погіршився.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, про причини неявки до суду не повідомила.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.
Зі згоди позивача суд здійснює розгляд справи в заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім»ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.
Згідно ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім»єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюється положення глави 8 цього Кодексу.
Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справі про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 послався на те, що він перебував у сімейних відносинах з відповідачем ОСОБА_2 в період з 10 вересня 2013 року по 10 квітня 2015 року без реєстрації шлюбу.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6О та ОСОБА_7 пояснили судові, що знайомі з позивачем близько 5 років, коли ОСОБА_1 поселився на вул. Гордієнківській № 20 в м. Харкові та став спільно проживати з ОСОБА_2 Вони проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, придбавали меблі, продукти харчування, ОСОБА_1 на автомобілі возив дитину ОСОБА_2 він іншого шлюбу. У ОСОБА_1 був свій автомобіль, потім він приїхав на автомобілі марки Mersedes Benz. Цим автомобілем користувалися і ОСОБА_1, і ОСОБА_2, зі слів ОСОБА_1В відомо, що машину оформили на ОСОБА_2
Відповідно до ст. 256 ч. 1 п.5 ЦПК України суд розглядає справи про вставлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім»єю позивачем судові не надано.
Так, допитані судом свідки надали загальні пояснення щодо спільного ведення господарства сторонами по справі, однак письмові докази щодо цього факту відсутні. Крім того, факт проживання однією сім»єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому порядку не встановлювався, та в даному судовому провадженні такі позовні вимоги ОСОБА_1 не заявлялися.
Крім того, суд звертає увагу, що належних доказів того, в період 2013 - 2015 років ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не перебували у будь-якому іншому шлюбі позивачем судові не надано.
Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Mersedes Benz, модель Е 240, 1997 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з 25 листопада 2014 року належить ОСОБА_2 / а. с. 5/.
Доказів, що вказаний автомобіль ОСОБА_2 було придбано за спільні кошти з ОСОБА_1 позивачем судові не надано, тому автомобіль Mersedes Benz, модель Е 240, 1997 року випуску, не може бути визнаний судом як спільне сумісне майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Згідно наданої позивачем довідки приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_8 громадянин ОСОБА_9 22 листопада 2014 року уповноважив ОСОБА_1 керувати та розпоряджатися автомобілем Mersedes Benz, модель Е 240, 1997 року випуску / а. с. 6/, однак вказана довідка не свідчить про спільне придбання сторонами вказаного автомобілю. Крім того, вказана довідка не свідчить про те, що спірний автомобіль був переданий у власність позивача.
Крім того, з договору купівлі-продажу транспортного засобу № ТСЦ 6341/2/4398 від 31 травня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 продала автомобіль Mersedes Benz, модель Е 240, 1997 року випуску, ОСОБА_10 / а. с. 54/.
08 вересня 2016 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу 5341/2016/057443 транспортного засобу, відповідно до якого ОСОБА_3 придбав спірний автомобіль / а. с. 52/.
Таким чином, на момент звернення до суду 27 липня 2016 року майно, про поділ якого просить позивач, а саме автомобіль Mersedes Benz, модель Е 240, 1997 року випуску, вже не було наявним і не перебувало у власності ОСОБА_2, оскільки перейшло у власність ОСОБА_10, а потім відповідача ОСОБА_3, тому вимоги позивача про поділ майна та визнання за ним права власності на вказаний автомобіль задоволенню не підлягають.
Оскільки автомобіль Mersedes Benz, модель Е 240, 1997 року випуску, не визнаний судом як спільна сумісна власність, вимоги позивача щодо присудження відвідачу ОСОБА_2 грошової компенсації в розмірі 25 000 грн. також задоволенню не підлягають.
Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1В про визнання автомобілю Mersedes Benz, модель Е 240, 1997 року випуску, спільним майном задоволенню не підлягають, підстави для витребування автомобілю з володіння ОСОБА_3 відсутні.
У звязку із відмовою позивачу у позові у повному обсязі, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору відсутні.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 3, 74 Сімейного Кодексу України, суд
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про поділ спільного майна шляхом визнання за ним права власності на автомобіль марки Mersedes Benz, модель Е 240, 1997 року випуску, з присудженням грошової компенсації у розмірі 25 000 грн. ОСОБА_2 замість її частки у праві спільної сумісної власності відмовити.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про витребування автомобілю марки Mersedes Benz, модель Е 240, 1997 року випуску, з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.А.Журавель