У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ ЄвграфоваЄ.П.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 травня 2017 року за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Гаврилюк Олег Ігорович, про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним заповіт ОСОБА_8, який складено на користь ОСОБА_6 та посвідчено 12 листопада 2014 року приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Гаврилюком О.І.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 січня 2017 року у відкритті касаційного провадження на зазначені вище судові рішення відмовлено.

ОСОБА_2 звернулася до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області із заявою про перегляд рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2016 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що висновок посмертної судово-психіатричної експертизи від 30 червня 2016 року № 194/2016 року, згідно якого ОСОБА_8 на час складання заповіту перебував у стані, при якому був позбавлений здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, є необґрунтованим та таким, що суперечить матеріалам справи.

Зазначала, що згідно із висновком спеціаліста судово-психіатричного експерта Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології від 17 січня 2017 року психіатричний огляд ОСОБА_8 було проведено з порушенням Закону України «Про психіатричну допомогу». Встановлений ОСОБА_8 діагноз клінічно не доведений, встановлений з порушенням вимог Міжнародної кваліфікації хвороб 10-го перегляду.

Вважала, що вказані обставини є істотними для справи та такими, що можуть вплинути на результат вирішення даного спору.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 травня 2017 року, залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судаминорм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані ухвали та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу, ознайомившись із змістом оскаржуваних судових рішень, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що обставини зазначені заявником не можна вважати нововиявленими, оскільки вони не відповідають вимогам істотності, а спрямовані на переоцінку доказів й мають на меті новий розгляд справи.

Наведений висновок відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України та п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами».

Доводи касаційної скарги не спростовують висновки суду першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 травня 2017 року за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Гаврилюк Олег Ігорович, про визнання заповіту недійсним відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних і

кримінальних справ Є.П. Євграфова