Справа № 758/7851/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С. , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Макіївської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Дослідивши матеріали позовної заяви приходжу до висновку, що вона (заява) подана з порушенням правил підсудності, а тому підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду, виходячи з наступних підстав.

Так стаття третя ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЦПК України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції…

За загальними правилами встановленими статтями 107, 109 ЦПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами. Позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Мною встановлено, що чинним цивільно-процесуальним законодавством України крім загальної підсудності справ, визначено також їх виключну підсудність.

Так зокрема частина перша статті 114 ЦПК визначає, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 42 своєї Постанови № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається зі змісту поданої позивачем до Подільського районного суду м. Києва позовної заяви та доданих до неї документів, предметом спору між сторонами є визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, а саме визнання права власності, зокрема на: 1/4 частини квартири АДРЕСА_1; 3/4 частини квартири АДРЕСА_1.

З врахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку, що позов позивача є нічим іншим як позовом, що виник з приводу нерухомого майна, а тому щодо його підсудності підлягають застосуванню положення ч. 1 ст. 114 ЦПК України, яка як вже зазначалося вище визначає, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Мною ж встановлено, що місцезнаходження нерухомого майна, яке є предметом спору, територіально не відноситься до юрисдикції Подільського районного суду м. Києва, оскільки знаходиться на адміністративній території м. Макіївки Донецької області у зв'язку з чим дана позовна заява не може бути підсудна Подільському районному суду м. Києва.

Інших підстав визначених чинним ЦПК України, які б дозволили позивачу звертатися з даним позовом до Подільського районного суду м. Києва, мною не встановлено.

Стаття 115 ЦПК України визначає, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Крім того, необхідність повернення позовної заяви позивачу у зв'язку з непідсудністю справи цьому суду, визначена в п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

З врахуванням вищевикладеного приходжу до висновку про доведеність необхідності повернення позовної заяви позивачу для подання до належного суду у зв'язку з порушенням останнім правил виключної підсудності.

Прийшовши до висновку про непідсудність зазначеної справи Подільському районному суду м. Києва, в той же час вважаю за необхідне роз'яснити позивачу наступне.

Мною встановлено, що подана позивачем позовна заява, враховуючи вимоги ст. 114 ЦПК України, підсудна Гірницькому районному суду м. Макіївки, оскільки нерухоме майно на яке він просить визнати право власності, знаходиться на адміністративній території Гірницького району м. Макіївки Донецької області.

Загальновідомим є той факт, що на даний час в Україні проводиться антитерористична операція, зоною проведення якої є Донецька та Луганська області, в тому числі і м. Макіївка.

12.08.2014 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України № 1632-VII «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» (надалі - Закон).

Стаття 1 Закону визначає, що у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим в районі проведення антитерористичної операції таким судам, та забезпечити розгляд: цивільних справ, справ про адміністративні правопорушення, підсудних місцевим загальним судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, адміністративних справ, підсудних місцевим загальним судам як адміністративним судам, апеляційним судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, - місцевими загальними судами, апеляційними судами, що визначаються головою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ; адміністративних справ, підсудних адміністративним судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, - адміністративними судами, що визначаються головою Вищого адміністративного суду України; господарських справ, підсудних господарським судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, - господарськими судами, що визначаються головою Вищого господарського суду України; кримінальних проваджень, підсудних місцевим (районним, міським, районним у містах, міськрайонним) судам, апеляційним судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, - місцевими загальними судами, апеляційними судами, що визначаються головою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

02.09.2014 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону, на підставі подань Державної судової адміністрації України на зміну територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам (вх. 913/0/1-14 від 29.08.2014 року, вх. № 10027/0/30-14 від 01.09.2014 року), було прийнято Розпорядження № 27/0/38-14 «Про визначення територіальної підсудності», згідно якого було змінено, зокрема підсудність справ Гірницького районного суду м. Макіївки - Краматорському міському суду Донецької області.

Враховуючи вищевикладене, на даний час позовна заява позивача підсудна Краматорському міському суду Донецької області, якому тимчасово надано повноваження з розгляду справ підсудних Гірницькому районному суду м. Макіївки .

На підставі викладеного, ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 27/0/38-14 від 02.09.2014 року «Про визначення територіальної підсудності», керуючись ст.ст. 109, 110, 115 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Макіївської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області, повернути позивачу для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко