Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"21" грудня 2017 р. 145/1720/17

2/145/905/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ворошилівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 16 січня 2002 року померла мати її чоловіка ОСОБА_3.

Відповідно до рішення Тиврівської районної державної адміністрації від 12.11.2002 р за № 304-р ОСОБА_3 10.12.2002 р. було видано сертифікат серії РН № 043977 на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Маянівське» розміром 2,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 10.12.2002 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 325.

Проте померла за час свого життя не встигла здійснити державну реєстрацію прав на земельну ділянку та виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку.

До смерті, ОСОБА_3, 21 липня 1989 року було складено заповіт, відповідно до даного заповіту спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, був її чоловік та син заповідачки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 прийняв спадщину шляхом вступу в фактичне володіння та управління спадковим майном, а саме: розпоряджався домашніми речами померлої, провів ремонт всередині будинку, наглядав за будинком, користувався земельною ділянкою, тобто, відповідно до ст. 549 ЦК України (в ред.1963 року) прийняв спадщину.

ОСОБА_4 намагався оформити спадщину - він звертався до суду про встановлення факту родинних відносин, тощо, однак про те, що ОСОБА_4 не було належним чином оформлено право на спадщину за заповітом та не отримано Свідоцтва на спадкове майно, в тому числі на земельну ділянку площею 2.88 га, розташовану за межами населеного пункту Маянів на території Ворошилівської сільської ради, яка належала померлій, їй відомо не було.

21 березня 2007 року її чоловік ОСОБА_4 помер.

Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,88 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Маянів на території Ворошилівської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер в м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Відповідач представник Ворошилівської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності її представника, позов визнає.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

16 січня 2002 року померла ОСОБА_3, яка була матір'ю чоловіка позивачки.

Відповідно до рішення Тиврівської районної державної адміністрації від 12.11.2002 р за № 304-р на ім'я ОСОБА_3 10.12.2002 р. було видано сертифікат серії РН № 043977 на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Маянівське» розміром 2,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 10.12.2002 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 325 (а.с. 13-14).

Проте померла за час свого життя не здійснила державну реєстрацію прав на земельну ділянку та виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку.

За життя ОСОБА_3, 21 липня 1989 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 12 та посвідчений секретарем Рижавської сільської ради Жмеринського району Вінницької області (а.с. 5). Відповідно до даного заповіту спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, був чоловік позивачки та син заповідачки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 прийняв спадщину шляхом вступу в фактичне володіння та управління спадковим майном, а саме: розпоряджався домашніми речами померлої, провів ремонт всередині будинку, наглядав за будинком, користувався земельною ділянкою, тобто, відповідно до ст. 549 ЦК України (в ред.1963 року) прийняв спадщину.

21 березня 2007 року чоловік позивачки ОСОБА_4 помер.

Вона - дружина померлого, що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 8) є спадкоємицею першої черги за законом.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до інформаційної довідки відділу Держгеокадастру у Тиврівському районі на території Ворошилівської сільської ради за межами населеного пункту с. Маянів вартість середньої земельної частки (паю) площею 2,88 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без визначення її в натурі (на місцевості) становить 84620,64 грн. (а.с. 17).

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 524, 548, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст. 1218, 1261, 1268, 1269 ЦК України,

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну частку (пай) площею 2,88 умовних кадастрових гектара, яка розташована за межами населеного пункту с. Маянів на території Ворошилівської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 21.03.2007 року в м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, який успадкував її в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_3, яка померла 16.01.2002 року в с. Рижавка Жмеринського р-ну Вінницької обл.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя Мазурчак А. Г.