14.12.2017 Єдиний унікальний номер 205/7803/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 рокум. ДніпроСправа № 205/7803/16-ц
2/205/612/17

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, треті особи Новокодацька районна у місті Дніпрі рада, ОСОБА_3 дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати за ним право власності на домоволодіння за адресою м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, 244, розташоване на земельній ділянці площею 670 м2, яке складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 63,5 м2, житловою площею 32,2 м2; веранди 1-І площею 7,3 м2, кухні 1-1 площею 7,8 м2, санвузолу 1-2 площею 5,0 м2, житлова 1-3 площею 8,1 м2, житлова 1-4 площею 7,9 м2, житлова 1-5 площею 16,2 м2, кухні 1-6 площею 7,0 м2, коридору 1-7 площею 4,2 м2; ганку а, літньої кухні В, сараїв Г, Д, душу Ж, навісу З, вбиральні К, споруд № 1-7, замощення І, - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 03.11.2010р.

Позивач у судове засідання не зявився, натомість його представник надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, проте матеріали справи містять від неї заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги визнає.

Представником Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради надані суду заперечення, у яких вона, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, просить суд відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_3 державна нотаріальна контора явку свого представника у судове засідання не забезпечила, проте матеріали справи містять від її представника заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до договору дарування ОСОБА_5 належало домоволодіння, розташоване в м. Дніпрі, вул. Юрія Кондратюка, 244 (а.с.55).

ОСОБА_5 помер 26.03.1995р., що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.94).

За час життя ОСОБА_5 склав заповіт на імя ОСОБА_6, яким заповів останньому вищевказане домоволодіння.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер 19.04.2002р. (з.а.с.98).

Згідно з ст.529 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до відповіді з Другої державної нотаріальної контори від 14.10.1996р., яка міститься в матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до нотаріальної контори не звертався. Доказів прийняття ним спадщини шляхом фактичного вступу у володіння або управління спадковим майном суду не надано.

Водночас, матеріали спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5, містять заяву від ОСОБА_4 про прийняття спадщини після смерті брата (а.с.93). Родинний звязок між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.235-236).

Згідно з ст.530 ЦК УРСР 1963 року при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Враховуючи, що ОСОБА_6 не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, а ОСОБА_4 у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, суд доходить висновку, що вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 до складу якої, зокрема, увійшло спірне домоволодіння.

ОСОБА_4 померла 03.11.2010р., що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті ОСОБА_7 міського управління юстиції (а.с.33).

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Верховним Судом України у листі «Висновки Верховного Суду України, викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за II півріччя 2013 р.» від 01.02.2014р. роз'яснено, що виникнення права власності на будинки, квартири, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Аналогічна правова позиція зазначена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3.1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, увійшло домоволодіння, розташоване в м. Дніпрі, вул. Юрія Кондратюка, 244.

Згідно з ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_8 є її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які у встановлений законом спосіб прийняли спадщину, оскільки відповідно до довідки № 473 від 24.09.2017р. проживали та були зареєстровані разом зі спадкодавцем на момент її смерті.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У положеннях п. 3.1 ОСОБА_9 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З огляду на викладене, а також враховуючи визнання ОСОБА_2 позовних вимог, а також існування перешкод для оформлення у нотаріальному порядку спадкових прав позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для захисту його прав як спадкоємця шляхом визнання права власності на домоволодіння № 244, розташованого в м. Дніпрі по вул. Юрія Кондратюка, після смерті ОСОБА_4, померлої 03.11.2010р.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст.529, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.328, 392, 1223, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, треті особи Новокодацька районна у місті Дніпрі рада, ОСОБА_3 дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, розташоване у м. Дніпрі, вул. Юрія Кондратюка, 244, яке складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 63,5 м2, житловою площею 32,2 м2; веранди 1-І площею 7,3 м2, кухні 1-1 площею 7,8 м2, санвузолу 1-2 площею 5,0 м2, житлова 1-3 площею 8,1 м2, житлова 1-4 площею 7,9 м2, житлова 1-5 площею 16,2 м2, кухні 1-6 площею 7,0 м2, коридору 1-7 площею 4,2 м2; ганку а, літньої кухні В, сараїв Г, Д, душу Ж, навісу З, вбиральні К, споруд № 1-7, замощення І, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 03 листопада 2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_10