Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Мостової Г.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Спільного українсько-угорського товариства з обмеженою відповідальністю «Гулівер Інтернешнл», третя особа - Публічне акціонерне товариство «Дитячий світ», про захист авторських прав та стягнення компенсації, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, в інтересах яких діє ОСОБА_6, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року, -

вс т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до Спільного українсько-угорського товариства з обмеженою відповідальністю «Гулівер Інтернешнл», третя особа - Публічне акціонерне товариство «Дитячий світ», про захист авторських прав та стягнення компенсації. В обґрунтування позову зазначили, що за ними визнано право власності на майнові права співавторів на твір - опис та зображення головних персонажів аудіовізуальних анімаційних (мультиплікаційних) творів із серії «ІНФОРМАЦІЯ_1» - трьох запорізьких козаків ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10.

01 квітня 2015 року між позивачами та третьою особою ПАТ «Дитячий світ» було укладено угоду №5 про добровільне врегулювання матеріально-правової претензії, за умовами якої останнє сплачує позивачам компенсацію за факт порушення прав позивачів з боку третьої особи, що полягає у публічному показі і розповсюдженні контрафактного товару - магніту під назвою «Магніт «ІНФОРМАЦІЯ_2», у структурі якого було відтворено персонаж «Око» з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Згідно наданої ПАТ «Дитячий світ» видаткової накладної №3179 від 20 травня 2013 року, СУУ ТОВ «Гулівер Інтернешнл» здійснив поставку вказаного товару третій особі у кількості 24 шт, однак позивачі не надавали згоди відповідачу на розповсюдження товару.

Посилаючись на вищевказане та норми Закону України «Про авторське право і суміжні права», просили стягнути із відповідача на користь кожного позивача по 47 950,00 грн компенсації за порушення авторського права, а також судові витрати.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 01 червня 2016 року, з урахуванням ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 07 червня 2016 року про виправлення описок, у задоволенні позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року рішення місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в інтересах яких діє ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом статей 435, 440, 441, 443 Цивільного кодексу України, статей 7, 15, 31-33 Закону України «Про авторське право і суміжні права» право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку; використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Згідно з роз'ясненнями п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 04 червня 2010 року «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому порушником авторських і (або) суміжних прав можуть бути будь-які учасники цивільних відносин, що визначені в статті 2 ЦК, які своїми діями (бездіяльністю) порушують особисті немайнові і (або) майнові права суб'єктів авторських прав і (або) суміжних прав.

У зв'язку з цим суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону № 3792-ХІІ); шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 09 січня 2014 року Державна служба інтелектуальної власності зареєструвала за ОСОБА_4 авторське право на графічне зображення козаків з мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір НОМЕР_2 від 09 січня 2014 року.

Крім того, 20 квітня 2010 року ОСОБА_5 отримала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом авторські права ОСОБА_7 згідно свідоцтва НОМЕР_1 від 02 липня 2002 року про реєстрацію авторського права на твір - опис і зображення головних персонажів аудіовізуальних анімаційних (мультиплікаційних) творів із серії «ІНФОРМАЦІЯ_1» - трьох запорізьких козаків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року за позивачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано у рівних частинах право власності на майнові права співавторів на твір - опис та зображення головних персонажів аудіовізуальних анімаційних (мультиплікаційних) творів із серії «ІНФОРМАЦІЯ_1» - трьох запорізьких козаків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

За видатковою накладною № 3179 від 20 травня 2013 року спільне українсько-угорське товариство з обмеженою відповідальністю «Гулівер Інтернешнл», діючи як постачальник здійснило поставку Публічному акціонерному товариству «Дитячий світ» магніту «ІНФОРМАЦІЯ_2» в кількості 24 шт.

За накладними № 2126 від 25 грудня 2013 року та № 897 від 28 березня 2014 року ПАТ «Дитячий світ» повернув відповідачу як постачальнику вказану продукцію без реалізації.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що вина відповідача у вчиненні дій, а саме реалізації контрафактного товару, які відповідно до ст.ст. 50,52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» є такими, що порушують авторські права позивачів, позивачами не доведена. Крім того, до суду не надано висновку експерта у галузі образотворчого мистецтва з питання чи відтворені на наданих позивачами зразках продукції твори, авторські права на які належать позивачам.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, в інтересах яких діє ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова