Справа № 311/1421/17
Провадження № 2/311/701/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Осінцевій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

02 червня 2017року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що з 06.06.2007 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з відповідачем вони не проживають з серпня 2014 року, та відповідач ОСОБА_2 ухиляється від свого обовязку по матеріальному забезпеченню доньки, яка повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки у добровільному порядку не надає, угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між ними не досягнуто, внаслідок чого вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, оскільки опинилася в скрутному матеріальному становищі.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити за викладеними у позовній заяві підставами.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, проте надав суду заяву, в якій просить розглянути цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів без його участі, проти задоволення позовних вимог та стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини свого заробітку (доходів) щомісячно не заперечує.

Судом встановлено, що з 06 червня 2007 року сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований Широківською сільською радою Василівського району Запорізької області за актовим записом № 03, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яке міститься в матеріалах справи (а.с.3). 12.08.2013 року шлюб сторін припинений на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 31.07.2013 року (справа № 2/311/999/2013), що вбачається з паспортних даних позивачки ОСОБА_1, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.22-23).

Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у свідоцтві про народження якої батьком записаний ОСОБА_2, відповідач у справі (а.с.4).

Дитина зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 та знаходиться на утриманні ОСОБА_1, позивачки по справі, про що свідчить довідка, видана Широківською сільською радою Василівського району Запорізької області за № 02-01-17/351 від 16.06.2017 року, та вказані обставини відповідачем не оспорені (а.с.2,19).

Зі складеного депутатом Малобілозерської сільської ради ОСОБА_4 акту встановлення факту перебування громадян в житловому будинку за адресою: Василівський район с.Переможне вул.Миру,7 вбачається, що за вищевказаною адресою ОСОБА_1 з листопада 2014 року по даний час за місцем реєстрації не проживає (а.с.12).

Як вбачається з довідки про доходи відповідача ОСОБА_2, виданої сільськогосподарським виробничим кооперативом Еристівка, відповідач ОСОБА_2 на теперішній час офіційно працевлаштований, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку, отримує заробітну плату, загальний розмір якої за період з 01.12.2016 року по 01.06.2017 року становить 19100,00 грн (а.с.14), проте належним чином малолітню доньку ОСОБА_3 не утримує, хоча має таку можливість.

На теперішній час між сторонами домовленості щодо утримання дитини не досягнуто, тому позивачка ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно положень статті 181 Сімейного кодексу України способами виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі.

Згідно до положень ст.182 Сімейного кодексу України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, при визначені розміру аліментів суд враховує:стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього кодексу.

Відповідно до положень ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, крім того, визнані відповідачем, тому відповідно до положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, та враховуючи матеріальне становище відповідача, який є фізично здоровою та працездатною особою, на теперішній час офіційно працевлаштований, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не перебуває, на утриманні непрацездатних батьків немає, на користь інших осіб аліменти не сплачує, проте, на теперішній час перебуваючи у шлюбі, має на утриманні іншу малолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтведжується відповідними документами, наданими відповідачем (а.с.10,13), та з урахуванням матеріальнеого та сімейного становища відповідача, який, при цьому не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_3 у визначеній позивачкою частці (1/4 частина), тому суд вважає, що відповідач має можливість на теперішній час сплачувати аліменти на користь позивачки ОСОБА_1 у визначеній нею частці від доходів (заробітку) відповідача щомісячно (1/4 частини) на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, та приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі та вважає необхідним стягнути в судовому порядку з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду, тобто 02 червня 2017 року, та до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, відповідно до положень ст.ст.79, 88 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за предявлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01 січня 2017 року становить 640,00 грн., оскільки позивачка ОСОБА_1 по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 (ідентифікаційний податковий номер - 307220212) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду, тобто з 02 червня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6