Справа №702/398/17
Провадження №2-о/702/9/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Чорненької Д.С.

при секретарі: Шковира А.М.

заявник: ОСОБА_1 не з"явилася,

заінтересована особа: ВДРАЦС - представник не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції у Черкаській області про встановлення факту народження дитини,

в с т а н о в и в :

Заявник 21.04.2017 року звернулася в суд із заявою до заінтересованої особи про встановлення факту народження дитини. Підставою своїх вимог вважає те, що вона, ОСОБА_1, є бабою ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 року в смт. Красногвардійське Красногвардійського району Автономної республіки Крим. Її дочка, мати новонародженої ОСОБА_2, ОСОБА_3, в даний час проживає в с.Ленінське Красногвардійського району Автономної Республіки Крим. В даний час Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією України. На території Автономної Республіки Крим документи про народження дитини видаються за формою, встановленою Міністерством охорони здоров'я РФ, яка є неприйнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі-Закон про окуповані території), будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Внаслідок цих обставин на сьогодні отримання свідоцтва про народження дитини в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом для його отримання та захисту прав дитини є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Факт народження дитини підтверджується документами, доданими до заяви. Її дочка ОСОБА_3 має бажання приїхати до неї, але без свідоцтва про народження дитини, виданого українськими органами реєстрації актів цивільного стану, вона не зможе перетнути лінію розмежування. Приїхати самостійно для оформлення документів не може теж, так як не має з ким залишити грудну дитину. Надати необхідних документів до органів РАЦС можливості немає, а тому вона змушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту народження її онуки. Згідно ст.257-1 ЦПК України вона має право на звернення до суду з даною заявою. Просить встановити факт народження дитини жіночої статі, ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 року в смт. Красногвардійське Красногвардійського району Автономної республіки Крим, у матері, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1; відомості про батька зазначити відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

21.04.2017 року на адресу суду від заявника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд заяви за її відсутності та про уточнення вимог, у якій, крім того, просить зазначити дані про батька дитини : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець с.Ленінське Красногвардійського району Кримської області Української РСР, громадянина Російської Федерації.

У судове засідання представник заінтересованої особи ВДРАЦС Монастиришщенського РУЮ у Черкаській області не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Розгляд справи судом проведено без фіксації технічними засобами на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення на підставі п.5 ч.2 ст.234, ст.235, п.1 ч.1 ст.256, 257-1-259 ЦПК України, так як факт народження дитини підтверджується матеріалами справи.

Судом встановлено, що відповідно до перекладу свідоцтва про народження, виданого 05.10.2016 року Красногвардійським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, ОСОБА_7, народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 року, в графі «мати» записано «ОСОБА_3», в графі «батько» записано «ОСОБА_5» (а.с.17).

Відповідно до перекладу свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 30.12.2014 року Красногвардійським районним відділом записів актів цивільного стану департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, «ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5» (а.с.15).

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, є громадянинкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1, виданого 01.11.2006 року Монастирищенським РВ УМВС України в Черкаській області та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.6-10).

Згідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року N 545 (z1150-06), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за N 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о (z1151-06), форма якої затверджена наказом Міністерства здоров'я України від 08 серпня 2006 року N 545 (z1150-06), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за N 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я (9-2013-п), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року N 9.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Стаття 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим … реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Статтею 9 ч.2, 3, 4 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Тому суд вважає, що даний випадок є виключним і бере до уваги інформацію з наданих документів у частині даних народженої дитини та відомостей про її батьків.

Відповідно до ст.17 ч.1 цього Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що Свідоцтво про народження ОСОБА_7 видане 05.10.2016 року Красногвардійським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, тобто органом, який створений та діє у порядку, не передбаченому законом, отже є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 257-1 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Отже, оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації народження дитини документи, передбачені законодавством України, з метою захисту їх законних прав та інтересів, як громадян України, їхньої дитини, суд вважає необхідним встановити факт народження дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 169, 197, 208, 209, 212-215, 234, 256-259 ЦПК України, ст.ст. 13, 18 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, суд

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Встановити факт народження дитини жіночої статі, ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 року в смт.Красногвардійське Красногвардійського району Республіки Крим України, у матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянки України, яка зареєстрована в АДРЕСА_1 Крим Україна та у батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина Російської Федерації, уродженця та жителя с.Ленінське Красногвардійський район Автономна Республіка Крим .

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення через Монастирищенський районний суд Черкаської області до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Д. С. Чорненька