Справа № 495/8182/16-ц
УХВАЛА

про забезпечення позову

27.11.2017 року м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Боярського О.О.,

при секретарі Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 товариство "Прибой" про усунення перешкод у володінні та користуванні майном,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 товариство «Прибой» про усунення перешкод у володінні та користуванні майном.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву про забезпечення позову та просить суд:

-накласти арешт та заборонити відчуження у будь-який спосіб об'єктів нерухомого майна, яке розташоване на території Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_3 товариство «Прибой», ділянка № 875а;

-заборонити Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради та Департаменту ДАБІ України здійснювати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації щодо об'єктів нерухомого майна, які розташовані на території Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_3 товариство «Прибой», ділянка № 875а.

Подана заява про забезпечення позову обґрунтована наступним. Предметом розгляду даної справи є зобов'язання відповідача знести за власний рахунок самочинно збудовані споруди, які розташовані на межі земельних ділянок ОСОБА_2 (на території Затоківської селищної ради СТ «Прибой», ділянка № 875а) та ОСОБА_1 (на території Затоківської селищної ради СТ «Прибой», ділянка № 875).Ухвалою суду від 18.10.2016 року було задоволено заяву про забезпечення позову та заборонено відповідачці ОСОБА_2, а також будь-яким іншим фізичним та юридичним особам здійснювати будівельні та ремонтні роботи на земельній ділянці, що розташована на території Затоківської селищної ради, ОСОБА_3 товариство «Прибой», ділянка № 875а.Вказана ухвала суду була повністю виконана Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, однак, була повністю проігнорована ОСОБА_2, що свідчить про її неповагу до суду та невиконання вимог ухвали суду, яка набрала законної сили, з урахуванням того, що вимоги ухвал суду, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Так, відповідачкою, при наявності заборони здійснювати будівельні та ремонтні роботи на земельній ділянці № 875а в СТ «Прибой» смт Затока, було побудовано двоповерхову камяну споруду, та в літку 2017 року відповідачка вже здавала її у найм (оренду). Крім того, позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 вчиняються дії щодо реєстрації декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованих обєктів.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала заяву про забезпечення позову від 23.11.2017 року та просила суд задовольнити її.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини з яких позивач просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне частково задовольнити його заяву, а саме, лише в частині заборони Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради та Департаменту ДАБІ України здійснювати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, з огляду на наступне.

У відповідності до уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просить суд зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди у володінні та користуванні майном ОСОБА_1 шляхом знесення самочинно збудованих споруд, а також прибудов до них, які розташовані на земельній ділянці ОСОБА_2 на території Затоківської селищної ради СТ «Прибой», ділянка № 875а.

Згідно п.п.1-2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії.

До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ч.1 ст. 181 ЦК). Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч.1 ст. 182 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до цього Закону державна реєстрація обтяжень нерухомого майна здійснюється в Державному реєстрі прав органами державної реєстрації прав на підставі ухвали суду про накладення арешту на нерухоме майно.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-15, обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (ст.. 3).

Частина 4 ст. 3 Закону № 1952-15: будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону.

Державній реєстрації прав підлягає заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження (п.4 ч.1 ст. 4 Закону № 1952-15).

Дана справа розглядається судом у приписі статті 376 ЦК України, а саме частини 7, щодо наявності чи відсутності підстав для знесення самочинно збудованих споруд.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позивача накласти арешт та заборонити відчуження у будь-який спосіб об'єктів нерухомого майна, яке розташоване на території Затоківської селищної ради, СТ «Прибой», ділянка № 875а, є необґрунтованою, оскільки у суду відсутні підстави та можливість накласти арешт на майно, яке офіційно не існує, у відповідному реєстрі не значиться, державою не визнане, отже застосування такого заходу не призведе до будь-яких обтяжень спірного майна з метою виконання рішення суду у майбутньому у разі задоволення позову, тобто виконання самого принципу забезпечення позову.

Натомість, обґрунтованою суд вважає вимогу позивача про забезпечення позову шляхом заборонити відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради та Департаменту ДАБІ України здійснювати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації щодо об'єктів нерухомого майна, які розташовані на території Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_3 товариство «Прибой», ділянка № 875-а.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об'єкта спору до вирішення справи в суді.

Згідно з ч.2 ст. 5 Закону № 1952-15, якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

У відповідності до положень статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-17, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (СС1), та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність обєкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів. Експлуатація закінчених будівництвом обєктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Зареєстрована декларація про готовність обєкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію обєкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий обєкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Відповідно до п.41 Постанови КМУ № 1127 від 25.12.2015 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для державної реєстрацiї права власностi на новозбудований обєкт нерухомого майна подається документ, що вiдповiдно до вимог законодавства засвiдчує прийняття в експлуатацiю закiнченого будiвництвом обєкта.

Тобто, у розумінні приписів діючого законодавства щодо регулювання правовідносин з приводу самочинного будівництва, таке будівництво вважається закінченим та визнається державою, а саме реєструється шляхом внесення запису до Єдиного реєстру речових прав, при видачі Декларації про готовність обєкта до експлуатації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю. У разі видачі/реєстрації Декларації про готовність обєкта до експлуатації або сертифікату, спірне будівництво вже не буде відноситись до категорії самочинного. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони реєстрації такої Декларації, може призвести до неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позову в майбутньому, оскільки способи судового захисту не відповідатимуть правовому стану спірного майна. Отже, такий захід забезпечення позову прямо пов'язаний з предметом позову, та фактично реалізує мету його вжиття.

Крім того, суд враховує висновки судової будівельно-технічної експертизи від 08.09.2017 року, за результатом проведення якої експертом було встановлено, що будівництво та реконструкція будівель та споруд, а також прибудов до них, що розташовані на земельній ділянці № 875-а на території Затоківської селищної ради СТ «Прибой», виконано з порушенням ст. 26, 27, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та не відповідає ДБН А.2.2.-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» по відсутності розробленої та погодженої проектної документації.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд звертає увагу відповідача, що забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 товариство "Прибой" про усунення перешкод у володінні та користуванні майном - задовольнити частково.

Заборонити Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради та Департаменту ДАБІ України здійснювати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації щодо об'єктів нерухомого майна, які розташовані на території Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_3 товариство «Прибой», ділянка № 875а.

В задоволенні інших вимог заяви - відмовити.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк предявлення даної ухвали до виконання три роки з наступного дня після ухвалення.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: