У Х В А Л А

Справа №338/1398/17

21 грудня 2017 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Шишко О.А., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Манявської сільської ради про визнання незаконним та часткове скасування рішення Манявської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області від 30.11.1993 року "Про розгляд заяв жителів села на приватизацію землі",

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Манявської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення Манявської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області від 30.11.1993 року "Про розгляд заяв жителів села на приватизацію землі" в частині передачі ОСОБА_2 в приватну власність земельних ділянок: площею 0.10 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і для ведення підсобного господарства площею 0.55 га.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до положень ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст.175, 177 цього Кодексу.

Ч.1 ст.175 ЦПК передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Однак, обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, ОСОБА_1 посилається на норми ЦПК України в редакції закону від 18.04.2004 року, який втратив чинність.

Крім того, в порушення вимог ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, та не вказано поштовий індекс позивача та відповідача.

Також згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що складає 640 гривень.

Згідно з вимогами ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Проте, ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів свого незадовільного майнового стану, що могло б послужити підставою для звільнення її від сплати судового збору. Подана довідка майновий стан позивачки не підтверджує.

Зважаючи на те, що позивачка є молодою, працездатною особою, клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Крім того, до позовної заяви не долучено копії рішення, яке оскаржується чи докази неможливості надання його до суду.

Ст.185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175, 177 цього Кодексу, протягом 5 днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 258 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Манявської сільської ради про визнання незаконним та часткове скасування рішення Манявської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області від 30.11.1993 року "Про розгляд заяв жителів села на приватизацію землі", залишити без руху.

Недоліки у позовній заяві слід усунути у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. А. Шишко