Справа № 199/2271/17
14 червня 2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Руденко В.В.,
при секретарі Куземі О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ формування та ведення реєстру територіальної громади у сфері реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобовязання зняти з реєстраційного обліку, -
Позивач звернулась в суд з даним позовом до відповідача, зазначивши, що вона є власницею житлового будинку №48 по вул. Степана Величка в м. Дніпрі на підставі договору купівлі-продажу від 13.02.2015 року. У зазначеному будинку зареєстрований відповідач по справі Відповідач з 2013 року в будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, його особистих речей в будинку немає. У звязку з цим, позивач просить визнати відповідача таким, що втрати право користування житловим приміщенням та зняти з реєстрації.
Позивач в судове засідання не зявилась, підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення, про що надала письмову заяву.
Відповідач до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення.
Представник третьої особи, в судове засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив.
Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3, від 13 лютого 2015 року належить житловий будинок №48 по вул. Сттепана Величка в м. Дніпрі.
Відповідач по справі, як колишній власник майна, зареєстрований за вказаною адресою однак, не проживає з 2013 року, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, його особистих речей в будинку немає. Своєю реєстрацією у будинку відповідач створює певні перешкоди позивачу, як власнику майна.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є законними та обґрунтованими, а тому повинні бути задоволенні.
В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вимоги ставляться до третьої особи та позивачем не надано доказів наявності спору між позивачем та третьою особою щодо зняття з реєстрації відповідача. Крім того, суд приймає до уваги норми діючого законодавства, згідно яких рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації у вказаному житловому приміщенні.
Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн.
Керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 212, 214-215,224 ЦПК України, ст.391 ЖК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зобовязання зняти з реєстраційного обліку,- задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком №48 по вул. Степана Величка в м. Дніпрі.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з судового збору, в розмірі 640 грн.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя