Справа № 720/1339/17
Провадження № 2/720/760/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Княгницька Ю.В.,

сторін по справі представника позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Довжоцької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області,

- про визнання права власності в цілому на нерухоме майно в порядку спадкування по закону, як за спадкоємцем другої черги,-

встановив:

Представник позивачки звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що батько позивачки ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5. Як подружжя вони проживали в господарстві по АДРЕСА_1.

Вищезгаданий батьківський житловий будинок з приналежними до нього господарськими побутовими будівлями і спорудами відносився до категорії дворів робочого типу, так як трудова діяльність батьків не була пов'язана з місцевим колгоспом. В даному дворі на той час були зареєстровані та проживали, голова двору ОСОБА_4, ОСОБА_5 та й інші члени двору. Дане дворогосподарсто було спільною власністю подружжя і частки подружжя були рівними.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивачки ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з приналежними до нього господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1.

При своєму житті спадкодавець, ОСОБА_6 заповіту не складав, а тому на підставі ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що діяв в 2000р. на момент відкриття спадщина вступають в дію відповідні норми спадкування по закону.

Спадщину після його смерті своєчасно сприйняла його дружина ОСОБА_7 так як вступила в управління спадковим майном після його смерті.

Спадкова справа по смерті спадкодавця ОСОБА_4 в Новоселицькій державній нотаріальній конторі Чернівецької області ніким зі спадкоємців не відкривалась.

ІНФОРМАЦІЯ_5 років померла мати позивачки ОСОБА_5.

17 лютого 2005 року ще при житті ОСОБА_5 склала заповіт за № 60, згідно якого заповіла все своє майно своїй донці ОСОБА_8, яка проживала в АДРЕСА_2.

29 серпня 2011 року ОСОБА_8, як спадкоємець по заповіту подала письмову заяву до Новоселицької державної нотаріальної контори про прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_5.

Постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла рідна сестра позивачки ОСОБА_8. Після її смерті відкрилася спадщина на успадкований нею житловий будинок по АДРЕСА_1.

При своєму житті спадкодавець, ОСОБА_8, заповіту не складала, а тому спадкування здійснюється відповідно до закону.

Спадкоємців по закону першої черги після смерті ОСОБА_8 немає так як остання в зареєстрованому шлюбі не перебувала, власних дітей не мала, а батьки померли раніше неї.

Спадкоємцями другої черги крім позивачки є також і інші рідні сестри

померлої, ОСОБА_9, яка проживає в АДРЕСА_3, ОСОБА_10, яка мешкає в Російській Федерації, які відповідно спадщину прийняли чим відмовились від її прийняття.

В провадженні Першої Чернівецької держнотконтори є спадкова справа, щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8, розпочата провадженням за заявою ОСОБА_8.

09 вересня 2015 року ОСОБА_3 в інтересах позивачки звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8.

При житті спадкодавці ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не оформили та не зареєстрували своє право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1.

Па підставі відсутності правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_8.

Таким чином оформлення спадщини в нотаріальному порядку не можливе.

Просить суд визнати за позивачкою право власності в цілому на житловий будинок літер А, літньої кухні літера Б, сараїв літера В, Г, вбиральнею літера Д, огорожі № 1,2 по АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Просить суд позов задовольнити.

Представник Довжоцької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області в судовому засіданні не з'явився, але подав до суду заяву про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі з проханням справу розглянути у його відсутності.

Суд враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності представника сільської ради та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Стаття 380 ЦК України зазначає, що жилий будинок є об'єктом права приватної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Матеріалами справи судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі, про що зроблено відповідний актовий запис № 123 та про, що свідчить свідоцтво серії НОМЕР_1 прізвище чоловіка та дружини після реєстрації одруження ОСОБА_5.

Згідно довідки № 245 від 17 липня 2017 року виданої Довжоцькою сільською радою Новоселицького району ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були зареєстровані та проживали як подружжя в господарстві по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.22 КпШС УРСР в редакції 1969 року, що майно, нажите подружжям спільно працею в період шлюбу, вважається належним обом членам подружжя на засадах спільної власності в рівні частках. Отже, за змістом вказаної норми закону, кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуальног користування, є об'єктом права спільної власності кожного з них.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, про що зроблено відповідний актовий запис № 283, батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7, про що зроблено відповідний актовий запис № 81, батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

ОСОБА_17 та ОСОБА_3 19 жовтня 1974 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції зареєстрували шлюб, про що складений актовий запис № 1910, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4, про що зроблено відповідний актовий запис №05, та про, що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2.

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з приналежними до нього господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1.

При своєму житті спадкодавець ОСОБА_6, заповіту не складав, а тому на підставі ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що діяв в 2000 року на момент відкриття спадщина вступають в дію відповідні норми спадкування по закону.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є рівних часках , діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємці першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до cm.549 ЦІ УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управлінні або володіння спадковим майном.

Спадщину після його смерті своєчасно прийняла його дружина ОСОБА_5, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.

Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5, про зроблений відповідний актовий запис № 06 та про, що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3.

Після його смерті відкрилася спадщина на все майно, яке належало їй на день її смерті в тому числі і на житловий будинок з приналежними до нього господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1.

17 лютого 2005 року ще при житті ОСОБА_5 склала заповіт, який був посвідчиний у виконкомі Довжоцької сільраді Новоселицького району та зареєстрований в реєстрі за № 60 згідно якого заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося в тому числі жилий будинок зі всіма господарськими та побутовими спорудами, земельну ділянку, ощадні книжки, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право ОСОБА_8, яка проживала в АДРЕСА_2. Даний заповіт не змінено по даний час і ніким не відмінено.

Відповідно до ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Із заяви № 1140 від 29 серпня 2011 року поданої до Новоселицької державної нотаріальної конторі вбачається, що ОСОБА_8 прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Постановою нотаріуса Новоселицької державної нотаріальної контори від 19 жовтня 2011 року ОСОБА_8 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом післ смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 на житловий будинок по АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_8, про що складений відповідний актовий запис № 01 та про, що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4.

При своєму житті спадкодавець ОСОБА_8, не складала заповіту, а тому відповідно до ст.. 1258 ЦК України вступають в дію норми спадкування за законом.

Спадкоємців по закону першої черги після смерті ОСОБА_8, немає так як остання в зареєстрованому шлюбі не перебувала, власних дітей не мала, а наші батьки померли раніше неї.

Спадкоємцями другої черги є її рідні сестри ОСОБА_3, ОСОБА_9, яка проживає в АДРЕСА_3, ОСОБА_10, яка мешкає в Російській Федерації, які спадщину не прийняли та не претендують на неї.

Згідно ч.2 ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Із заяви № 1078 від 26 червня 2015 року поданої до нотаріальної контори, вбачається, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8.

Із заяви від 29 грудня 2015 року поданої до нотаріальної контори, вбачається, що ОСОБА_9 не прийняла спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 у встановлений законом шестимісячний термін та не претендує на неї.

Постановою державного нотаріуса першої Чернівецької державної нотаріальної контори від 06 червня 2017 року ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 на житловий будинок по АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З довідки начальника Новоселицького КБТІ № 454/2 від 23 червня 2017 року вбачається, що станом на 29 грудня 2012 року за ОСОБА_5 право приватної власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 не зареєстроване.

Згідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок виданий Новоселицьким КБТІ 15 вересня 2011 року дане дворогосподарство складається із житлового будинку літер А, літньої кухні літера Б, сараїв літера В, Г, вбиральнею літера Д, огорожі № 1,2.

Згідно з ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи те, що право власності на спірний житловий будинок не визначено, але воно зареєстровано органом місцевого самоврядування, визначена адресна частина, позивачка своєчасно прийняла спадщину, представник відповідача позов визнав в повному обсязі, що не суперечить закону і встановленим обставинам по справі, тому, суд дійшов висновку про визнання права власності за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності в цілому на житловий будинок літер А, літньої кухні літера Б, сараїв літера В, Г, вбиральнею літера Д, огорожі № 1,2 по АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8.

Керуючись ст.ст. 10,59,60,61,208-218, 273 ЦПК України, і на підставі ст.ст., 529, 549 ЦК УРСР(в редакції 1963 року), ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності в цілому на житловий будинок літер А, літньої кухні літера Б, сараїв літера В, Г, вбиральнею літера Д, огорожі № 1,2 по АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя: Вівчар Г.А.