Справа № 500/3593/16-ц
Провадження № 2/500/351/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,
при секретарі Петровій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном, вселенні та встановленні порядку користування квартирою та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, розподілу спільного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, який уточнив та яким просив встановити порядок користування квартирою розташованою за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, б. 8, кв. 78, виділивши в користування ОСОБА_1 житлову кімнату № 7 площею 12,5 кв.м., вбудовану шафу № 6 площею 1,4 кв.м., лоджію площею 1,5 кв.м., балкон площею 0,8 кв.м.
В свою чергу приміщення коридор № 1 площею 6,8 кв.м., кухня № 3 площею 8,1 кв.м., санвузол № 4 площею 1,3 кв.м., ванна кімната № 5 площею 2,5 кв.м., балкон площею 0,5 кв.м. залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2. А також, просив зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 та довіреним особам у здійснені права користування виділеної в користування части квартири та залишених в спільному користуванні приміщень. Примусово вселити ОСОБА_1 до квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, б. 8, кв. 78.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.06.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, вчинено відповідний актовий запис за № 301. 19.11.2011 року у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась донька ОСОБА_4. Знаходячись у шлюбі, а саме 21.10.2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було придбано квартиру, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, б. 8, кв. 78. З травня 2016 року позивач припинив спільне проживання з ОСОБА_2, фактично однією сімєю вони не проживають та відповідачка не пускає його до вказаної квартири. Донька залишилась проживати разом із матірю. Спірна квартира є двокімнатною, тому позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можливо виділити по одній кімнаті. В своє користування позивач ОСОБА_1 вважає можливим виділити меншу житлову кімнати № 7 площею 12,5 кв.м., та меншу комору № 8 площею 0,3 кв.м. Інші приміщення залишити в загальному користування. Відповідач ОСОБА_2 перешкоджає позивачу в користуванні квартирою, та позивач не може користуватися належними йому речами, більш того в квартирі знаходяться його особисті речі та документи до яких він не має доступу.
В свою чергу, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, яким просила визнати сумісною власністю подружжя квартиру, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, б. 8, кв. 78, загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., яка складається з житлової кімнати площею 12,5 кв.м., житлової кімнати площею 15,2 кв.м., кухні площею 8,1 кв.м., санвузла площею 1,3 кв.м., ванної кімнати площею 2,5 кв.м., комори площею 1,4 кв.м., комори площею 0,3 кв.м., балкона площею 0,8 кв.м., балкона площею 0,5 кв.м., лоджії площею 1,5 кв.м. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, б. 8, кв. 78, загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м. Крім цього, просила припинити за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, б. 8, кв. 78, загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем ОСОБА_1 позивач ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 23 червня 2009 року. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 вересня 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний. Рішення набрало законної сили 13.09.2016 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В період шлюбу, а саме 21.10.2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за договором купівлі продажу придбали квартиру, що розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, б. 8, кв. 78, загальною площею 50,9 кв.м, (житловою площею 27,7 кв.м). Договір купівлі продажу зазначеної квартири був оформлений на ОСОБА_1 і на нього було зареєстроване право власності на зазначене нерухоме майно. Після розірвання шлюбу відповідач відмовляється добровільно оформити на ОСОБА_2 1/2 частину квартири.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.04.2017 року обєднано в одне провадження цивільну справу № 500/6081/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя, визнання сумісною власністю подружжя квартири та визнання права власності на 1/2 частину квартири та цивільну справу № 500/3593/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном, вселенні та встановленні порядку користування квартирою.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, якою уточненні позовні вимоги підтримує та просить позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном, вселенні та встановленні порядку користування квартирою задовольнити, та не заперечує щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, розподілу спільного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири. Крім цього, не заперечував, щодо розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, які призначались на 04.10.2017 року, 06.11.2017 року та 06.12.2017 року не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте конверти із судовими повістками повернулись на адресу суду з відмітками «через не запит», про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення слухання справи в судових засіданнях, які призначались на 06.11.2017 року та 06.12.2017 року не направляла. В свою чергу, направляла на адресу суду заяву щодо розгляду за її відсутності позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, розподілу спільного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири, яка згідно ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.04.2017 року була обєднана в одне провадження з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном, вселенні та встановленні порядку користування квартирою.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном, вселенні та встановленні порядку користування квартирою та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, розподілу спільного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири проводиться в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном, вселенні та встановленні порядку користування квартирою та позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя, визнання сумісною власністю подружжя квартири та визнання права власності на 1/2 частину квартири підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Судом встановлено, що сторони знаходились в шлюбі з 23.06.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 11.07.2009 року, виданим повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану місту ОСОБА_5 міськрайонного управління юстиції Одеської області.
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.12.2011 року, виданим Виконкомом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.
На підставі договору купівлі продажу від 21.10.2011 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_5 державної нотаріально контори Одеської області ОСОБА_6 в реєстрі № 3-2164, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 63в/140 від 16.05.2012 року, ОСОБА_1 придбав квартиру, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, б. 8, кв. 78.
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.09.2016 року був розірваний шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23.06.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_5 міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №301.

За змістом ч.3 ст.368 ЦК України та ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Частина 1 ст.61 СК України визначає, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК України та ст.372 ЦК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.ст.69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором.

За позицією Верховного Суду України, викладеною у п.п.22, 25 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» за №11 від 21.12.2007 року, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Стаття 71 СК України передбачає, що майно, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд приймає до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Аналіз вищезазначених норм цивільного та сімейного законодавства, а також обставин справи дає підстави для висновку про те, що квартира, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, б. 8, кв. 78 є спільною сумісною власністю сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки квартира була придбана під час шлюбу. Частки сторін у спільному майні є рівними, тобто по 1/2 частині.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.06.2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном, вселенні та встановленні порядку користування квартирою та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя, визнання сумісною власністю подружжя квартири та визнання права власності на 1/2 частину квартири була призначена судова будівельно-технічна експертиза.

Згідно висновку експерта № 31/13-2017 від 30.06.2017 року встановлено, що квартира АДРЕСА_1 складається з приміщень позначених в плані: №№ 78-1-коридор площею 6,8 кв.м., 78 -2 жила кімната площею 15,2 кв.м., 78 3 кухня площею 8,1 кв.м., 78 4 санвузол площею 1,3 кв.м., 78 5 ванна площею 2,5 кв.м., 78- 6 вбудована шафа площею 1,4 кв.м., 78 7 жила кімната площею 12,5 кв.м., 78- 8 вбудована шафа площею 0,3 кв.м., а також балкон площею 0,5 кв.м., балкон площею 0,8 кв.м., лоджія площею 1,5 кв.м., загальною площею 50,9 кв.м., у тому числі жилої 27,7 кв.м.

Також, надано варіант встановлення порядку користування квартирою № 78 в будинку № 8 по вул. Клушина в м. Ізмаїлі Одеської області за яким пропонується: виділити у безпосереднє користування сторони І з часткою 1/2 приміщення, позначені в плані: №№ 78 2 жила кімната площею 15,2 кв.м., 78-8 вбудована шафа площею 0,3 кв.м., загальною площею 15,3 кв.м. Виділити у безстрокове користування сторони ІІ з часткою 1/2 приміщення, позначені в плані: №№ 78-6 вбудована шафа площею 1,4 кв.м., 78 7 жила кімната площею 12,5 кв.м., а також лоджія площею 1,5 кв.м., балкон площею 0,8 кв.м., загальною площею 16,2 кв.м. Виділити у спільне користування сторін І та ІІ підсобні приміщення квартири позначені в плані №№ 78-1 коридор площею 6,8 кв.м., 78 3 кухня площею 8,1 кв.м., 78 4 санвузол площею 1,3 кв.м., 78-5 ванна площею 2,5 кв.м., а також балкон площею 0,5 кв.м., загальною площею 19,4 кв.м.

Крім цього, з урахуванням сумісного проживання ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_4 надано варіант встановлення порядку користування квартирою, розташованою за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, б. 8 кв. 78, а саме виділити у безстрокове користування стороні ОСОБА_2 з часткою 1/2 приміщення, позначені в плані: №№ 78-2 жила кімната площею 15,2 кв.м., 78 8 вбудована шафа площею 0,3 кв.м., загальною площею 15,3 кв.м. Виділити в безстрокове користування ОСОБА_1 з часткою 1/2 приміщення, позначені в плані: №№ 78-6 вбудована шафа площею 1,4 кв.м., 78-7 жила кімната площею 12,5 кв.м., а також лоджія площею 1,5 кв.м., балкон площею 0,8 кв.м., загальною площею 16,2 кв.м., Виділити у спільне сумісне користування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підсобні приміщення квартири позначені в плані №№ 78 1 коридор площею 6,8 кв.м., 78-3 кухня площею 8,1 кв.м., 78 4 санвузол площею 1,3 кв.м., 78 5 ванна площею 2,5 кв.м., а також балкон площею 0,5 кв.м., загальною площею 19,4 кв.м.

В свою чергу, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти перешкоджання в користуванні спільною квартирою заявами позивача ОСОБА_1 до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 24.06.2016 року та 28.08.2016 року та відповідями на вказані заяви.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що підлягає задоволенню позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном, вселенні та встановленні порядку користування квартирою. Судом, встановлюється порядок користування квартирою розташованою за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, б. 8, кв. 78, шляхом виділення в користування ОСОБА_1 житлової кімнати № 7 площею 12,5 кв.м., вбудованої шафи № 6 площею 1,4 кв.м., лоджії площею 1,5 кв.м., балкона площею 0,8 кв.м. Приміщення коридор № 1 площею 6,8 кв.м., кухня № 3 площею 8,1 кв.м., санвузол № 4 площею 1,3 кв.м., ванна кімната № 5 площею 2,5 кв.м., балкон площею 0,5 кв.м. залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2. В свою чергу, зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 та довіреним особам у здійснені права користування виділеної в користування части квартири розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, б. 8, кв. 78 та залишених в спільному користуванні приміщень та примусово вселити ОСОБА_1 до квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, б. 8, кв. 78. Крім цього, суд приходить до висновку, що спірна квартира розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, б. 8, кв. 78 є спільною сумісною власністю сімї і тому підлягає задоволенню позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, розподілу спільного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном, вселенні та встановленні порядку користування квартирою задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою розташованою за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, б. 8, кв. 78, виділивши в користування ОСОБА_1 житлову кімнату № 7 площею 12,5 кв.м., вбудовану шафу № 6 площею 1,4 кв.м., лоджію площею 1,5 кв.м., балкон площею 0,8 кв.м.

Приміщення коридор № 1 площею 6,8 кв.м., кухня № 3 площею 8,1 кв.м., санвузол № 4 площею 1,3 кв.м., ванна кімната № 5 площею 2,5 кв.м., балкон площею 0,5 кв.м. залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 та довіреним особам у здійснені права користування виділеної в користування части квартири розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, б. 8, кв. 78 та залишених в спільному користуванні приміщень.

Примусово вселити ОСОБА_1 до квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, б. 8, кв. 78.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, розподілу спільного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, б. 8, кв. 78, загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., яка складається з житлової кімнати площею 12,5 кв.м., житлової кімнати площею 15,2 кв.м., кухні площею 8,1 кв.м., санвузла площею 1,3 кв.м., ванної кімнати площею 2,5 кв.м., комори площею 1,4 кв.м., комори площею 0,3 кв.м., балкона площею 0,8 кв.м., балкона площею 0,5 кв.м., лоджії площею 1,5 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, б. 8, кв. 78, загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м.

Припинити за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул.Клушина, б. 8, кв. 78, загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м.,

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7