Єдиний унікальний номер 219/7276/17 Номер провадження 22-ц/775/2000/2017
Головуючий в I інстанції Дубовик Р.Є.
Суддя доповідач Мальований Ю.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 грудня 2017 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого: судді Мальованого Ю.М.

суддів: Соломахи Л.І., Корчистої О.І.

за участю секретаря Глушко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, які він сплачує на підставі виконавчого листа № 2-4081-2007 від 28 серпня 2007 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. У позові просив зменшити розмір стягнутих аліментів до 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначив, що на теперішній час він перебуває у шлюбі з жінкою, з якою має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім того, у його дружини від першого шлюбу є дитина - ОСОБА_7, 1998 року народження, яка на даний час навчається в Анапській філії Московського педагогічного університету на 3 курсі коледжу, тобто він є багатодітним батьком. Посилається на те, що він не може в повній мірі сплачувати призначені аліменти так як не працює, а щомісячні платежі з аліментів піднялися.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення його позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом вірно взято до уваги, що його матеріальне становище змінилось з народженням двох дітей у новому шлюбі. Однак не взято до уваги ті обставини, що у його дружини від першого шлюбу є дитина ОСОБА_7, 1998 року народження, яка на теперішній час навчається на 3 курсі коледжу в Анапській філії Московського педагогічного університету, яка теж потребує матеріальної допомоги. Згідно посвідчення № НОМЕР_1 від 27 січня 2011 року він є багатодітним батьком. Крім того, суд не дав правової оцінки наданим документам. А саме його трудовій книжці, з якої вбачається, що він не працює. З довідки податкової інспекції вбачається, що він не має доходу, тобто на теперішній час знаходиться на утриманні дружини. Вважає, що за наявності наданих ним доказів, суд мав встановити аліменти у твердій грошовій сумі, на яку він посилався у позовній заяві, а не зменшувати їх до 1/6 частини, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивача ОСОБА_1, який наполягав на доводах апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його вимоги, пояснення відповідачки ОСОБА_2, яка проти скарги заперечувала, просила рішення суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі виконавчого листа від 28 серпня 2007 року № 2-4081-2007 року, виданого Артемівським міськрайонним судом Донецької області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10 березня 2009 року та копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 13 жовтня 2010 року позивач має від другого шлюбу двох малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 4, 4 зворот).

Відповідно до посвідчення № НОМЕР_1 від 27 січня 2011 року ОСОБА_1 є багатодітним батьком (а.с. 6).

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 з 31 жовтня 2013 року не працює (а.с. 25-31)

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив зі встановлення законодавчо визначених підстав для зменшення розміру аліментів, передбачених ст. 192 СК України, а саме зміни матеріального та сімейного стану позивача, наявності у позивача інших дітей та врахував обставини зазначені у ст. 182 СК України.

Такий висновком суду першої інстанції відповідає закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Таким чином, вказана правова норма пов'язує підстави зміни розміру аліментів саме зі зміною матеріального та сімейного становища як платника так і стягувача аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Отже, значне погіршення матеріального становища позивача може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Оскільки з часу стягнення на користь відповідачки аліментів змінилося як сімейне становище позивача, який створив нову сім'ю, у нього народилося двоє дітей, так і його матеріальний стан - позивач не працевлаштований, наявні підстави для зміни розміру аліментів стягнутих за рішенням суду. За таких обставин висновок суду щодо наявності підстав для зменшення розміру аліментів є таким, що відповідає нормам закону.

Апеляційний суд погоджується з розміром аліментів, визначеним судом першої інстанції.

Підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183 СК України.

Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 травня 2017 року складає 1777 грн., тобто розмір аліментів на таку дитину, що стягуються з вказаної дати, не може бути менше 888 грн. 50 коп., а тому вимоги позивача про стягнення аліментів у розмірі 400 грн. не ґрунтуються на законі.

Зменшуючи розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області за виконавчим листом № 2-4081-2007 року від 28 серпня 2007 року та стягнувши з відповідача від дня набрання чинності рішенням суду аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, правильно застосувавши положення ст. 182, 183 СК України, дійшов вірного висновку про те, що враховуючи обставини, зазначені у ч. 2 ст. 182 СК України з відповідача слід стягувати аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини в зазначеному розмірі.

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно з положеннями ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 213-215 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: