Головуючий суду 1 інстанції - Журавель Т.С.
Доповідач - Стахова Н.В.
Справа № 428/3822/17
Провадження № 22ц/782/687/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

Головуючого судді Стахової Н.В.

Суддів: Авалян Н.М., Кострицького В.В.

за участю секретаря Подрябінкіна Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 липня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 28 серпня 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2000 грн. за сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов'язань за договором станом на 31 березня 2017 року в неї перед банком утворилася заборгованість у розмірі 147378,95 грн., що складається з 20002,31 грн. - заборгованості за кредитом, 119865,50 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом, 255 грн. - заборгованість за пенею та комісії, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 7006,14 грн.(процентна складова), яку ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути на його користь із відповідачки, а також 2210,68 грн. судового збору.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 липня 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 28 серпня 2009 року в сумі 32925 грн. 67 коп., та судовий збір у сумі 493 грн. 87 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішення суду ПАТ КБ «ПриватБанк» подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить змінити рішення суду в частині зменшення заборгованості за відсотками, комісією, пенею та штрафами та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

При цьому в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку по зменшення суми заборгованості по процентах, оскільки довідка по умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 пільгового періоду»» містить повну інформацію щодо розміру відсоткової ставки у випадку несанкціонованого перевищення кредитного ліміту, і крім того проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями ст.ст. 1054,1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судова колегія погоджується з висновком суду, з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог щодо стягнення процентів у розмірі 30 відсотків, оскільки довідка по умови кредитування містить розмір відсоткової ставки яка дорівнює 2,5 відсотка на місяць протягом всього строку існування заборгованості та не містить умов по можливість збільшення або зменшення банком розміру відсотків, а також не містить умов щодо нарахування додаткових відсотків на залишок простроченої заборгованості за кредитом. Крім того, безпідставним є нарахування сум штрафу та пені, оскільки відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року.

Судова колегія погоджується з висновком суду, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 серпня 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого останній було надано кредит у сумі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги та заперечення відповідачки на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, хоча в заяві позичальника (відповідач у справі) на отримання кредиту зазначено, що він ознайомлений і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, пунктом 5.3 яких установлено право банку змінювати Тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків, такі Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки вони не містять підпис відповідачки.

Будь-яких доказів, які б підтверджували, що саме із цими Умовами ознайомлений відповідач, підписуючи заяву позичальника, позивачем не надано.

Крім того, у заяві позичальника від 28 серпня 2009 року домовленості сторін щодо збільшення процентної ставки немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції згідно вимог ст.. 212, 213 вірно було встановлено обставини справи; повно, всебічно та об»єктивно досліджені.

Відповідно до частини 1 статті 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 липня 2017 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий

Судді: