Справа № 686/957/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської А.В.,

позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького, ОСОБА_4 про зменшення розміру стягуваних аліментів та аналювання індексації по аліментах -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького, ОСОБА_4 про зменшення розміру стягуваних аліментів та аналювання індексації по аліментах, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 квітня 2009 року Хмельницьким міськрайонним судом було ухвалено рішення про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 (13.08.2003р.н.) в сумі 800 грн. щомісячно, починаючи з 06.03.2009 р. і до повноліття дитини. На підставі чого було відкрито виконавче провадження та в червні 2016 року було проведено індексацію суми аліментів до рівня 1823,20грн. (щомісячно). Вважає, що необхідно врахувати, що 07.10.2010 року він одружився вдруге та в нього 30.06.2011 року народилася дочка ОСОБА_6. Таким чином, змінився сімейний стан та на теперішній час він зобовязаний утримувати вже двоє дітей. Крім того він має мінливий та нерегулярний дохід, не працює, а працює лише його дружина, на кошти якої вони живуть. Також вказав, що на його утриманні перебувають батьки і він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі, визначеному рішенням суду та нарахованому державною виконавчою службою. А тому просить зменшити розмір аліментів утримуваних з нього за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13.04.2009 р., на утримання дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом анулювання індексації проведеної державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький та зобовязати перерахувати індексацію шляхом зменшення розміру аліментів до 480 грн. щомісячно.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, вказавши, що просить зменшити аліменти до 480 грн. та анулювати індексацію, посилаючись на те, що його матеріальний стан на даний час не дає можливості сплачувати аліменти саме в такому розмірі в якому вони встановленні рішенням.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення позову, вказавши, що матеріальний стан позивача не змінився, а 480 грн. які він просить стягувати не є достатніми для утримання дитини.

Представник Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький в судовому засіданні вказав, що індексація ним була проведена законно згідно ЗУ «Про виконавче провадження» та норм Сімейного кодексу України.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, внаслідок наступного.

Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що Хмельницьким міськрайонним судом 13.04.2009 року ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_8 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно починаючи з 06.03.2009 року і до повноліття дочки, на підставі чого був виданий виконавчий лист та відкрито виконавче провадження.

Відповідно до довідки розрахунку заборгованості з аліментів, відповідно до виконавчого листа № 2-3021 від 13.03.2009 року заборгованість позивача за аліментами станом на 30.09.2016 р. становила 51 156,84 грн. Індексація була проведена з червня 2016 р. Із розрахункової квитанції вбачається, що такий борг було погашено 30.09.2016 р.

22.01.2015р. було внесено запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_9

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України, відомості про отримання доходу ОСОБА_1 з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. відсутні.

Позивач в судовому засіданні вказав, що він офіційно не працевлаштований і його дохід є мінливим.

07.10.2010 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_10 (яка офіційно працевлаштована та отримує дохід), що вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії 1 БВ № 082217 та довідок про дохід ОСОБА_11

12.11.2011 року від даного шлюбу у подружжя народилася дочка ОСОБА_6, що вбачається із копії свідоцтва про народження серії 1-БВ № 1154450.

Як на підставу зменшення розміру аліментів позивач посилається, що він не працює, а працює його дружина на кошти якої вони живуть, у нього на утриманні є ще одна дитини, що йому призначено субсидію на оплату житлово комунальних послуг і що на його утриманні знаходяться батьки які є хворіючими пенсіонерами, додавши виписні епікризи та копії пенсійних посвідчень таких.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі ( ч. 1 ст. 184 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

У ч. 1 ст. 192 СК України наведено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду. У цій статті передбачена можливість, а не обов'язковість задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року (справа 6-143цс13).

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру аліментів) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

У статтях 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 4 ст. 60 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись із зазначеним позовом, як на підставу зменшення розміру аліментів позивач посилається, що він не працює, а працює його дружина на кошти якої вони живуть, у нього на утриманні є ще одна дитина, що йому призначено субсидію на оплату житлово комунальних послуг і що на його утриманні знаходяться батьки які є хворіючими пенсіонерами, а тому просить зменшити розмір аліментів до 480 грн.

Однак, під час розгляду справи позивач не надав суду доказів, що після винесення судом рішення про стягнення аліментів у нього змінився матеріальний чи сімейний стан, погіршився стан його здоровя. Посилання позивача на те, що він одружився і на його утриманні також перебуває ще одна дитина та батьки не заслуговують на увагу, оскільки сам факт одруження та поява дитини не є зміною сімейного, матеріального становища, як підстави для зменшення розміру аліментів.

Позивач не довів погіршення свого матеріального стану, зокрема, доказів погіршення його майнового стану на час звернення до суду 17.01.2017 року в порівнянні з 13.04.2009 р. (на час ухвалення судом рішення про стягнення аліментів). Доказів непрацездатності позивача, та суттєвого погіршення стану здоровя яке ускладнює або перешкоджає працевлаштуванню суду не надано.

Посилання позивача на наявність хвороби у його батьків не є підставою для зміни розміру стягуваних аліментів та не впливає на матеріальний стан платника аліментів, оскільки останні можуть отримувати допомогу у держави, у передбачених законом випадках. Позивач не надав суду доказів того, що батьки знаходяться на його утриманні і що він здійснює за ними догляд, і несе відповідні витрати.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2017 року - 1689 грн., з 1 травня - 1777 грн. Таким чином розмір допущеного стягнення за первинним рішенням суду в сумі 800 грн. майже відповідає половині прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, яке повинні забезпечувати батьки своїй дитині згідно зі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180 СК України. А 480 грн. не є в розумінні ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" достатньою сумою для задоволення потреб дитини, так як вказаний розмір є меншим прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років.

Таким чином, будь-яких законних підстав для застосування ст. 192 СК України судом не встановлено.

Щодо аналювання індексації по аліментах з розміром яких не погоджується позивач, то суд зазначає, що позивач обрав не вірний спосіб захисту, оскільки у разі якщо позивач не згідний з розрахунком проведеним державним виконавцем в частині індексації, то він повинен відповідно до ст. ст. 383 - 389 ЦПК України та ЗУ «Про виконавче провадження» звернутися із скаргою на дії державного виконавця.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького, ОСОБА_4 про зменшення розміру стягуваних аліментів та аналювання індексації, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-184, 192 СК України, ст.ст.10,11,60,61, 209-218 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького, ОСОБА_4 про зменшення розміру стягуваних аліментів та аналювання індексації по аліментах, - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а в разі, якщо апеляцію подають особи, які не були присутніми в судовому засіданні, то апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя