Ухвала

іменем україни

13 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЛеванчукаА.О., Демяносова М. В., МаляренкаА.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до громадської організації «Кочерів», третя особа - Кочерівська сільська рада Радомишльського району Житомирської області, про визнання права власності на майно, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 17 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 30 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, щозгідно з свідоцтвом про право власності на майновий пай серії НОМЕР_1 від 6 серпня 2005 року вона є співвласником паїв КСП «Промінь», її частка визначена у розмірі 1 509 грн 38 коп. або 0,000996 відсотків, а її чоловік ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, згідно з свідоцтвом про право власності на майновий пай серії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 6 серпня 2005 року, був співвласником паїв КСП «Промінь», його частка визначена у розмірі 6 292 грн 10 коп. або 0,004151 відсотків.

Згідно із актом приймання-передавання майна відповідно до протоколу загальних зборів громадської організації «Кочерів» (далі - ГО «Кочерів») від 1 липня 2014 року, їй та ОСОБА_5 було передано у власність, виділено в натурі, майно - кам'яну комору АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_4 зазначала, що на теперішній час арбітражний керуючий СТОВ «Кочерів» не може переоформити право власності на неї на майно пайового фонду, що було виділено їй та її чоловікові в натурі, чим порушує її майнові права.

У зв'язку з цим ОСОБА_4 просила визнати за нею право власності на кам'яну комору АДРЕСА_1

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 17 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 30 листопада 2016 року,у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_4, виходячи із того, що остання не дотрималася порядку виділення їй паю в натурі, не надала суду належних і допустимих доказів порушення її прав відповідачем. Разом із цим встановлено, що ОСОБА_4 у визначеному законом порядку не оформила право на спадщину на майновий пай після смерті свого чоловіка ОСОБА_5

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є безпідставними і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 17 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 30 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук М.В. Демяносов А.В. Маляренко

Колегія суддів: