АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Проваджння № 22-ц/792/1207/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Грох Л.М., Гринчука Р.С.,

за участю секретаря: Лапка Ю. В.

сторін: представника позивача Копишинської Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2017 року (суддя Заворотна О.Л.) у цивільній справі за позовом Комунального підприємства „Південно-західні тепломережі" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та технічне обслуговування,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року КП „Південно-Західні тепломережі", звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання, відповідно до укладеного договору № 8790 від 10 серпня 2007 року, присвоєного особового рахунку, виданої абонентської книжки.

Однак, відповідачі порушили зобов'язання по розрахунках, не проводять оплату послуг з опалення в повному обсязі: за отриману теплову енергію за період з 1 лютого 2011 року по 1 жовтня 2014 року, за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж за період з 1 жовтня 2011 року по 1 жовтня 2014 року (з моменту передачі функцій з технічного обслуговування). Загальна сума заборгованості перед підприємством за послуги з теплопостачання та обслуговування внутрішньобудинкових мереж за період з 1 лютого 2011 року по 1 жовтня 2014 року становить 3332,14 грн., сума інфляційних за цей період склала 569,35 грн., а сума 3% річних склала 170,42 грн.

Незважаючи на неодноразові попередження про необхідність повного погашення заборгованості відповідачі систематично недоплачують за надані підприємством послуги.

Заборгованість відповідачів за послуги з опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж перед КП „Південно-Західні тепломережі" за період з 1 лютого 2011 року по 1 листопада 2013 року була відсуджена судовим наказом від 19 грудня 2013 року, який набрав законної сили 11 лютого 2014 року і був відправлений на виконання до Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Однак, за заявою боржника в порушення ст. 105 ЦПК України ухвалою місцевого суду від 14 липня 2014 року цей судовий наказ було скасовано. Таким чином, заборгованість відповідачів, що склалась за період з 1 лютого 2011 року по 1 жовтня 2011 року, потрапила поза термін загальної позовної давності у три роки. Проте, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У зв'язку з цим позивач просив суд визнати причини пропуску строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними та поновити цей строк; стягнути з відповідачів 3332,14 грн. боргу за послуги з теплопостачання та обслуговування внутрішньобудинкових мереж, 569,35 грн. інфляційних нарахувань, 170,42 грн. 3% річних, а всього - 4071,91 грн.; покласти на відповідачів відшкодування судового збору; у виконавчому листі зазначити індивідуальний ідентифікаційний номер відповідачів.

Заочним рішенням місцевого суду від 10 лютого 2015 року позов задоволено.

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про перегляд заочного рішення.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2017 року позов КП «Південно-західні тепломережі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та технічне обслуговування задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь КП «Південно-західні тепломережі» заборгованість за спожиті послуги в сумі 3332,14 грн., 569,35 грн. інфляційних, 170,42 грн. три відсотка річних, а всього 4071,91 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача судовий збір у розмірі 121,80 грн.

Компенсовано з державного бюджету Комунальному підприємству «Південно-західні тепломережі» судовий збір у розмірі 121,80 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить його скасувати та постановити нове рішення.

Вважає рішення необґрунтованим, немотивованим та таким, що не відповідає обставинам справи, рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що твердження суду, що позивач не пропустив строк позовної давності, є безпідставним та таким, що порушує ст. ст. 256, 257 ЦК України. В рішенні вказано, що строк позовної давності позивачем пропущено не було, посилаючись на той факт, що він переривався вчиненням відповідачем дій, що свідчить про визнання свого боргу або іншого обов'язку, що не відповідає дійсності. Однак, як вказує ОСОБА_2, у судовому засіданні він ані позову, ані боргу не визнав. До того ж, на думку апелянта, судом не постановлено ухвали про поновлення строку для звернення до суду, хоча позивач у позовній заяві просив поновити цей строк.

Не погоджується апелянт з висновками суду про те, що договір, який укладався у 2007 році з Орендним підприємством „Західна котельня", є таким, що повинен виконуватись. Доказів про те, що після приєднання ОП „Західна котельня" до КП „Південно-Західні тепломережі", суд не витребовував, зокрема, у справі немає акту передачі матеріальних та інших цінностей орендного підприємства комунальному підприємству, і немає доказів про передачу договорів, які були укладені з Орендним підприємством „Західна котельня". У статуті також не вказано, що усі договори, що були укладені з ОП „Західна котельня", передаються КП „Південно-Західні тепломережі".

Іншим порушенням процесуального права, як зазначено в апеляційній скарзі, є те, що виклик іншого відповідача - ОСОБА_3 - не здійснювався через оголошення в пресі, оскільки місце його проживання невідоме.

Порушення норм матеріального права апелянт вбачає у тому, що місцевий суд невірно застосував норми Житлового кодексу України про внесення квартплати, що зовсім не стосується КП „Південно-Західні тепломережі".

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що згідно довідки про склад сім'ї за адресою АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 5).

10 серпня 2007 року між ОП „Західна котельня" та ОСОБА_2 укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води (а. с. 7-10).

Рішенням 21 сесії Хмельницької міської ради від 22 жовтня 2008 року надано дозвіл КП „Південно-Західні тепломережі" на приєднання до ОП „Західна котельня", затверджено зміни до статуту КП „Південно-Західні тепломережі", де вказано, що КП „Південно-Західні тепломережі" є правонаступником всіх прав та обов'язків ОП „Західна котельня" (а. с. 11, 12).

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 27 січня 2011 року №83 встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення та підігріву води для населення та інших споживачів (а. с. 14).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 лютого 2011 року залишеним без змін ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Хмельницької області від 28 квітня 2011 року та ухвалою колегії суддів ВССУ від 26 липня 2011 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь КП „Південно-Західні тепломережі" заборгованість за послуги з теплопостачання у сумі 1676,15 грн. (а. с. 60-65).

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 липня 2014 року було скасовано судовий наказ від 19 грудня 2013 року про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з 1 лютого 2011 року по 1 листопада 2013 року (а. с. 13).

Як вбачається з акту КП „Південно-Західні тепломережі" від 18 квітня 2011 року відключення квартири від послуг теплопостачання може погіршити умови проживання окремих громадян у будинку, що суперечить Правилам утримання житлових будинків та прибудинкових територій (а. с. 89).

21 листопада 2011 року відповідач ОСОБА_2 звертався до КП „Південно-Західні тепломережі" з повідомленням, що договір між ними розірвано 24 березня 2008 року у зв'язку з порушенням підприємством умов договору (а. с. 107). У відповідь на таке звернення підприємством надано відповідь, що договір від 10 серпня 2007 року №8790 продовжує діяти, рішення про його розірвання судом не приймалось (а .с. 108).

Заява ОСОБА_2 про відмову від послуг по теплопостачанню не була реалізована відповідно до вимог вищевказаних нормативних актів.

Таким чином, відповідачі користуються послугами позивача, разом з тим розрахунки з оплати спожитих послуг з опалення та підігріву гарячої води не проводять, внаслідок чого за період з 1 лютого 2011 року по 1 жовтня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 3332,14грн., яка підлягає стягненню у примусовому порядку.

Сума інфляційних нарахувань за період з 1 лютого 2011 року по 1 жовтня 2014 року становить 569,35грн., а сума трьох відсотків річних за вказаний період складає 170,42грн., що підтверджується довідкою про заборгованість.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідачі є споживачами послуг КП «Південно-Західні тепломережі», користуються його послугами, разом з тим розрахунки з оплати спожитих послуг з опалення та підігріву гарячої води не проводять, внаслідок чого за період з 1 лютого 2011 року по 1 жовтня 2014 року утворилась заборгованість у сумі 3332,14 грн., яка підлягає стягненню в примусовому порядку. Також судом зазначено, що ОСОБА_2 24 березня 2008 року та 21 листопада 2011 року подав позивачу заяви про розірвання договору №8790 від 10 серпня 2007року з Орендним підприємством «Західна котельна» з 31 березня 2008 року. Однак, його заява про відмову від послуг по теплопостачанню не була реалізована відповідно до вимог нормативних актів. Крім того, у рішенні зазначено, що відключення квартири відповідача від послуг теплопостачання є технічно неможливим, оскільки призведе до розбалансування системи теплопостачання всього будинку, про що пояснив свідок ОСОБА_4

Щодо строків позовної давності у рішенні зазначено, що подання кредитором (виконавцем послуг) заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, перериває перебіг позовної давності.

З таким висновком погоджується колегія суддів Апеляційного суду Хмельницької області.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 того ж кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 68 Житлового кодексу України, споживач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія, інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 27 січня 2011 року № 83 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та підігріву води для населення та інших споживачів», з 1 лютого 2011 року встановлено тарифи на послуги з теплопостачання та підігріву гарячої води, які надаються позивачем.

Виходячи зі змісту ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», строки, види, показники порушень виконавців у сфері надання житлово-комунальних послуг мають бути зафіксовані належно оформленими актами-претензіями. Відповідачем не надано суду жодних актів-претензій, що були б складені за участю його та позивача, а отже, ним не спростовано забезпечення позивачем надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території якісно та своєчасно.

Згідно п.п.5 п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

У відповідності до п.п. 24-26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Таким чином, згідно з Правилами підставою для припинення нарахування плати за централізоване теплопостачання є відключення споживача від мереж централізованого опалення в установленому органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За змістом ч. 1 ст. 901 ЦК договір про надання послуг є складним зобов'язанням, що складається з двох зобов'язань: правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник має право вимагати виконання цього обов'язку, та правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Відповідно до статей 524, 533-535, 625 ЦК грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 510 ЦК грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, в тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити грошові кошти на користь кредитора, зокрема, й договір про надання послуг, в якому установлена ціна договору - абонентська плата.

Ст. 625 розміщена в розд. І кн. 5 ЦК «Загальні положення про зобов'язання», у зв'язку з чим поширює свою дію на всі зобов'язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах.

У зв'язку з цим на правовідносини, що виникли із зазначеного договору про надання послуг, поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання (вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11).

Сума інфляційних нарахувань за період з 1 лютого 2011 року по 1 жовтня 2014 року становить 569,35 грн., а сума трьох відсотків річних за вказаний період складає 170,42 грн., що підтверджується довідкою про заборгованість.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 14 липня 2014 року було скасовано судовий наказ від 19 грудня 2013 року про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з 1 лютого 2011 року по 1 листопада 2013 року.

За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Враховуючи, що судовий захист права кредитора (виконавця послуг) на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором (виконавцем послуг) заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг позовної давності.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 13.01.2016 року у справі № 6-931цс15.

Посилання апелянта на те, що судом не здійснювався виклик відповідача ОСОБА_3 через оголошення в пресі через те, що місце проживання його невідоме, є безпідставним. Повідомлення ОСОБА_3 проводилось через ЖЕК (а.с. 159, 168, 172 т.1).

Посилання апелянта на те, що судом не витребувано доказів того, що ОП „Західна котельня" приєднано до КП „Південно-Західні тепломережі", зокрема, у справі немає акту передачі матеріальних та інших цінностей орендного підприємства комунальному підприємству, немає доказів про передачу договорів, які були укладені з Орендним підприємством „Західна котельня", а також те, що у статуті підприємства також не вказано, що усі договори, що були укладені з ОП „Західна котельня", передаються КП „Південно-Західні тепломережі", не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду.

Рішення 21 сесії Хмельницької міської ради від 22 жовтня 2008 року, яким надано дозвіл КП „Південно-Західні тепломережі" на приєднання до ОП „Західна котельня", де вказано, що КП „Південно-Західні тепломережі" є правонаступником всіх прав та обов'язків ОП „Західна котельня", не оспорювалось та не скасовано.

Посилання апелянта на те, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду, і що судом не постановлено ухвали про поновлення строку для звернення до суду, хоча позивач у позовній заяві просив поновити цей строк, є безпідставними та спростовується матеріалами справи та нормами чинного законодавства. Пропуск строку позовної давності є підставою для відмови у позові, однак, у даній справі позивачем строку позовної давності позивачем пропущено не було.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389,390 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2017 року.

Головуючий /підпис/ А.В. Купельський

Суддя /підпис/ Л.М. Грох

Суддя /підпис/ Р.С. Гринчук

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області А.В. Купельський

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Заворотна О.Л. Категорія: 24

Доповідач - Купельський А.В.