Справа 165/920/17
Провадження 2-о/165/30/17
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Лизун Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Гнатюк К.В.,

заявника ОСОБА_1,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

представників заінтересованої особи ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Нововолинська міська рада, виконавчий комітет Нововолинської міської ради як орган опіки та піклування, малолітній ОСОБА_5 в особі опікуна ОСОБА_2, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив:

14 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування заяви зазначила, що 03 січня 2014 року померла її баба ОСОБА_6 Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй квартиру №38 в буд.№20 по вул Гагаріна в м.Нововолинську Волинської області. Спадщину прийняли чоловік померлої ОСОБА_7 та брат заявника ОСОБА_5 07 листопада 2016 року помер чоловік її баби ОСОБА_7, з яким вона перебувала у шлюбі з 04 грудня 1976 року. Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири №38 в буд.№20 по вул Гагаріна в м.Нововолинську Волинської області. Вона звернулась до нотаріуса, який відмовив їй у прийнятті заяви про вступ у спадщину після смерті діда, оскільки вона не є спадкоємцем за законом, а заповіту спадкодавець не складав. Зазначає, що вона з 2005 року проживала разом з ОСОБА_7 та бабою ОСОБА_6 фактично однією сімєю, з 2015 року була зареєстрована у даній квартирі. Після смерті баби постійно доглядала за ОСОБА_7, як за членом сімї, допомагала йому у побуті, купувала ліки, після смерті здійснила поховання. Про існування інших спадкоємців їй невідомо. Так як на час відкриття спадщини на день смерті ОСОБА_7 вона постійно проживала разом із ним, тому звернулася в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Просить встановити факт, що вона на час відкриття спадщини постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_7, який помер 07 листопада 2016 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявупідтримала з підстав, наведених у ній, просить її задовольнити. Додатково пояснила суду, що з травня 2014 року по січень 2015 року проживала не із ОСОБА_7, а із чоловіком за іншою адресою: вул. Заводська, буд. 6, м. Нововолинська, після цього проживала однією сімєю із ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1, з лютого 2016 року по день смерті 07 листопада 2016 року ОСОБА_7 проживав у стаціонарному відділенні територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) виконкому Нововолинської міської ради у смт. Благодатне м. Нововолинська. Під час перебування ОСОБА_7 у вказаному закладі вона регулярно відвідувала його та забирала на вихідні додому.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 пояснила, що є опікуном малолітнього ОСОБА_5, який є братом ОСОБА_1 та власником ? квартири за адресою: АДРЕСА_2. За усною домовленістю між членами сімї ОСОБА_1 повинна була успадкувати іншу ? вказаної квартири після смерті ОСОБА_7 ОСОБА_2 повідомила, що ОСОБА_1 проживала із спадкодавцем у цій квартирі з 2005 року до моменту його смерті. Під час проживання ОСОБА_7 у стаціонарному відділенні територіального центру соціального обслуговування вона разом із заявницею відвідували його та забирали на вихідні додому.

Представник заінтересованої особи Нововолинської міської ради ОСОБА_3 в судовому засіданні подала письмове заперечення, просила відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень посилається на те, що заявник була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 лише з 24.04.2015, до цього часу вона була прописана у м. Луцьку Волинської області. У довідці ЖБК «Вперед» вказано, що ОСОБА_1 проживала із ОСОБА_7 разом на день його смерті, проте не вказано, з якого часу, тобто наявні документи не підтверджують факт її проживання із спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Крім того, у будинковій книзі зазначений неповнолітній ОСОБА_5, який отримав за заповітом від бабусі ОСОБА_6 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3, тому може претендувати на свою частку у квартирі.

У подальшому виконавчий комітет Нововолинської міської ради подав письмову заяву про те, що не заперечує проти встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 53).

Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Нововолинської міської ради як органу опіки та піклування ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви ОСОБА_1, вказавши при цьому, що у разі встановлення факту постійного проживання заявника однією сімєю із спадкодавцем ОСОБА_7 права неповнолітнього ОСОБА_5 порушені не будуть.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що заявник ОСОБА_1 з мамою ОСОБА_9 деякий час проживали в м. Луцьку, звідки приблизно у 2005-2006 роках повернулись у м. Нововолинськ та проживали разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1. З того часу ОСОБА_1 навчалась у школі, де вона працює вчителем.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 Сімя заявниці, а саме її бабуся і мама, заселилась у квартиру за адресою: АДРЕСА_4 у 1973 році. У подальшому мама заявниці ОСОБА_9 разом з донькою деякий час проживали у м. Луцьк, звідки повернулись в м. Нововолинськ після народження брата заявниці ОСОБА_5. ОСОБА_1 проживала у м. Нововолинську приблизно 12-15 років. Заявниця деякий час перед відкриттям спадщини проживала із спадкодавцем ОСОБА_7 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, а деякий час - зі своїм чоловіком за іншою адресою, точні періоди вказати не може.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1, заінтересованої особи ОСОБА_2, представників заінтересованих осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_10, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 помер 07 листопада 2016 року у відділенні стаціонарного догляду для постійного проживання територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) виконавчого комітету Нововолинської міської ради у смт. Благодатне м. Нововолинська (а.с.6, 27).

Свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №016198 ОСОБА_1, в якому вказано, що її матірю є ОСОБА_9, свідоцтвом про народження серії ІІ-ЕГ №342739 ОСОБА_9, згідно якого її батьками є ОСОБА_11 і ОСОБА_12, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕГ №287134 між ОСОБА_7 та ОСОБА_11, підтверджується факт, що ОСОБА_7 не був рідним дідом заявниці ОСОБА_1Р.(а.с.6 на звороті, 7).

Із копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.01.2015 слідує, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 належало на праві спільної часткової власності по 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.8-10).

Як вбачається із копії будинкової книги, ОСОБА_7 до дня смерті був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2015 рокуза вказаною адресою зареєстрована і заявник ОСОБА_1Р.(а.с.11-12).

Відповідно до повідомлення Нововолинської державної нотаріальної контори від 29.05.2017, заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину на майно ОСОБА_7 не надходили, спадкова справа на майно померлого ОСОБА_7 не заводилась (а.с.39, 40).

За правилами ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно із ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Як роз'яснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю за спадкодавцем без шлюбу, таке право також можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї.

На підтвердження факту спільного проживання із спадкодавцем заявник послалась на довідку ЖБК «Вперед» від 14.02.2017, з якої вбачається, що вона проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_7 на день його смерті за адресою: АДРЕСА_3 та вела з ним спільне господарство (а.с.6 на звороті).

Крім того, на підтвердження факту проживання у м. Нововолинську ОСОБА_1 надала копію атестату про здобуття повної загальної середньої освіти у 2013 році у Нововолинській ЗОШ №2 та копію диплому кваліфікованого робітника, який підтверджує, що вона з 01.09.2013 по 13.02.2015 навчалася у Нововолинському вищому професійному училищі (а.с. 54-57).

Однак твердження заявниці про її проживання із ОСОБА_7, який помер 07.11.2016, однією сімєю на час відкриття спадщини не менш як пять років спростовуються наступними доказами.

Згідно із копіями договору про надання соціальних послуг, заяви ОСОБА_2, повідомлення територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), ОСОБА_7 проживав у відділенні стаціонарного догляду для постійного проживання територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у період з 16 лютого 2016 року по 07 листопада 2016 року, та вибув у звязку зі смертю. При поселенні ОСОБА_7 у відділення була присутня піклувальник ОСОБА_2, між нею та територіальним центром був укладений договір про надання соціальних послуг ОСОБА_7 (а.с.44-47).

Як вбачається із копії журналу відвідин територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відвідували ОСОБА_7 у відділенні стаціонарного догляду пять разів за період з лютого по листопад 2016 року (а.с.48-50).

Твердження заявника та представника заінтересованої особи ОСОБА_2 про те, що вони забирали ОСОБА_7 на вихідні з територіальному центру соціального обслуговування додому, спростовуються повідомленням територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) №273 від 07.06.2017, у якому зазначено, що ОСОБА_7 протягом його проживання у центрі додому на вихідні не забирали (а.с. 47).

Крім того, у своїх поясненнях суду ОСОБА_1 повідомила, що у період з травня 2014 по січень 2015 року проживала не із спадкодавцем, а із своїм чоловіком за адресою: вул. Заводська, буд. 6, м. Нововолинська.

Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що факт проживання заявника ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_7, який помер 07.11.2016, однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини, не знайшов свого підтвердження, у звязку з чим відмовляє у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 212-215, 218, ч.2 ст.256 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: Нововолинська міська рада, виконавчий комітет Нововолинської міської ради як орган опіки та піклування, малолітній ОСОБА_5 в особі опікуна ОСОБА_2, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Ю.В.Лизун