Справа №752/2417/17
Провадження № 2/752/2755/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
08.06.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шумко А.В.
за участю секретаря Лебедєва В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
У лютому 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Голосіївського районного суду м. Києва про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29.05.2009 року між сторонами укладено договір купівлі - продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вітрик І.В., зареєстровано в реєстрі за № 498. Вказана квартира зареєстрована за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.05.2009 року, витяг №7334216.
Відповідно до п.12 договору купівлі-продажу продавець ОСОБА_2 зобов'язався звільнити квартиру та знятись з реєстраційного обліку особисто не пізніше 29 травня 2009 року. Але не виконав своїх зобов'язань щодо зняття з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою та залишається зареєстрованим у належній позивачу квартирі. Вказує на те, що жодних правових підстав для реєстрації у квартирі АДРЕСА_1, у відповідача немає та реєстрація його формальна. Просить усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою.
Позивач через канцелярію суду надав заяву, в якій вказав про підтримання позовних вимог, просить розгляд справи проводити у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом у встановленому ст.ст. 74, 76 ЦПК України порядку. Судові повістки повернулись до суду без вручення адресату у зв'язку із закінченням терміну зберігання.
З урахуванням думки позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, вповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ч.1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, зідно зі ч. 1 ст. 317 ЦК України.
Судом встановлено, що 29.05.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі - продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вітрик І.В., зареєстровано в реєстрі за № 498. (а.с. 5-7).
Квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.05.2009 року, витяг №7334216. (а.с. 9).
Згідно з п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
Договором купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, пунктом 12 передбачено, що сторони домовились про те, що продавець ОСОБА_2 зобов'язується звільнити квартиру та знятись з реєстраційного обліку, що є предметом цього договору, 29 травня 2009 року.
У квартирі АДРЕСА_1, згідно довідки форми № 3 виданої Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» №8182 від 23.12.2016 року, зареєстрований позивач - ОСОБА_1, власник квартири; ОСОБА_4 - дружина позивача; ОСОБА_5 - дочка позивача та ОСОБА_2.
У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Власник майна згідно зі ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За таких обставин, суд вважає, позов обґрунтованим, з матеріалів справи встановлено, що відповідач ні є членом сім'ї позивача, у вказаній квартирі не проживає, зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 формально, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 346, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57- 60, 61, 88, 212-215, 218, 292, 294, 296 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1), таким що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України - шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України - після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: А.В. Шумко