Ухвала

іменем україни

07 грудня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Євтушенко О.І., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду із позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за надані послуги теплопостачання за період з 01 лютого до 31 березня 2014 року в сумі 17 314 грн 88 коп., включаючи інфляційні та три відсотки річних.

На обґрунтування заявлених вимог КП «Харківські теплові мережі» зазаначало, що відповідачу на підставі свідоцтва про право власності від 05 грудня 2005 року належить 1/2 частини нежитлових приміщень підвалу № 29, 30, 1-го поверху № 20-25, 28-34, 70 в літ. «А-5» в житловому будинку АДРЕСА_1

Проте, отримуючи послуги, відповідач не сплачував їх вартість протягом вказаного періоду, через що утворилася заборгованість.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 квітня 2017 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги теплопостачання за період з 01 лютого до 31 березня 2014 року у сумі 17 314 грн 88 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом установлено, що відповідач є власником 1/2 частини нежитлових приміщень підвалу № 29, 30, 1-го поверху № 20-25, 28-34, 70 в літ. «А-5» в житловому будинку АДРЕСА_1 Будинок під'єднано до централізованої системи теплопостачання. Споживання теплової енергії відбувалось без договору.

У зв'язку із відсутністю оплат за спожиту теплову енергію у період з 01 лютого до 31 березня 2014 року за споживачем утворилась заборгованість у розмірі 17 314 грн 88 коп.

Відповідно до вимог Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія є товарною продукцією, що призначена для купівлі-продажу.

Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення, здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання - протягом року.

Відповідно до вимог ст. 67 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з положеннями ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 року № 630, споживач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, суд на суму заборгованості за заявою позивача нарахував інфляційні втрати, які складають 485 грн 54 коп., та 3 % річних у розмірі 50 грн 84 коп.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, правильно застосувавши норми матеріального права: ст. ст. 67, 68 ЖК Української РСР, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 525, 625 ЦК України, на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити ухвалені судами рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

О.І.Євтушенко

О.В.Попович