АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/55/17 Головуючий у 1 інстанції - Астахова О.О.
Унікальний №2-5201/11 Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Музичко С.Г., Волошиної В.М.

при секретарі - Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на судове рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2011 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 4 456 661 грн. 29 коп. та судові витрати.

Указане рішення суду залишене без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 01 лютого 2012 року та набрало законної сили того ж дня.

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд вказаного рішення суду за нововиявленими обставинами. Зазначала, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.08.2015 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк» задоволено та визнано припиненим з 15.07.2008 року договір поруки №061-2008-164-Р від 04.02.2008 року, укладений між сторонами. Таким чином, заявник вважає, що у зв'язку з тим, що починаючи з 15.07.2008 року вона не повинна відповідати за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_2, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2011 року про стягнення з неї кредитної заборгованості підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року, з урахуванням ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року про виправлення описки, у задоволенні заяви відмовлено. При цьому, суд виходив з того, що заявником пропущено трирічний строк на звернення до суду з відповідною заявою, а також з того, що зазначені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні ст. 361 ЦПК України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на доводи, викладені в заяві, яким, на думку скаржника, судом не було надано належної оцінки, просить оскаржувану ухвалу скасувати, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове судове рішення, яким вимоги заяви задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2011 року, суд першої інстанції виходив з того, що заявником пропущено трирічний строк на звернення до суду з відповідною заявою, а також з того, що зазначені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні ст. 361 ЦПК України.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, зокрема,є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка зверталася із заявою, на час розгляду справи;

За змістом п. 3 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язкиосіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Колегія суддів погоджується з доводами ОСОБА_1 в тій частині, що обставина, на яку посилається заявник, а саме: на факт припинення правовідносин поруки та відповідальності заявника за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_2 перед ПАТ «Універсал Банк», містить ознаки нововиявленої в розумінні ст. 361 ЦПК України, оскільки відповідна обставина спростовує факти, покладені в основу судового рішення, вона існувала на час розгляду справи та не могла бути відома заявникові, оскільки була належним чином встановлена в судовому порядку лише в 2015 році.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 362 ЦПК України, заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

При цьому заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до суду після закінчення цього строку, суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

В ході розгляду заяви ОСОБА_1 судом першої інстанції об'єктивно встановлено, що заявником пропущено трирічний строк на подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами. Указаний строк є присічним і поновленню не підлягає.

Так, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2011 року набрало законної сили 01 лютого 2012 року, а заява про його перегляд за нововиявленими обставинами подана в березні 2016 року.

Проте, факт пропуску зазначеного процесуального строку в силу положень ст. 362 ЦПК України не може бути підставою для відмови у задоволенні відповідної заяви по суті.

Зазначена обставина повинна встановлюватися на стадії відкриття провадження за заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та мати за собою наслідок у вигляді відмови у відкритті провадження у справі.

При цьому, у разі, якщо провадження за заявою, строк подання якої пропущено, було помилково відкрито, а факт пропуску заявником відповідного строку було встановлено вже в ході розгляду справи, суд, застосовуючи аналогію закону, повинен керуватися положеннями ст. 72 ЦПК України, згідно якої право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом, а документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Між тим, суд першої інстанції на указане вище уваги не звернув, чим допустив порушення норм процесуального права під час вирішення питання відносно заяви ОСОБА_1.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», за змістом частини другої статті 307 ЦПК апеляційний суд відповідно до наданих йому повноважень має право постановити ухвалу про скасування ухвали суду першої інстанції про залишення заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами без задоволення, постановленої з порушенням норм процесуального права, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, до повноважень якого законом віднесено вирішення цього питання. Нормами ЦПК не передбачено права апеляційного суду постановляти ухвалу про задоволення такої заяви і скасування ухваленого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді