Справа № 226/657/17
Провадження № 2/226/300/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

15.06.2017 Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Попенко І.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Самойленка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про встановлення факту, що має юридичне значення, та зобов'язання призначити пенсію у зв'язку із втратою годувальника,

встановив:

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтувавши його такими обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її цивільний чоловік ОСОБА_4, з яким вони мешкали цивільним шлюбом з 2010 року до дня його смерті в його квартирі за адресою: АДРЕСА_1 Останній сильно хворів декілька років перед смертю, вона доглядала його. В квартирі вони спільним коштом робили ремонт, вели сумісне господарство: сплачували комунальні послуги, купували їжу, взагалі мешкали однією сім'єю і були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, але не зареєстрували свій шлюб. Після смерті чоловіка, похованням якого вона займалася разом із дітьми померлого, вона залишилася без коштів для існування, оскільки має мінімальну пенсію, але бажає перейти на пенсію ОСОБА_5, тому їй належить встановити факт спільного проживання з померлим як чоловіка і дружини. Весь час спільного проживання вона була зареєстрована за іншою адресою: АДРЕСА_2, але фактично не мешкала за місцем реєстрації. Просить суд встановити факт проживання її і ОСОБА_5 як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 а також зобов'язати управління Пенсійного фонду в м. Димитрові Донецької області призначити їй пенсію у зв'язку із втратою годувальника.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги повністю та дала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Також додала, що вони з чоловіком стали проживати спільно з осені 2010 року. До цього були знайомі, оскільки їх діти одружені між собою. Коли залишилися самотніми, вирішили зійтися та утворити сім'ю. Зараз після смерті чоловіка вона повернулася до свого будинку, оскільки на спадщину після нього не претендує, вона належить дітям. Під час життя із ОСОБА_4 все в них було спільним, вони сприймали один одного як подружжя з оглядом на вік обох. Просила суд задовольнити її вимоги повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти позову, оскільки вважав, що позивач просто доглядала померлого і, вірогідно, могла отримувати за це якісь кошти. Вона не належить до кола осіб, що мають право на призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника. На її звернення щодо цього питання управління 17.03.2017 відповіло відмовою. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення сторін, свідків та вивчивши докази у справі окремо і в сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

За вимогами ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв'язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім'ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв'язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Мирнограді у віці 70 років помер ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6-8), який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).

ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 але відповідно до актів координаційного комітету органів самоорганізації населення м. Мирнограда фактично не проживає за цією адресою з 2010 року (а.с. 11), мешкаючи за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15). Крім вказаних актів, спільне проживання позивача із ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, з 01.12.2010 по ІНФОРМАЦІЯ_5 підтверджене довідкою координаційного комітету органів самоорганізації населення м. Мирнограда № 76 від 25.01.2017 (а.с. 16).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засідання показала, що підтверджує факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_7 останні 6-7 років, оскільки є їх сусідкою, мешкає в квартирі АДРЕСА_4 того ж будинку. Вони жили разом безперервно у ці роки, ОСОБА_3 доглядала ОСОБА_5, оскільки він хворів, вони мали спільний побут і бюджет. Чи були між ними відносини як між чоловіком і дружиною, вона не знає.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що також є сусідкою ОСОБА_5, мешкає у квартирі АДРЕСА_5. ОСОБА_3 жила із ОСОБА_4 десь останні сім років до самого дня його смерті, вона були як подружжя, вели спільне господарство, вона опікувалася ним.

Зазначені вище та досліджені судом докази в своїй сукупності дають підстави встановити характер відносин між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в період з 01.12.2010 по ІНФОРМАЦІЯ_5 як сімейний, що свідчить про наявність факту їх проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, який має бути встановлений судом.

Розглядаючи вимогу позивача про зобов'язання відповідача призначити їй пенсію у зв'язку із втратою годувальника, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у прядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім випадків коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Стаття 16 ЦПК України встановлює, що не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до положень ст. 17 КАС України, спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності віднесені до юрисдикції адміністративних судів, зокрема, місцевих, у випадку спорів з приводу пенсійних виплат (ст. 18 КАС України). Друга вимога ОСОБА_3 стосується зобов'язання відповідача призначити їй пенсію, тобто, повинна розглядатися за положеннями адміністративного судочинства.

За п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, провадження у справі в частині вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання відповідача призначити їй пенсію у зв'язку із втратою годувальника має бути закрите.

На підставі викладеного, ст. 3 СК України, ст.ст. 10, 11, 15, 16, 57, 60, 88, 205, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 01.12.2010 по ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Провадження у цивільній справі щодо вимоги ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про зобов'язання призначити пенсію у зв'язку із втратою годувальника - закрити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.С. Салькова