Справа №173/1879/17
Провадження №2/173/1010/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу ОСОБА_3, комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1, з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу ОСОБА_3, КП «Верхньодніпровське БТІ», згідно якої просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок з господарськими спорудами № 45 по вул. Петропавлівська в с. Мишурин Ріг Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, після смерті матері.

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: 14.06.2008 року помер його батько ОСОБА_4, 07.02.2017 року померла його мати ОСОБА_5.

Після смерті батьків залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння, розташованого по вул. Петропавлівська, 45 в с. Мишурин Ріг Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Після смерті матері він звернувся до приватного нотаріуса Верхньодніпровської районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу від 04.09.2017 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, що й стало підставою звернення до суду.

В судове засідання позивач не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність,згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі - представник Мишуринрізьької сільської ради в судове засідання не з'явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Будь яких заперечень з приводу задоволення позовних вимог суду не надав.

Третя особа. що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Верхньодніпровської районного нотаріального округу ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про слухання справи у її відсутність.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, представник КП «Верхньодніпровське БТІ», в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про слухання справи у її відсутність.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 14.06.2008 року помер батько позивача - ОСОБА_4, а 07.02.2017 року померла мати позивача - ОСОБА_5, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть та копією свідоцтва про народження.

Після смерті ОСОБА_5, відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого по вул. Петропавлівська, 45 в с. Мишурин Ріг Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровської районного нотаріального округу від 04.09.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що батьки позивача побудували вищезазначений будинок на відведеній йому земельній ділянці.

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради від 22.09.2017 року вбачається, що даний будинок рахується за батьками позивача з 1967 року, що підтверджується даними по господарської книги. Таким чином встановлено, що будинок був побудований спадкодавцями на 1967 рік та внесений до по господарської книги відповідно до існуючого на той час порядку реєстрації нерухомого майна.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» - замовник зобов'язаний протягом семи календарних днів з дня введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта письмово проінформувати про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за місцем знаходження об'єкта будівництва.

Механізм прийняття в експлуатацію таких об'єктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та їх інженерних мереж визначено наказом Мінрегіону від 24.06.2011 року № 91 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків 1 та П категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж».

Відповідно до п. 3.1 вищезазначеного Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, прибудов до них вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складаний за результатами технічної інвентаризації.

Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що так як будинок був побудований покійними батьками позивача в 1967 році, тобто до 05.08.1992 року, то введення його в експлуатацію не потребується, так як на будинок складений технічний паспорт за результатами технічної інвентаризації.

Крім того відповідно до рішення виконавчого комітету Верхньодніпровської районної ради народних депутатів від 22.01.1988 року № 14/2 «Про оформлення право власності на жилі будинки ОСОБА_2 сільської ради» - вирішено визнати право власності на житлові будинки ОСОБА_2 сільської ради, згідно списку, що додається. Відповідно до списку до даного рішення під № 253 значиться ОСОБА_4.

Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, за життя у покійного ОСОБА_4, виникло право власності будинок, яке він не дооформив в установленому порядку не отримавши свідоцтва про право власності на даний будинок.

Після смерті ОСОБА_4Д,. право власності на вищезазначений будинок перейшло до його дружини, яка фактично прийняла спадщину так яка на день смерті проживала разом з покійним чоловіком.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як смерть власника та нездійснення ним реєстрації права власності на майно, яке ним вже отримане.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що позивач є сином померлої ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження, тому він є спадкоємцем першої черги. Інших спадкоємців першої черги, після смерті ОСОБА_5. судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати за спадкоємцем позивачем ОСОБА_6, право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок загальною площею 76.1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Петропавлівська, 45 в с. Мишурин Ріг Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на земельній ділянці площею 0.2500га., по фактичному користуванню після смерті матері ОСОБА_5, померлої 07.02.2017 року

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв'язку з недотриманням порядку оформлення права власності на спадкове майно спадкодавцем.

Керуючись ст. 10, 60,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу ОСОБА_3, комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованою за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок загальною площею 76.1 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою вул. Петропавлівська, 45 в с. Мишурин Ріг Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на земельній ділянці площею 0.2500 га., по фактичному користуванню після смерті матері - ОСОБА_5, померлого 07.02.2017 року

Витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 грн. покласти на позивача ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Верхньодніпровського районного суду. Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні підчас проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга не подавалась. У випадку подання апеляційної скарги, рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було скасоване не або змінене.

Суддя Петрюк Т.М