Справа №162/220/17
Номер провадження 2/162/105/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Гладіч Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любешів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Любешівсткого району про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

В поданій до суду заяві позивач ОСОБА_1 зазначила, що 15 червня 2013 року померла її мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Зелена, 26 в с. Залаззя Любешівського району Волинської області, на які покійною в її користь 28.10.2009 року складено заповіт, посвідчений ОСОБА_2 сільською радою Любешівського району. Вказала, що інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає. Доповнив, що в шестимісячний термін з дня смерті ОСОБА_3 вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Від прийняття спадщини не відмовлялася, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, а тому просить визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами.

На розгляд справи в суд позивач ОСОБА_1 не зявилася, у поданій заяві позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, справу розглядати без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Любешівського району в суд на розгляд справи не зявився, у поданій заяві не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1, просить справу розглядати без представника сільської ради.

Суд, дослідивши по справі письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

На підставі частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до положень частини 4 статті 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку статті 174 цього ж Кодексу.

Оскільки відповідачем позов визнано, відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Належність спадкодавцю та позивачу на праві власності житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по вул. Зелена, 26 в с. Залаззя Любешівського району, наявність даних про прийняття спадщини, підтверджується наданими позивачем та витребуваними судом доказами.

Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі частини 1 статті 61 ЦПК України суд визнає їх доведеними.

Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

У відповідності до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно частин 1 та 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З позовної заяви, поданих позивачем та витребуваних судом доказів вбачається, що покійній ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Зелена, 26 в с. Залаззя Любешівського району, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради Любешівського району № 1581 від 12.12.2013 року та не заперечується відповідачем.

15 червня 2013 року ОСОБА_3 померла, про що свідчить свідоцтво про її смерть серії І-ЕГ № 140308 від 17 червня 2013 року.

Відповідно до заповіту від 28.10.2009 року, посвідченого ОСОБА_2 сільською радою Любешівського району, ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 все майно, яке належить їй згідно закону та все те, що буде належати їй на день смерті та після смерті і на що вона за законом матиме право.

В суді доведено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину після смерті спадкодавця, звернувшись в установленому порядку до державного нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області по питанню оформлення права власності на спадкове майно, однак постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані в с. Залаззя по вул. Зелена, 26 Любешівського району у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на вказаний житловий будинок.

З оглянутих в суді матеріалів спадкової справи № 182/2013 вбачається, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом в установленому порядку звернулася до Любешівської районної державної нотаріальної контори Волинської області з приводу оформлення права на спадщину після смерті ОСОБА_3 А також встановлено, що ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 та складається: з права на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності КСП ім. Б.Хмельницького та розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Любешівського району, розміром 1,58 га.

Таким чином, в суді доведена та обставина, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину і звернулася в установленому порядку по питанню оформлення права власності на спадкове майно, тому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: Волинська область, Любешівський район, с. Залаззя, вул. Зелена, 26 перебувають у правомірному володінні позивача.

За клопотанням позивача судові витрати покласти на неї.

Керуючись ст.ст.10, 60, 174, 212 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Любешівсткого району про визнання права власності в порядку спадкування за заповітомзадовольнити повністю.

Визнати право власності за ОСОБА_1на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: Волинська область, Любешівський район, с. Залаззя, вул. Зелена, 26.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання ними копії цього рішення.

Головуючий: