Справа № 635/2923/17
Провадження по справі № 2/635/2139/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року смт Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Шинкарчук Я.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних, інфляційних витрат, суми виконавчого збору, витрат на виконавче провадження, що повязані з виконанням рішення Харківського районного суду Харківської області від 26.01.2009 та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд стягнути з останньої три відсотків річних, інфляційні витрати, суму виконавчого збору, витрати на виконавче провадження, що повязані з виконанням рішення Харківського районного суду Харківської області від 26.01.2009 у загальному розмірі 35 507 гривень та моральну шкоду у сумі 20 000 гривень.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 червня 2017 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних, інфляційних витрат, суми виконавчого збору, витрат на виконавче провадження, що повязані з виконанням рішення Харківського районного суду Харківської області від 26.01.2009 та моральної шкоди - залишена без руху, із зазначенням наступних недоліків, які необхідно усунути:

-визначити ціну позову на виконання вимог п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України;

-сплатити судовий збір (враховуючи вже сплачений розмір судового збору на суму 200 гривень) у відповідності до кількості та характеру заявлених у позовній заяві вимог, згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» або надати докази на підтвердження наявності пільг щодо сплати судового збору передбачених ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Позивачу надано 5-ти денний строк для усунення недоліків заяви з дня отримання ухвали.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху від 01.06.2017 отримала позивачем 07 червня 2017 року особисто в приміщенні суду, про що міститься розписка в матеріалах справи.

08 червня 2017 року до канцелярії на виконання визначених ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 червня 2017 року недоліків позивачем надано заяву з оригіналом квитанції про сплату судового збору на суму 440 гривень. В заяві також зазначено, що позивачем визначається ціна позову у розмірі 35 000 гривень. Разом з тим, далі в заяві позивачем вказано, що інфляційні суми 35000 гривень, які стягуються є компенсація позивачу за те, що боржник (відповідач у справі) сплачувала борг порушуючи закон України не в 6-ти місячний строк, а 6 років навіть при примусовому стягненні, а тому, як зазначає в заяві позивач, у відповідності з п.4 ст.5 Закону України «Про судовий збір» компенсаційні позови, звільнені від сплати судового збору. Більш того, позивач у своїй заяві зазначає, що згідно з п.12, 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10-2014, ставки судового збору відносяться «для працездатних», тоді як сам позивач є пенсіонером, на підтвердження чого він надає копію паспорту та копію пенсійного посвідчення.

Враховуючи надану заяву, суддя вважає, що позивачем недоліки позовної заяви не усунено, а обставини, на які він посилається у своїй заяві, спростовуються наступним.

Так, у відповідності до п.4 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах щодо спорів, повязаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, повязаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

Аналізуючи положення приведеного вище пункту статті Закону України «Про судовий збір» вбачається, що звільняються від сплати судового збору позивачі у справах щодо спорів, повязаних з виплатою компенсації громадянам, реабілітованим відповідно Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

Таким чином, суд не може взяти до уваги посилання позивача на звільнення вимог про сплату компенсаційних витрат в силу п.4 ст.5 Закону України «Про судовий збір», у звязку з тим, що у даній справі не порушено питання щодо виплати компенсації громадянам, реабілітованим відповідно Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

Стосовно ж посилання позивач на п.п.12, 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10-2014, у відповідності до яких ставки судового збору відносяться «для працездатних», тоді як сам позивач є пенсіонером, суддя вважає з доречним вказати наступне.

Відповідно до пунктів 12 та 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди. Якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК України). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Відтак, приведені положення розясняють порядок сплати судового збору у разі коли в позовній заяві об'єднано вимоги немайнового та майнового характеру.

Разом з тим, згідно частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З приведених положень вбачається, що саме ставка судового збору підраховується у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Посилання позивача на те, що ставки судового збору відносяться виключно «до працездатних осіб» не має відповідного підтвердження в законодавстві України.

Суддя також вважає за доречним зазначити, що до позовної заяви не надано суду жодних доказів на підтвердження наявності пільг щодо сплати судового збору передбачених ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Отже, враховуючи недоліки, які було окреслено в ухвалі Харківського районного суду Харківської області від 01.06.2017 про залишення позовної заяви без руху та усунені позивачем недоліки у відповідності до заяви від 08.06.2017, суддя приходить до висновку, що позивачем не було доплачено судовий збір за вимогу майнового характеру у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, станом на 16 червня 2017 року позивачем не усунуто недоліки позовної заяви визначені ухвалою суду від 01.06.2017.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України позовна заява підлягає поверненню позивачу, якщо позивач, відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконав вимоги, визначені ст.ст.119, 120 ЦПК України.

Оскільки позивачем визначені ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01.06.2017 недоліки не усунено, позовна заява підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 2 ст.121 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних, інфляційних витрат, суми виконавчого збору, витрат на виконавче провадження, що повязані з виконанням рішення Харківського районного суду Харківської області від 26.01.2009 та моральної шкоди вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Оригінали квитанцій №35 від 30.05.2016 на суму 200 гривень та №7 від 08.06.2017 на суму 440 гривень підлягають поверненню позивачу після закінчення строку для оскарження даної ухвали, разом з позовною заявою та всіма додатками до неї.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя -