АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Височанської Н. К., Перепелюк І.Б.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов'язання вчинити певні дії за апеляційними скаргами ОСОБА_5, ОСОБА_1 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 вересня 2017 року,

встановила:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим у подальшому позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Зазначав, що він є власником земельної ділянки площею 0,25 га, що розташована в с. Слобода-Банилів Вижницького району Чернівецької області, кадастровий номер НОМЕР_1.

Земельна ділянка від точки А до точки Б межує із земельною ділянкою відповідача ОСОБА_5, на якій від його межі висаджені в ряд дерева горіхи, сливи, яблуні тощо, які затіняють його земельну ділянку, що зменшує врожайність, гілки дерев постійно звисають на його (позивача) земельною ділянкою, чим заважають обробляти її.

Після встановлення межових знаків з'ясувалося, що побудована відповідачем бетонна огорожа заступає на його земельну ділянку, чим йому чиняться перешкоди.

Посилаючись на указані обставини, позивач просив усунути перешкоди в користуванні його земельною ділянкою, зобов'язати ОСОБА_5: звільнити від огорожі захоплену ним частину земельної ділянки площею 0,0016 га. (16 кв. м), а саме, демонтувати паркан між точками 1 та 2 (позначення поворотних точок окружної межі згідно державного акту серія НОМЕР_2 від 15 лютого 2006 року) на ширину від 0,09 м (9 см) до 0,39 м (39 см) та клиноподібне накладення на відрізку між точками 2 та 3 шириною від 0,39 м (39 см) до 0,00 м. (0 см);

зрізати дерева в кількості 12 шт., що розташовані на відстані 1,62 м, 1,54 м, 0,85 м, 0,58 м, 0,76 м, 0,75 м, 0,54 м, 0,58 м, 0,57 м, 0,41 м, 0,75 м, 0,37 м, 2,63 м від межі земельних ділянок.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов'язано відповідача ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1, яка належить йому на праві власності згідно Державного акту серія НОМЕР_2 від 15 лютого 2006 року за кадастровим номером НОМЕР_1 в с. Слобода-Банилів, Вижницького району Чернівецької області, шляхом звільнення частини земельної ділянки площею 0,0016 га. (16 кв. м), а саме, демонтувати огорожу трапецевидне накладення на відрізку між точками 1 та 2 (позначення поворотних точок окружної межі згідно державного акту серія НОМЕР_2 від 15 лютого 2006 року) на ширину від 0,09 м (9 см) до 0,39 м (39 см) та клиноподібне накладення на відрізку між точками 2 та 3 шириною від 0,39 м (39 см.) до 0,00 м (0 см).

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом зрізання дерев скасувати, ухвалити у цій частині нове рішення, яким зобов'язати ОСОБА_5 зрізати дерева в кількості 12 штук, що розташовані на відстані 1,62 м, 1,54 м, 0,85 м, 0,58 м, 0,76 м, 0,75 м, 0,37 м, 2,63 м від межі земельних ділянок, які знаходяться у власності ОСОБА_5 і ОСОБА_1 відповідно до правовстановлюючих документів на земельні ділянки (проектної документації).

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання демонтувати огорожу скасувати, у позові ОСОБА_1 у цій частині відмовити.

Заявники посилаються на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 - задоволенню частково, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог про звільнення частини земельної ділянки шляхом демонтування огорожі, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності цих вимог, дійшовши висновку, що внаслідок зміщення будівництва огорожі на земельну ділянку позивача йому чиняться перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0016 га (16 кв. м).

Відмовляючи у задоволенні позову в частині зобов'язання відповідача видалити дерева, суд першої інстанції дійшов висновку, що правові норми, на які позивач посилався як на підставу позову не регулюють спірних відносин, а відповідно до норми ст. 105 ЗК України позивач має право самостійно зрізувати гілки дерев, якщо вони проникають на його земельну ділянку.

Проте з такими висновками повністю погодитися не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи, суд дійшов їх внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

Це згідно з п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення, яким у позові про звільнення частини земельної ділянки площею шляхом демонтування огорожі слід відмовити, а в частині вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом видалення дерев - задовольнити частково.

У справі встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 0,25 га, що розташована в с. Слобода-Банилів Вижницького району Чернівецької області, кадастровий номер НОМЕР_1.

Указана земельна ділянка від точки А до точки Б межує із земельною ділянкою відповідача ОСОБА_5, кадастровий номер НОМЕР_3.

Земельні ділянки відмежовано бетонною огорожею, вздовж якої на земельній ділянці відповідача ростуть в ряд: чотири яблуні, слива, вишня, горіх, черешня, вишня, дві сливи, черешня.

Це визнається сторонами.

Статтею 152 ЗК України визначено способи захисту прав на земельні ділянки.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч. 2).

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у 7 постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК).

Вимоги про звільнення частини земельної ділянки шляхом демонтування огорожі позивач обґрунтовує тим, що про те, що бетонна огорожа відповідача заступає на його земельну ділянку він дізнався після встановлення межових знаків, а висновком земельно-технічної експертизи встановлено, що площа зайнятої відповідачем земельної ділянки становить 0,0016 га (16 кв. м).

Колегія суддів вважає, що підстави для задоволення позову у цій частині відсутні.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №33872686 від 19 лютого 2015 року та свідоцтва про право власності серія НОМЕР_4 вбачається, що відповідач ОСОБА_5 є власником земельної ділянки, площею 0,25 га.

Указана земельна ділянка у користування була надана у 1989 році, на ній у 1990 році зведено житловий будинок, а у 1992 році - спірну огорожа, що слідує з пояснень представників відповідача, змісту технічного паспорта (а.с.202-206).

Позивач є власником своєї земельної ділянки на підставі державного акту серія НОМЕР_2, виданого 15 лютого 2006 року на підставі рішення 11 сесії 1 скликання Слобода-Банилівської сільської ради від 24 грудня 1993 року.

Отже, позивач земельну ділянку набув спочатку у користування, а далі у власність за наявності спірної огорожі, яка фактично є межею між земельними ділянками сторін.

Як вбачається з висновку земельно-технічної експертизи №600 від 29 серпня 2017 року фактичний розмір земельної ділянки, якою користується позивач складає 0,2839 га, що перевищує розмір, зазначений у державному акті (а.с. 122-138).

Відповідно до п. 3. 10 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18 травня 2010 № 376, що є чинною на час вирішення спору, середньоквадратична похибка місцезнаходження межового знака відносно найближчих пунктів державної геодезичної мережі, геодезичних мереж згущення, міських геодезичних мереж не повинна перевищувати у селах - 0,3 м.

Зі змісту висновку експертизи, який уточнено експертом в судовому засіданні, експертом відображено лише одну точку перевищення середньоквадратичної похибки місцезнаходження огорожі - на 0,39 м. При цьому площа зайнята огорожею по всій її довжині складає не 16, а 13,87 кв. м.

Враховуючи указані встановлені обставини, давність користування відповідачем огорожею, незначного відхилення від нормативу встановлення огорожі, відсутності доказів того, що наявність огорожі є чинником, що перешкоджає позивачу у користування належною йому земельною ділянку, слід дійти висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог в указаній частині.

Тому рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_1 про звільнення частини земельної ділянки площею шляхом демонтування огорожі підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення, яким у задоволенні позову у цій частині слід відмовити.

Що ж стосується рішення суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_1 у позові про усунення перешкод деревами, що знаходяться вздовж огорожі відповідача, то на часткове задоволення апеляційної скарги позивача воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у цій частині.

Вимоги про видалення дерев позивам мотивував тим, що дерева затіняють його земельну ділянку, що зменшує врожайність, гілки дерев постійно звисають над його (позивача) земельною ділянкою, чим заважають обробляти її.

Зважаючи на місце розташування земельної ділянки відповідача, доводи позивача про те, що спірні дерева затіняють земельну ділянку позивача є необґрунтованими, про що визнав позивач в суді апеляційної інстанції.

Водночас заслуговують на увагу його доводи про те, що гілки дерев відповідача проникли над його земельною ділянкою і це чинить незручності та перешкоди в обробітку земельної ділянки.

Це стверджується фототаблицями до висновку земельно-технічної експертизи і фактично визнано представниками відповідача.

За нормою ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок, дотримуватися правил добросусідства.

Згідно з ч. 1 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Відповідно до ст. 105 ЗК України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням.

У справі встановлено і це визнається сторонами, що між сторонами виникають конфлікти з приводу проникнення гілок дерев відповідача на земельну ділянку позивача, це чинить перешкоди відповідачу під час обробітку його присадибної ділянки.

Тому, на часткове задоволення позовних вимог, відповідача слід зобов'язати видалити гілки дерев, які знаходять на його земельній ділянці, вздовж огорожі, що межує із земельною ділянкою позивача, які проникають на земельну ділянку ОСОБА_1, а саме, таких дерев: чотирьох яблунь, сливи, вишні, горіха, черешні, вишні, двох слив, черешні.

Указаного суд першої інстанції до уваги не взяв та відмовив у позові в повному обсязі,

За змістом ст. ст. 91, 105 ЗК України проникнення гілок дерев на чужу земельну ділянку не тільки надає право власнику іншої земельної ділянки вчиняти певні дії, а й покладає на власника дерев обов'язок у разі спору не допускати проникнення дерев на чужу земельну ділянку.

Вимоги позивача про повне видалення дерев задоволенню не підлягають оскільки відповідно до змісту позовних вимог перешкоди позивачу чиняться не самим існування дерев на земельній ділянці відповідача, а проникненням гілок дерев на земельну ділянку позивача

Під час апеляційного розгляду представниками відповідача подано акт, складений за участі відповідача та представників сільської ради про те, що відповідач зрізав гілки дерев.

Проте такий акт не може бути підставою для відмови у позові, оскільки на час пред'явлення позову гілки дерев не були зрізані, акт складений за відсутності позивача, який оспорює достовірність викладеної у ньому інформації.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України розподіл судових витрат слід змінити.

Зважаючи, що предметом спору є дві позовні вимоги немайнового характеру, а позов підлягає задоволенню частково, вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, тому судові витрати слід розподілити між сторонами порівну.

Зокрема, з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача слід стягнути 320 грн - витрат зі сплати судового збору та 2980 грн 50 коп. - половини витрат за проведення експертизи.

З позивача ОСОБА_1 користь відповідача слід стягнути 352 грн - половини витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі наведеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 3, 4 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 вересня 2017 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про звільнення частини земельної ділянки площею шляхом демонтування огорожі скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 у цій частині відмовити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 вересня 2017 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом видалення дерев скасувати.

Позов ОСОБА_1 у цій частині задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди, які чиняться йому у користуванні земельною ділянкою площею 0,25 га, що розташована в с. Слобода-Банилів Вижницького району Чернівецької області, кадастровий номер НОМЕР_1, шляхом зобов'язання ОСОБА_5 видалити гілки дерев, які знаходять на його земельній ділянці в Слобода-Банилів Вижницького району Чернівецької області, кадастровий номер НОМЕР_3, вздовж огорожі, що межує із земельною ділянкою ОСОБА_1, які проникають на земельну ділянку ОСОБА_1, а саме, таких дерев: чотирьох яблунь, сливи, вишні, горіха, черешні, вишні, двох слив, черешні.

Розподіл судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 320 (триста двадцять) гривень - витрат зі сплати судового збору та 2980 (дві тисячі дев'ятсот вісімдесят) гривень 50 коп. - витрат за проведення експертизи.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 352 (триста п'ятдесят дві) гривні - витрат зі сплати судового збору

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: Н. К. Височанська

І. Б. Перепелюк