АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 683/137/17
Провадження № 22-ц/792/1169/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів Пєнти І.В., Талалай О.І.

секретар Кошельник В.М.,

за участю апелянта ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду від 31 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_3 зазначала, що 12.12.2014 року між нею та ОСОБА_1 був укладений шлюб, під час якого народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка вказувала, що з вересня 2015 року сторони спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин. В період шлюбу відповідач зловживав спиртними напоями, внаслідок чого між сторонами виникали суперечки, відповідач фактично матеріально не забезпечував сімю . Тому позивачка вважає, оскільки в них різні характери, різні погляди на життя, збереження їх шлюбу є неможливим, а тому і просила суд розірвати шлюб, що укладений між нею та ОСОБА_1

Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 31 березня 2017 року позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із вказаним рішення суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку та вказує, що суд, приймаючи оскаржуване рішення, неповно зясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що він не отримував позовної заяви, ухвали про відкриття провадження та призначення до розгляду, крім того, заяви про розгляд справи за його відсутності апелянт до суду не подавав. ОСОБА_1 вказує, що обставини викладені у позовній заяві не відповідають дійсності, оскільки він постійно турбувався про сина, про стосунки з дружиною, разом з сімєю проводили час, відпочивали та планували своє майбутнє. Тому, апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в позові ОСОБА_3 відмовити.

Апелянт та його представник апеляційну скаргу підтримали та просять її задовольнити, скасувавши рішення суду першої інстанції.

Позивачка ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнала і просить її відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення або зміни рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості заявлених позовних вимог та наявності правових підстав, передбачених ст. ст. 105, 110, 112 СК України для розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Однак, суд дійшов таких висновків з порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 п.1 ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач про місце, день та час розгляду справи належним чином повідомлений не був, копії ухвали про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду не отримував, будь-яких клопотань щодо розгляду справи у його відсутності не направляв, однак Старокостянтинівським районним судом 31.03.2017 року винесено оскаржуване рішення.

При цьому, суд першої інстанції не звернув уваги на ч.ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України, згідно яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Змагальність - один із найбільш важливих конституційних принципів сучасного судочинства. Він створює умови для всебічного та повного дослідження обставин справи та постановлений судом обґрунтованого та законного рішення. У цивільному судочинстві змагальність виявляється, зокрема, в тому, що дії суду залежать від вимог позивача та заперечень відповідача, суд вирішує справу в межах заявлених вимог та на підстав наданих йому доказів.

Тобто, суд у порушення основоположного принципу цивільного судочинства - змагальності сторін, розглянув справу без належного повідомлення та участі ОСОБА_1, дослідив надані позивачем докази без можливості їх спростування відповідачем, позбавив права останнього надати докази та ухвалив рішення по суті заявлених вимог.

Відсутність ОСОБА_1 під час розгляду справи про розірвання шлюбу та її вирішенні обмежує право відповідача на судовий захист та впливає на правильність висновків суду щодо питань, які мають значення для справи. І з цього приводу, є підставними доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Такі дії суду є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, частиною першою якої передбачено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Разом з тим, судом першої інстанції вірно встановлено, що 12 грудня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб, що зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №279. (а.с.4).

Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.5).

Встановлено, що сторони з вересня 2015 року не проживають однією сімєю, шлюбних стосунків не підтримують, ними втрачено почуття поваги та любові. ОСОБА_3 зазначає, що в неї та ОСОБА_1 різні характери та різні погляди на життя, а тому подальше збереження шлюбу неможливе.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Колегія суддів, враховуючи наведені норми матеріального права, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, а шлюб, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірванню.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що він має надію, що сімя знову буде разом не є підставою для відмови у позові, адже кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України).

В суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 категорично заперечила можливість збереження шлюбу, посилаючись на те, що примирення між сторонами не можливе, а відповідач ОСОБА_1 не намагався примиритися із позивачкою. А тому доводи апеляційної скарги в частині щодо можливості збереження сімї є недоведеними.

У відповідності з ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тому, на підставі ч. 1 ст. 89 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягає до стягнення на користь позивачки судові витрати по оплаті судового збору при поданні позовної заяви в сумі 640 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.694621704.1 від 25.01.2017 року (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Старокостянтинівського районного суду від 31 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Шлюб, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що зареєстрований 12 грудня 2014 року Старокостянтинівським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №279 розірвати.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 640 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий (підпис) А.П. Корніюк

Судді (підпис) І.В. Пєнта

(підпис) ОСОБА_5

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

________________________________________________________________________________Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6 Справа № 22ц/792/1169/17

Доповідач Корніюк А.П. Категорія № 49