Справа № 364/609/17
Провадження № 2/364/239/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2017 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л.А.,

при секретарі Кулинич Г.І.,

за участю Позивача та Відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 25.05.2017 р. подано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій Позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею і Відповідачем та який був зареєстрований 25.02.2012 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 13; у разі задоволення позову, стягнути з Відповідача на її користь понесені судові витрати.

Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 29.05.2017 р. відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду на 20.06.2017 р.

У судовому засіданні 20.06.2017 р. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити, ствердивши обставини, викладені в її позовній заяві. Додатково пояснила, що вони з Відповідачем не проживають спільно протягом останніх трьох місяців через те, що Відповідач зловживає спиртними напоями, має кілька кредитних зобовязань, кредитори за якими дзвонять їй, вимагаючи погашення боргів.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що згоден на розірвання шлюбу лише тому, що цього бажає його дружина, а насправді в душі він не згоден на припинення сімейних відносин з Позивачем, сімю і дітей любить, кредити брав через скрутне становище, пішов із сімї у квітні 2017 року з тим, щоб розібратися з боргами, а потім повернутися до родини.

Суд, заслухавши пояснення сторін у судовому засіданні, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, виходить з такого.

Відповідно до положень статей 24, 55 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається; дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Водночас стаття 111 Сімейного кодексу України зобовязує суд вживати заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Верховний Суд України у пункті 10 постанови Пленуму від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснив, що проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене частиною першою статті 111 Сімейного кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або за ініціативою суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 124334, виданого 25.02.2012 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 13 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено копією свідоцтва про народження серії І-ОК № 208741, виданого 06.07.2012 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 56 (а.с. 6), та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено копією свідоцтва про народження серії І-ОК № 299590, виданого 05.06.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 40 (а.с. 7).

На даний час сторони разом не проживають, проте окреме проживання триває менше трьох місяців через складні, в тому числі фінансові, обставини, в які потрапив Відповідач.

За таких обставин суд не вбачає наявними причини, які давали б суду підстави для розірвання шлюбу, та вважає, що сімю можливо зберегти, що не суперечить інтересам сторін, тому доцільним є надання подружжю строку на примирення.

Відповідно до частини пятої статті 191 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 201, пунктом 5 частини першої статті 203 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення; у такому випадку провадження у справі зупиняється до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Керуючись статтею 111 Сімейного кодексу України, частиною пятою статті 191, пунктом 7 частини першої, частиною другою статті 201, пунктом 5 частини першої статті 203, статтями 208-210, 293, 294, 296 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Надати подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення 5 (пять) місяців.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити до закінчення визначеного судом строку для примирення.

Ухвала в частині зупинення провадження в справі може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.А. Макаренко