Справа № 183/1649/17
№ 2/183/1668/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Макаренко А.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

06 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 посилався на те, 06 квітня 2005 року помер його брат ОСОБА_3.

На підставі договору купівлі-продажу від 23 березня 1979 року, який посвідчений Піщанською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області за реєстровим № 21, зареєстрованого в Новомосковському бюро технічної інвентаризації за № 1019-4, ОСОБА_3 був власником жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Самарська, №8.

На підставі зазначеного договору, ОСОБА_3 був власником будинку з 1979 року, будинок був зареєстрований за ним в період з 1979 по 15.06.2006 року, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Позивач зазначив, що після смерті брата він у визначений законодавством шестимісячний строк звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 03.02.2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_3, який помер 06 квітня 2005 року на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Самарська, №8, з тих підстав, що право власності на зазначене нерухоме майно зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду дніпропетровської області від 15 червня 2006 року.

Позивач зазначив в заяві, що у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2006 року, ОСОБА_2 придбав спірний будинок за домашньою угодою, укладеною 15.05.2005 року з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які в свою чергу, отримали будинок у ОСОБА_3 за біржовою угодою, зареєстрованою Новомосковською товарною біржею 30.08.2001р.

За життя ОСОБА_3 оспорив біржову угоду, рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 02.02.2004р. договір купівлі-продажу будинку №8 по вул. Самарській в с.Піщанка Новомосковського району, укладений між ОСОБА_3, з однієї сторони, та ОСОБА_5, ОСОБА_6, що був зареєстрований 30.08.2001року Новомосковською товарною біржею, визнано недійсним. Крім того, визнане недійсним свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок, видане ОСОБА_6 та ОСОБА_5, в зв'язку з чим, на момент смерті ОСОБА_3 був власником будинку.

Таким чином, на момент укладення письмової угоди - 15.05.2005 року, яка укладена між ОСОБА_4, ОСОБА_5, як продавцями, та ОСОБА_2, як покупцем, продавці не були власниками будинку та не мали права ним розпоряджатися, а сама форма домашньої угоди не повідає вимогам ст..203 ЦК України.

22 березня 2017 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської власті було скасоване заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу, визнання зава власності на будинок №8 по вул. Самарській с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області.

Позивач посилався на те. що реєстрація прав власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_2 перешкоджає оформленню його спадкових прав, в звязку з чим, він змушений звернутися до суду.

В звязку з наведеним, в позовній заяві ОСОБА_1, посилаючись на вимоги ст.ст. 1216, 1218, 1296 ЦК України, просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Самарська, №8, в порядку спадкування за законом після брата - ОСОБА_3, який помер 06 квітня 2005 року.

В судове засідання представник позивача не зявився, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі.

Відповідач до ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений.

Піщанська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, як відповідач, в своєму листі просила суд розглядати справу без участі її представника.

Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 06 квітня 2005 року помер брат позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно спадкової справи, заведеної Новомосковською районною державною нотаріальною конторою, з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3, який помер 06 квітня 2005 року, звернувся брат спадкодавця ОСОБА_1, інших спадкоємців судом не встановлено.

Постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 03.02.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_3, який помер 06 квітня 2005 року на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Самарська, №8, з тих підстав, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 79561732 від 93.02.2017 року, право власності на зазначене нерухоме майно зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2006 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, на підставі договору купівлі-продажу від 23 березня 1979 року, який посвідчений Піщанською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області за реєстровим № 21, зареєстрованого в Новомосковському бюро технічної інвентаризації за № 1019-4, був власником жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Самарська, №8.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2006 року встановлено, що ОСОБА_2 придбав спірний будинок за домашньою угодою, укладеною 15.05.2005 року з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які в свою чергу, отримали будинок у ОСОБА_3 за біржовою угодою, зареєстрованою Новомосковською товарною біржею 30.08.2001р.

В той же час, рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 02.02.2004р. договір купівлі-продажу будинку №8 по вул. Самарській в с.Піщанка Новомосковського району, який укладений між ОСОБА_3, з однієї сторони, та ОСОБА_5, ОСОБА_6, що був зареєстрований 30.08.2001року Новомосковською товарною біржею, визнано недійсним, визнане недійсним свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок, видане ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

В звязку з наведеним, суд приходить до висновку, що на момент смерті, ОСОБА_3, який помер 05.04.2005 року. був власником будинку та на час укладення письмової угоди 15.05.2005 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5, як продавцями, та ОСОБА_2, як покупцем, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не були власниками будинку та не мали права ним розпоряджатися.

Встановлено, що 22 березня 2017 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської власті скасоване заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу, визнання зава власності на будинок №8 по вул. Самарській с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

На підставі ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Оскільки судом не встановлено наявності спадкоємців першої черги за законом, позивач є спадкоємцем другої черги за законом після ОСОБА_3, який помер 06 квітня 2005 року, прийняв спадщину, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно, оскільки право власності спадкодавця встановлена та підтверджується доказами, дослідженими судом.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Самарська, №8, який складається з: жилого будинку літ.А-1житловою площею 25,1 кв.м., загальною площею 38,8 кв.м.; споруд - №1-3 в порядку спадкування за законом після брата - ОСОБА_3, який помер 06 квітня 2005 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Городецький