АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1386/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

суддів Корніюк А.П., Костенка А.М.,

секретар Гриньова А.М.,

з участю прокурора, представника відповідача,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника прокурора Хмельницької області, який діє в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальність «Пімліко», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів Олешинська сільська рада Хмельницького району, про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності товариства та витребування земельної ділянки з незаконного володіння за апеляційною скаргою прокуратури Хмельницької області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2017 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2016 року заступник прокурора Хмельницької області, звертаючись до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради до ОСОБА_2, ТзОВ «Компанія з управління активами «Патріот 2014», ТзОВ «Пімліко», вказував, що 10.11.2015 року між ОСОБА_2 та ТзОВ «Компанія з управління активами «Патріот 2014» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,8 га (кадастровий номер :33:001:0083) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Кооперативна, 52, що належала продавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ ХМ №036573 від 08.12.1997 року. При цьому на час укладення спірного договору ОСОБА_2 не набув права власності на вказану земельну ділянку, адже в книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю Олешинської сільської ради відсутні записи про державну реєстрацію державного акту на право власності на вказану земельну ділянку, а за цим реєстраційним номером зареєстровано державний акт іншої особи. За даним фактом прокуратурою області 15.03.2016 року розпочато досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України. Згідно висновку експерта Хмельницького НДЕКЦ від 04.08.2016 року № 110 Т, на державному акті на ім'я ОСОБА_2 відбитки печатки круглої форми з реквізитами «Олешинська сільська рада» виконано не печаткою, яка була виявлена та вилучена в ході проведення 31.03.2016 року обшуку в Олешинській сільській раді. Також ОСОБА_3, ініціали і підпис якої значаться у державному акті на право власності на землю на ім'я ОСОБА_2, в Олешинській сільській раді на посаді інженера-землевпорядника та на інших посадах не працювала; документація із землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 спірної земельної ділянки відсутня. ОСОБА_2 не був власником спірної земельної ділянки, оскільки відповідний державний акт не видавався та не був зареєстрований у встановленому законодавством порядку. В подальшому згідно із договором купівлі-продажу від 31.03.2016 року зазначену земельну ділянку ТзОВ «Компанія з управління активами «Патріот 2014» продано ТзОВ «Пімліко». Спірна земельна ділянка знаходиться в межах міста Хмельницького та до земель комунальної власності Олешинської сільської ради ніколи не належала, 10.11.2015 року вибула з комунальної власності територіальної громади м. Хмельницького поза її волею, тому міська рада вправі її витребувати із незаконного володіння добросовісного набувача - ТзОВ «Пімліко». Просив суд визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку (кадастровий номер :33:001:0083) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,8 га, що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Кооперативна, 52, від 10.11.2015 року; визнати недійсним договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, укладеного 10.11.2015 року між ОСОБА_2 та ТзОВ «Компанія з управління активами «ПАТРІОТ 2014»; скасувати державну реєстрацію права власності та витребувати з незаконного володіння ТзОВ «Пімліко» вказану земельну ділянку.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 27.02.2017 року закрито провадження у справі в частині вимог до ТзОВ «Компанія з управління активами «Патріот 2014» у зв'язку з ліквідацією цієї юридичної особи.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2017 року, з врахуванням ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.06.2017 року, в задоволенні позову заступника прокурора Хмельницької області, який діє в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Олешинська сільська рада Хмельницького району про визнання незаконною та скасування державної права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, відмовлено.

Закрито провадження у справі в частині позовних вимог заступника прокурора Хмельницької області, який діє в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пімліко» про скасування державної права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Пімліко» та витребування земельної ділянки з незаконного володіння.

В апеляційній скарзі прокуратура Хмельницької області вважає рішення суду необґрунтованим, незаконним, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову в частині вимог про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта помилковим є висновок суду про правомірність набуття права власності на землю ОСОБА_2 підставі рішення Олешинської сільської ради №7 від 03.02.1997 та державного акта від 08.12.1997 серії ІІІ-ХМ №0365573. Також помилковим вважає висновок, що вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення Олешинської сільської ради №7 від 03.02.1997 Про приватизацію земельних ділянок, на підставі якого він виданий, при цьому не досліджено його відповідно до ст. 59 ЦПК України. Суд помилково вважав встановленим факт видачі державного акта від 08.12.1997 ОСОБА_2 на підставі рішення сільської ради за №7 від 03.02.1997 та необгрунтовано вказав на необхідність його оскарження. Не враховано, що внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку потягло за собою виникнення цього права, а тому, скасування такої реєстрації припиняє набуте відповідачем право власності на земельну ділянку, а отже, є належним способом захисту цивільного права.

В засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_4 до ст. 308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, встановлено, що 08.12.1997 року ОСОБА_2 отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ ХМ № 036573, виданий Олешинською сільською радою народних депутатів Хмельницького району Хмельницької області на підставі рішення Олешинської сільської ради народних депутатів від 03.02.1997 року № 7, на посвідчення передачі йому у власність земельної ділянки площею 0,8 га, розташованої на території Олешинської сільської ради, переданої для ведення підсобного господарства. За даними державного акта його зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01618.

Постановою Верховної ОСОБА_4 України від 12.05.2011 року «Про зміну і встановлення меж міста Хмельницький і Хмельницького району Хмельницької області» було змінено межі міста Хмельницький і Хмельницького району Хмельницької області шляхом збільшення території міста на 681 га земель, у тому числі за рахунок 130 га земель, що знаходяться у віданні Грузевицької сільської ради, 34 га земель Давидковецької сільської ради, 474 га земель - Копистинської сільської ради, 10 га земель - Олешинської сільської ради, 6 га земель - Розсошанської сільської ради та 27 га земель - Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району; затверджено територію міста Хмельницький загальною площею 9305 га і територію Хмельницького району площею 122011.98 га.

На підставі розробленої у 2015 році приватним підприємством «Діоріт Плюс 1» технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), здійснена державна реєстрація земельної ділянки площею 0,80 га у Державному земельному кадастрі, їй присвоєно кадастровий номер :33:001:0083.

10.11.2015 року між ОСОБА_5 як продавцем та ТзОВ «Компанія з управління активами «Патріот-2014» як покупцем укладено нотаріально засвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,80 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :33:001:0083, яка розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Кооперативна 52.

31.03.2016 року вище зазначену земельну ділянку було продано ТзОВ «Компанія з управління активами «Патріот-2014» за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу ТзОВ «Пімліко».

На час розгляду справи в суді ТзОВ «Компанія з управління активами «Патріот-2014» як юридична особа припинена в зв'язку з ліквідацією.

Земельна ділянка з кадастровим номером :33:001:0083 відповідно до проекту землеустрою щодо встановлення та відновлення меж м. Хмельницький, на підставі якого прийнято Постанову Верховної ОСОБА_4 України від 12.05.2011 року «Про зміну і встановлення меж міста Хмельницький і Хмельницького району Хмельницької області», на цей час входить в межі м. Хмельницького.

Згідно з повідомленням Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області від 10.11.2015 року місце перебування спірної земельної ділянки з 1995 року визначити неможливо у зв'язку з відсутністю проектів зміни меж міста Хмельницький в Управлінні Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області.

За даними листа виконкому Хмельницької міської ради від 08.02.2016 року під час підготовки проекту землеустрою щодо встановлення та зміни меж м. Хмельницький, який розроблявся протягом 2006 - 2011 років, було виявлено ряд недоліків та неточностей, в тому числі невідповідності площі міста Хмельницький (8624 га), яка вказана в картографічних матеріалах, та площі, яка встановлена за результатами винесення меж міста Хмельницький (більше 9129 га). Встановити, в яких місцях та де безпосередньо були розбіжності між картографічними матеріалами та фактичними межами міста Хмельницький, неможливо.

Наведене підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

ОСОБА_4 до ч.1 ст.1, п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України розгляд спорів між юридичними особами віднесено до компетенції господарського суду.

Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 16 ЦПК України).

Отже, позовні вимоги прокурора в інтересах держави до ТОВ «Пімліко» і ОСОБА_2 підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, а тому не можуть бути об'єднані в одне провадження.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постановах від 02.12.2015 року у справі №6-1349цс15, від 17.02.2016 року у справі №6-1965цс15, від 01.03.2017 року у справі №6-923цс16, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Тому правильним є висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі в частині вимог до ТОВ «Пімліко».

Відмовляючи в задоволенні позову до ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що спірна земельна ділянка розташовувалася на території Олешинської сільської ради, яка в межах своїх повноважень прийняла рішення про передачу її у власність ОСОБА_2, зареєструвала та видала державний акт на право приватної власності відповідача на землю, і саме з цього часу останній набув право власності на цю земельну ділянку.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗК України 1992 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок, зокрема, для ведення особистого підсобного господарства.

Передача земельних ділянок у власність громадян здійснюється місцевими ОСОБА_4 народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безоплатно.

На підставі положень ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 17 ЗК України 1992 року передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться ОСОБА_4 народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяви про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, ОСОБА_4 народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім'ї. ОСОБА_4 народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення.

Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення.

Частиною 1 ст. 22, частиною 1 ст. 23 ЗК України визначено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними ОСОБА_4 народних депутатів.

ОСОБА_4 до п.п. 3.1, 3.2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 квітня 1993 року №28 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 квітня 1993 року за №31, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, державні акти на право приватної власності на землю видаються і реєструються тією сільською, селищною, міською, районною ОСОБА_4 народних депутатів, яка прийняла рішення про передачу земельної ділянки у власність або надання її у постійне користування.

Державні акти на право приватної власності на землю реєструються у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за формою згідно з додатком № 2.

Громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки (п. 7 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_4 до ч.ч. 1, 3, 4, 5 ст. 3 цього Закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про право на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Право на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія.

Положеннями ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, державних актів на право власності або право постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом.

Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Отже, за змістом наведених норм право власності на нерухоме майно набувається особами в порядку, визначеному законом, який існував на час такого набуття, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього відповідно до Закону № 1952-ІV, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 червня 2012 року у справі № 6-54цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

На час виникнення спірних правовідносин порядок набуття громадянами права власності на земельні ділянки визначався ЗК України 1992 року, згідно з яким рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок у власність громадян є необхідною передумовою виникнення такого права, після чого орган місцевого самоврядування на підставі вказаного рішення видає громадянам державні акти на право власності на земельні ділянки, які є документами, що посвідчують це право. Разом із тим, право власності на земельні ділянки виникає у громадян після того, як орган місцевого самоврядування видав їм державний акт на право власності на землю та зареєстрував його у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю.

У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання цих документів недійсними в судовому порядку вказує на неналежне набуття громадянами права власності на земельні ділянки.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про те, що на час внесення відомостей нотаріусом до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 не набув права власності на спірну земельну ділянку.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 58 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування ( ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Позивачем (прокурором) не надано суду належних та допустимих доказів того, що на час набуття ОСОБА_2Л, права власності на спірну земельну ділянку вона належала територіальній громаді м. Хмельницького та входила до складу земель, які постановою Верховної ОСОБА_4 України від 12 травня 2011 року № 3349-VI були включені в межі міста.

Відповідач дотримався встановленого на час набуття права власності на спірну земельну ділянку порядку, отримав правовстановлюючий документ (державний акт на землю), а тому факт відсутності запису про реєстрацію виданого ОСОБА_2 державного акта на землю в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю не може свідчити про непроведення такої реєстрації права власності відповідача на землю відповідно до діючого на той час порядку.

ОСОБА_4 до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отримавши державний акт на землю, що посвідчує право власності на неї, ОСОБА_2 мав право беззаперечно розраховувати на дотримання уповноваженим органом (посадовою особою) встановленого законом порядку реєстрації права власності на неї та вчинення усіх необхідних дій для цього, оскільки альтернативи правомірності дій органу (посадової особи) бути не може.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Отже, внесення нотаріусом до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку не стало підставою виникнення цього права, а було лише умовою його підтвердження на виконання вимог діючого законодавства. Скасування державної реєстрації не припинить набутого відповідачем права власності на земельну ділянку.

Зважаючи на викладене, посилання апелянта на те, що вказана реєстраційна дія не відповідає вимогам закону, є безпідставним та не узгоджується з дослідженими судом доказами.

Статтями 15 і 16 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, у тому числі прав на земельні ділянки, встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України та ч. 3 ст. 152 ЗК України.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірності видачі державного акта ОСОБА_2 не мають значення та не приймаються до уваги, зважаючи на принцип диспозитивності судового процесу (ст.11 ЦПК), адже прокурор не оспорював рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та виданий йому державний акт на право власності на землю.

З огляду на те, що спосіб захисту має бути ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, колегія суддів приходить до висновку, що прокурором неправильно обрано спосіб захисту цивільного права, що унеможливлює задоволення даного позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокуратури Хмельницької області відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

Головуюча у першій інстанції: ОСОБА_6 Провадження № 22-ц/792/1386/17

Доповідач: Грох Л.М. Категорія:5