У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 грудня 2017 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Харечко С.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» про захист прав споживачів та визнання майнових прав, заборону вчинення дій по передачі майнових прав,

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама», в якому просить:

1.Визнати її майнове право на частину нежитлового приміщення, будівельний номер 8А, загальною проектною площею 23,26 м.кв. в восьмому підїзді обєкта, який знаходиться за адресою: м.Рівне, вул. Костромська та Гагаріна;

2.Заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам, в тому числі правонаступникам відповідача, вчиняти будь-які дії по передачі іншим особам майнового права на частину нежитлового приміщення, будівельний номер 8А, загальною проектною площею 23,26 м.кв. у восьмому підїзді обєкта, який знаходиться за адресою: м.Рівне, вул. Костромська та Гагаріна.

Згідно ч.5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивач вважає, що за заявленими нею позовними вимогами, вона звільнена від сплати судового збору згідно Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки вона є замовником послуг у сфері будівництва, у яке інвестував грошові кошти з метою набуття права власності на обєкт нерухомості, а тому вона є споживачем таких послуг.

Так, відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав.

У даному випадку Закон України «Про захист прав споживачів» на спірні правовідносини не поширюється, оскільки укладені між сторонами договори пайової участі в будівництві № 8А від 05 квітня 2016 року є договором про спільну інвестиційну діяльність і передбачає обєднання внесків сторін з метою будівництва будинку, внаслідок чого позивач отримує у власність квартиру та нежитлове приміщення, а не надання послуг за змістом п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно до п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Згідно наявної у справі копії договору пайової участі від 05 квітня 2016 року їх предметом є не надання позивачу певних послуг, а надання позивачем власних грошових коштів для будівництва кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна у м.Рівне, які відповідач використовує для забезпечення, фінансування, будівництва обєкта будівництва, по закінченню якого та введення до експлуатації відповідач зобовязується передати позивачу нежитлове приміщення. З огляду на те, що у даному випадку відповідач не підрядився виконувати певну роботу за завданням позивача, яку позивач зобовязаний прийняти та оплатити, не можна вважати, що вказаний договір є договором підряду, який передбачений ст. 837 ЦК України, або побутового підряду, ст. 865 ЦК України, чи будівельного підряду, ст. 875 ЦК України.

Виходячи зі змісту укладених між сторонами договору, передбачених в них прав та обовязків, порядку їх виконання, їх слід віднести до договору про інвестиційну діяльність, передбачений ст.ст. 1, 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність» від 18 вересня 1991 року N 1560-XII.

У даному випадку в результаті вкладання обумовлених договором грошових коштів сторони домовилися, що позивач після закінчення будівництва та прийняття обєкта будівництва до експлуатації отримає у власність нежитлове приміщення.

Поняття споживача визначено в пункті 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Таким чином, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

В даному випадку підставою заявленого позивачем позову є не виконання відповідачем договірних умов, зокрема, договору пайової участі в будівництві № 8А від 05 квітня 2016.

Таким чином, навіть, виходячи з юридичного визначення поняття споживача, позивач не відповідає його критеріям, передбаченим в пункті 22 частини 1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», а відповідно не є споживачем в розумінні вказаного вище Закону.

Таким чином, до спірних правовідносин не може бути застосована частина 3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо звільнення від сплати судового збору, оскільки в заявленому позові позивач виступає не як споживач і позов подано не на захист його прав споживача.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем в позовній заяві заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру.

Тобто загальна сума судового збору, яка підлягає сплаті позивачем становить 1280 грн. (640х2).

Відповідно до ст.121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

За вказаних обставин позовну заяву слід залишити без руху для виправлення недоліку, а саме: долучити до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтею 121 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» про захист прав споживачів та визнання майнових прав, заборону вчинення дій по передачі майнових прав - залишити без руху.

Надати позивачу строк для виправлення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви 5 (пять) днів з дня отримання даної ухвали.

Розяснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Харечко С.П.