Номер провадження: 22-ц/785/5039/17
Номер справи місцевого суду: 504/3286/16-ц
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Драгомерецького М.М.

суддів: Черевка П.М.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Бахірко А.Г.,

за участю: представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - Васильєвої К.В.,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічно акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 лютого 2017 року за позовом Публічно акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

29 вересня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 20 вересня 2012 року ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 8 213.27 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач станом на 14 серпня 2016 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість на загальну суму 18 336,46 гривень. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просив його задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала, просила застосувати строки позовної давності.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на апеляцію та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_4 20.09.2012 року отримала кредит у розмірі 8 213,27 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Однак, у зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань за кредитиним договором у ОСОБА_4 станом на 14 серпня 2016 року виникла заборгованість по кредиту у розмірі 18 336,46 гривень.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачаєьбся із розрахунку ПАТ КБ «ПриватБанк», остання проплата ОСОБА_4 була здійснена 22 травня 2013 року на суму 300 гривень.

Платежі від 14 січня 2014 року на суму 0,52 гривень та від 15 січня 2014 року на суму 0,26 гривень не можуть бути підставою для переривання строку позовної давності, оскільки ці платежі було здійснено не відповідачем, а Банком, шляхом автоматичного списання простроченої заборгованості. Тобто, їх було здійснено поза волею ОСОБА_4, тому їх не можна розцінювати як погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором, що б свідчило про визнання боргу.

Таким чином строк позовної давності в даному випадку закінчується 22 травня 2016 року, а ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом лише 29 вересня 2016 року.

В силу ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, за відсутності поважних причин пропущення позовної давності, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, за наявності письмової заяви відповідача про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності (а.с.55), суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у позові на підставі ч.4 ст.267 ЦК України - у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

В силу ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, за відсутності поважних причин пропущення позовної давності, є підставою для відмови у позові.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи справу, суд першої інстанції вірно послався на норми закону, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами та дійшов до обгрунтованого висновку про порушення прав банку відповідачем ОСОБА_4, шляхом допущення нею заборгованості по кредитному договору, однак у зв'язку із пропущенням строку позовної давності районним судом у задоволенні позовних вимог було обґрунтовано відмовлено.

Посилання в апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позову у повному обсязі, не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи, оскільки у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Таким чином, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції в межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу, дав належу оцінку наданим доказам, постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 303,307 ч.1 п.1, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» відхилити, рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак вона може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня її проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Р.Д. Громік