У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що є клієнтомПублічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк»). У вересні 2013 року між ним та банком укладено договір про відкриття карткового рахунку та його обслуговування, відповідно до якого відкрито картковий рахунок у національній валюті України, оформлено та видано картку «Універсальна» № НОМЕР_1 і ПІН-код до неї, а також встановлено кредитний ліміт у розмірі 8 800 грн. Вказував, що внаслідок шахрайських дій з його карткового рахунку було здійснено переказ грошових коштів на невідомий рахунок.

Просив визнати протиправними дії ПАТ КБ «Приватбанк» у частині списання грошових коштів 25 червня 2015 року о 12 год. 38 хв. та того ж дня о 12 год. 49 хв. у розмірі 7 153 грн 12 коп. з карткового рахунку № НОМЕР_1, оформленого на його ім'я, та нарахування відповідних відсотків та неустойки; зобов'язати відповідача відновити залишок коштів на зазначеному картковому рахунку.

Рішенням Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2016 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії ПАТ КБ «Приватбанк» у частині списання грошових коштів 25 червня 2015 року о 12 год. 38 хв. та 25 червня 2015 року о 12 год. 49 хв. на загальну суму 7 153 грн 12 коп. з карткового рахунку № НОМЕР_1, оформленого на ім'я ОСОБА_5, та нарахування відповідних відсотків та неустойки. Зобов'язано ПАТ КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на зазначеному вище картковому рахунку № НОМЕР_1, оформленого на ім'я ОСОБА_5 до того стану, в якому він був станом на 25 червня 2015 року без врахування операцій по списанню грошових коштів проведених 25 червня 2015 року о 12 год. 38 хв. та 25 червня 2015 року о 12 год. 49 хв. на загальну суму 7 153 грн 12 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно ч. 1 ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 1.27 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Судами встановлено, що у вересні 2013 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір про відкриття карткового рахунку та його обслуговування, за яким відкрито картковий рахунок у національній валюті України, оформлено та видано картку «Універсальна» № НОМЕР_1 і ПІН-код до неї, а також встановлено кредитний ліміт у розмірі 8 800 грн.

25 червня 2015 року з карткового кредитного рахунку ОСОБА_4 о 12 год. 38 хв. здійснено переказ на невідомий інший рахунок суми 4 752 грн (4 942 грн 80 коп. з урахуванням комісії банку) та після цього о 12 год. 49 хв. суму 2 126 грн (2 211 грн 04 коп. з урахуванням комісії банку), а разом двома переказами було знято 6 878 грн (з урахуванням комісії банку 7 153 грн 84 коп.), що призвело до залишку кредитної заборгованості станом на 25 червня 2015 року у розмірі 8 683 грн 12 коп., замість попередньої суми у розмірі 1 530 грн.

У зв'язку із цим позивач звертався з відповідними заявами до правоохоронних органів, які 25 червня 2015 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за знаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Згідно з постановою слідчого слідчого відділу Дніпропетровського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 19 вересня 2015 року закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25 червня 2015 року № 0001342 у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 9 розділу 6 постанови Національного банку України «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05 листопада 2014 року № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

З матеріалів справи вбачається, що позивач по телефону надав інформацію щодо даних своєї картки невідомій особі, яку він вважав робітником банку, та з питання проведених за його картковим рахунком платіжних операцій, що ним не виконувалися, банку не повідомляв.

Відповідно до п. 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов'язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про відмову у задоволенні позову, оскільки позивач своїми діями сприяв незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, та з цього питання невідкладно банк не повідомив.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Леванчук А.О. Маляренко А.В.