Справа № 443/714/16-ц Провадження № 2/443/44/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" грудня 2017 р. Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Ціпивко І.І.

з участю секретаря судового засідання Башти Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жидачів в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати нечинним Свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, виданого на ім"я ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує тим, що спірний житловий будинок та господарські будівлі і споруди відносились до колгоспного двору, у відповідності до законодавства, яке діяло до 15 квітня 1991 року, зокрема ст. 123 Цивільного кодексу редакції 1961 року, майно колгоспного двору відносилося до спільної сумісної власності всіх членів колгоспного двору, які там проживали, а тому розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Видане Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 20.03.1989 року на ім"я ОСОБА_2 порушує майнові права позивачки та її матері ОСОБА_3. Позивачка зверталася до сільської ради з наміром оформити право власності одночасно з відповідачами, які подали заяви про відмову від належних їм часток у майні колгоспного двору. На підставі поданих документів сільською радою було винесено рішення про дозвіл на оформлення правовстановллючих документів на житловий будинок АДРЕСА_1. Тому позивачка звернулася до суду та просить визнати нечинним Свідоцтво про право власності на жилий будинок, видане 20.03.1989 року на ім"я ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Жидачівської районної ради по АДРЕСА_1, та визнати за нею право власності на цілий житловий будинок.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю. Просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду заяви про слухання справи у їх відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи та докази в їх сукупності, суд приходить до переконання що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР від 1 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР" у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними по господарських книг сільських, селищних Рад із додатком списків громадян, яким ці будинки належали.

Судом встановлено, що 20 березня 1989 року на ім"я ОСОБА_2, як голові колгоспного двору, на підставі рішення виконкому Жидачівської районної ради видано Свідоцтво про право власності на жилий будинок АДРЕСА_1. Дане право власності не перереєстровувалось, оскільки до 2004 року виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Судом встановлено той факт, що позивачка ОСОБА_1 постійно проживала разом батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та була членом колгоспного двору.

Рішенням виконавчого комітетуЧорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області від 16 листопада 2012 року № 51 "Про оформлення права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1", беручи до уваги заяву-відмову гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, від належних їм часток у майні колгоспного двору в користь доньки ОСОБА_1, вирішено оформити право власності та видати свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 в цілому.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності на нерухоме майно припиняється у разі відмови власника від права власності. У відповідності до ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Таким чином, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, оскільки позивачка має право на оформлення права власності на цілий житловий будинок, що належав колишньому колгоспному двору, враховуючи відмови інших членів двору в її користь, а тому позов слід задоволити та визнати нечинним Свідоцтво про право власності на жилий будинок, видане 20.03.1989 року на ім"я ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Жидачівської районної ради по АДРЕСА_1, та визнати за ОСОБА_1 право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Визнати нечинним Свідоцтво про право власності на жилий будинок, видане 20.03.1989 року на ім"я ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Жидачівської районної ради по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ І.І.Ціпивко