Справа № 352/848/17
Провадження № 2/352/757/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Струтинського Р.Р.,

секретаря Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 30.01. 2007 року померла її мама, ОСОБА_3. Їй, як голові колгоспного двору, видано свідоцтво про право власності на жилий будинок в с. Рошнів по вул. Соковиця №17 Тисменицького району Івано-Франківської області, яке зареєстроване Івано-Франківським ОБТІ. Станом на 15.04.1991 року, на момент вступу в дію Закону України „Про власність, в колгоспному дворі проживали ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, а тоже їм належало на праві спільної сумісної власності по ? частині даного домоволодіння, як членам колишнього колгоспного двору. 15.04.1995 року її чоловік ОСОБА_4 помер і після його смерті відкрилася спадщина на ? частину даного будинковолодіння. Вона прийняла спадщину після його смерті шляхом вступу в управління, володіння та розпорядження спадковим майном у звязку з тим, що фактично проживає в спадковому будинковолодінні. 05.02.2006 року її мама, ОСОБА_3, при житті, склала заповіт про те, що після її смерті, все належне їй майно заповідає ОСОБА_1. 30.01.2007 року ОСОБА_3 померла і після її смерті відкрилася спадщина на належну їй ? частину даного будинковолодіння. Вона є спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців на майно покійної за законом або заповітом, які б у встановленому законом порядку заявили про свої спадкові права, немає. Вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 у звязку з тим, що постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Її син ОСОБА_6 06.11.2015 року також помер. Після смерті останнього відкрилася спадщина на належну йому ? частину даного будинковолодіння. Вона є спадкоємцем за законом. Її онука ОСОБА_2 є також спадкоємцем за законом першої черги, проте, остання на спадкове майно не претендує у звязку з тим, що в установленому законом порядку не заявила про свої спадкові права. Отже, їй належить право власності на спірне будинковолодіння з підстав належності ? частини як члену колишнього колгоспного двору, ? частина - в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, ? частина - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, ? частина - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 Проте, приватний нотаріус Тисменицького районного нотаріального округу їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у звязку з тим, що правовстановлюючі документи на спірне будинковолодіння відсутні, а будинковолодіння належить до колгоспного двору та рекомендував звернутися до суду.

Позивач та її представник в судове засідання не з»явилися. Від представника відповідача надійшла заява, в якій він просив справу розглядати без його участі, позов підтримує, просив його задоволити.

Відповідач в судове засідання не з»явилася. Від неї надійшла заява, в якій вона просила справу розглядати без її участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 30.01.2007 року померла мама позивача ОСОБА_3. Останній, 05.11.1990 року, на підставі рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів №178 від 21.09.1990 року, виконавчим комітетом Рошнівської сільської ради, як голові колгоспного двору, видано свідоцтво про право власності на жилий будинок в с. Рошнів по вул. Соковиця №17 Тисменицького району Івано-Франківської області, яке зареєстровано в Івано-Франківським ОБТІ. Ринкова вартість домоволодіння становить 59146 грн.

Перелічені вище обставини підтверджуються довідкою Рошнівської сільської ради №173 від 20.04.2017р., технічним паспортом та копією свідоцтва про право власності, звітом про оцінку майна від 22 квітня 2017 року №0422-45.

Статтями 121, 123 ЦК України (в редакції 1963 року) було встановлено, що майно колгоспного двору належить його членам в рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

15 квітня 1991 року вступив в дію Закон України „Про власність. На момент вступу в дію Закону України „Про власність в колгоспному (селянському одноосібному) дворі проживали ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5. Даний факт підтверджено довідкою, виданою довідкою Рошнівською сільською радою №173 від 20.04.2017р.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 своєї постанови № 20 від 22.12.1995 р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" - положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство.

Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, у відповідності зі ст.ст.121, 123 ЦК України (в редакції 1963 року) до набрання чинності Закону України „Про власність, станом на 15.04.1991 року, ніхто, із вище зазначених осіб, не втратив право на частку в майні колгоспного двору.

У звязку із зазначеними вище обставинами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, стали співвласниками будинковолодіння в рівних долях, тобто їм належало на праві спільної сумісної власності по ? частині домоволодіння, як членам колишнього колгоспного двору.

15 квітня 1995 року чоловік позивача ОСОБА_4 помер. Після смерті останнього відкрилася спадщина на ? частину будинковолодіння в селі Рошнів по вул. Соковиця №17 Тисменицького району Івано-Франківської області. Відповідно до вимог ст.ст.529, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, шляхом вступу в управління, володіння та розпорядження спадковим майном у звязку з тим, що фактично проживаю в спадковому будинковолодінні.

05 лютого 2006 року мама позивача, ОСОБА_3, при житті, склала заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Рошнівської сільської ради та внесено в реєстр за №5 про те, що після її смерті, все належне їй майно заповідає ОСОБА_1. Згідно довідки Рошнівської сільської ради від 03.02.2017р. за №48 вказаний вище заповіт не змінювався і не відмінявся.

30 січня 2007 року ОСОБА_3 померла. Після смерті останньої відкрилася спадщина на належну їй ? частину будинковолодіння в селі Рошнів по вул. Соковиця №17 Тисменицького району Івано-Франківської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців на майно покійної за законом або заповітом, які б у встановленому законом порядку заявили про свої спадкові права, немає. Відповідно до вимог ст. ст. 1235, 1268-1270 ЦК України вона прийняла спадщину, 1/4 частку, після смерті ОСОБА_3 у звязку з тим, що постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Рошнівської сільської ради від 03.02.2017р. за №48. Заяву про відмову від спадщини до ДНК не подавала.

Син позивача ОСОБА_6 06.11.2015 року також помер. Після смерті останнього відкрилася спадщина на належну йому ? частину будинковолодіння в селі Рошнів по вул. Соковиця №17 Тисменицького району Івано-Франківської області. Позивач є спадкоємцем за законом. Онука позивача, відповідач по справі, ОСОБА_2, є також спадкоємцем за законом першої черги. Проте, остання на спадкове майно не претендує у звязку з тим, що в установленому законом порядку не заявила про свої спадкові права. Інших спадкоємців на майно покійного за законом або заповітом, які б у встановленому законом порядку заявили про свої спадкові права, немає.

За таких обставин, позивачу належить право власності на спірне будинковолодіння з підстав належності ? частини як члену колишнього колгоспного двору, ? частина - в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, ? частина - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, ? частина - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 Проте, приватний нотаріус Тисменицького районного нотаріального округу відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у звязку з тим, що правовстановлюючі документи на спірне будинковолодіння відсутні, а будинковолодіння належить до колгоспного двору, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16.05.2017р. за №62/02-31 та рекомендовано зернутися до суду.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 121, 123, 529, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 15, 386, 392, 1217, 1222, 1223, 1235, 1261, 1268 ч. 1, 3 ЦК України, п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику у справах за позовами про захист прав приватної власності від 22.12.1995р. № 20 та керуючись ст. 213- 215 ЦПК Укаїни, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на будинковолодіння в селі Рошнів по вул. Соковиця №17 Тисменицького району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Струтинський Р.Р.