Провадження №2-о/592/302/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Хитрова Б.В., за участю секретаря судового засідання Чайки Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

встановив:

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою, уточнив її та мотивують свої вимоги тим, що 22 листопада 2010 року померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яке ОСОБА_3 успадкувала після смерті батька заявника ОСОБА_4. Згідно спадкової:справи № 68912010, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після його матері ОСОБА_3. Після смерті матері заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Під час звернення нотаріус оглянув представлені ним документи і виявив, що у свідоцтві про право на спадщину за законом допущена помилка, а саме: замість прізвища його матері за паспортом і свідоцтвом про смерть «Завальна» у свідоцтві зазначено «Завальная». У звязку з цим нотаріус запропонувала заявнику звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Тому заявник просить встановити факт належності його матері ОСОБА_3, яка померла 22.11.2010 р., свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.06.1994 р., яке було видане державним нотаріусом Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій справу просить розглядати без його участі.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 22 листопада 2010 року померла мати заявника - ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яке ОСОБА_3 успадкувала після смерті батька заявника ОСОБА_4.

Згідно спадкової:справи № 68912010, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після його матері - ОСОБА_3

Після смерті матері заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Під час звернення нотаріус оглянув представлені ним документи і виявив, що у свідоцтві про право на спадщину за законом допущена помилка, а саме: замість прізвища його матері за паспортом і свідоцтвом про смерть «Завальна» у свідоцтві зазначено «Завальная».

В звязку із наявністю помилки у вищезазначеному документі у заявника відсутня можливість належним чином реалізувати своє право на спадкування.

Факт належності ОСОБА_3 вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.06.1994 р. підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміну чи припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено інший порядок їх встановлення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд вправі встановити належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

Виходячи в викладеного суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 256-259 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, яка померла 22.11.2010 р., свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.06.1994 р., яке було видане державним нотаріусом Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 13.12.2017 р.

Суддя Б.В. Хитров