Справа № 445/1838/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Бакаїм М. В.

з участю секретаря Стеців Н.Р.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Золочеві Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, з участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2, територіальної громади с. Побіч Золочівського району Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності Державного акту на землю його батькові ОСОБА_3.

В обґрунтування заяви зазначив, що 19.11.1998 року помер його батько ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку площею 1,1910 га, розташовану на території Сасівської сільської ради Золочівського району Львівської області. Однак, при зверненні до нотаріальної контори з метою оформити спадщину, йому відмовили, оскільки в державному акті на землю допущена помилка та невірно вказано імя батька «Марян», а правильно має бути «Маркіян». Тому він змушений звернутися до суду.

Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити.

Заінтересована особаСасівська сільська рада Золочівського району Львівської області, в судове засідання не зявилася, подала лист про розгляд справи у відсутності їх представника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала вимоги заяви, не заперечила, щоб суд їх задоволив.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3. Вказане підтверджено свідоцтвом про народження серії IV-УР № 519236.

Із свідоцтва про смерть серії І-СГ № 448774 вбачається, що 19.11.1998 року помер ОСОБА_3, у віці 62 років.

Спадковим майном померлого є земельна ділянка площею 1,910 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Сасівської сільської ради Золочівського району.

З довідки Сасівської сільської ради № 424 від 16.11.2017 року вбачається, що Спадщину після смерті ОСОБА_3 фактично прийняв його син ОСОБА_1.

В Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 027701 зазначено, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 1,910 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що знаходиться на території Сасівської сільської ради Золочівського району Львівської області.

Ці докази зібрані судом із дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються.

Перевіривши та з'ясувавши всі необхідні обставини справи, приймаючи до уваги норми діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1ст. 3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Встановлення факту, про який просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки дає право на прийняття спадщини після смерті спадкодавця, іншого порядку чи можливості встановити такий факт заявник не має. Встановлення такого факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 234, 256-258 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що Державний акт серії ЛВ № 027701 на право власності на земельну ділянку площею 1,910 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виданого Золочівською райдержадміністрацією Львівської області на імя ОСОБА_4, належить ОСОБА_3, який помер 19.11.1998 року в с. Побіч Золочівського району Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_5