Справа № 214/4452/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(Заочне)

18 грудня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

при секретареві - Печарник З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, при заочному розгляді справи, за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що відповідач по справі, ОСОБА_2, є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їх побутовими умовами, не виявляє бажання зустрічатися з дітьми, не надає будь-яку допомогу, не цікавиться про їх стан здоров'я, не приймає участі у їх вихованні.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач, до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Від представникаСлужби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

Свідок ОСОБА_5 допитана в судовому засіданні, пояснила, що відповідача не бачила з січня 2014 року, він не підтримує зв'язку зі своїми дітьми. Пояснила, що її дитина та діти позивача навчаються разом. Їй відомо, що ОСОБА_1 сама виховує ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Свідок, ОСОБА_6, допитаний в судовому засіданні, пояснив, що є сусідом позивача та йому відомо, що близько трьох років відповідач не спілкується зі своїми дітьми. Позивач сама виховує дітей, часто бачить їх на вулиці.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки позивача, за відсутності відповідача і постановити заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Так, 25 вересня 2010 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що зроблено відповідний актовий запис №430 (а.с.6).

Згідно свідоцтв про народження ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3,4).

Відповідно до довідки №08-52/93 від 11.04.2017р. ОСОБА_1 не отримувала аліменти з ОСОБА_2 у період з 01.10.2016р. по 31.03.2017р. згідно з виконавчим листом №2/214/2126/16, який видано 31.08.2016р. Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 2000 грн. щомісячно з усіх видів заробітної плати (доходу) (а.с.10,11).

Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради надала лист про неможливість надання висновку про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, оскільки неможливо встановити його місцезнаходження (а.с. 46).

У контексті приписів ч.6 ст.19 СК України рішення органу опіки та піклування не є для суду обов'язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан (ст. 150 СК України).

У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч.1 ст.164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов'язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав.

При цьому, в розумінні п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, який узгоджується з нормами ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, про що зазначено в п.15 вказаної постанови.

Таким чином, з аналізу зазначених вище положень закону та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України слідує, що позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, при цьому докази, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання обов'язків щодо виховання дитини мають бути безспірними.

При вирішенні справи суд також приймає до уваги положення принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй від 20.11.1959 року, відповідно до якого малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своїми батьками.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків відносно виховання малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому позов підлягає до повного задоволення.

Керуючись ст.ст. 12,13, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, відносно синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.Г. Гринь