Ухвала

іменем україни

14 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Ситнік О.М., Ступак О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», приватного підприємства «Нивала», товариства з додатковою відповідальністю «Західбуделеватор», торгово-промислового підприємства «Карпати» про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», приватне підприємство «Нивала», товариство з додатковою відповідальністю «Західбуделеватор», торгово-промислове підприємство «Карпати», про визнання зобовʼязання за договором поруки припиненим; за зустрічним позовом товариства з додатковою відповідальністю «Західбуделеватор» до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ОСОБА_3, приватне підприємство «Нивала», торговельно-промислове підприємство «Карпати», про визнання зобовʼязання за договором поруки припиненим; за зустрічним позовом приватного підприємства «Нивала» до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ОСОБА_3, товариство з обмеженою відповідальністю «Західбуделеватор», торговельно-промислове підприємство «Карпати», про визнання зобовʼязання за договором поруки припиненим, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від

11 січня 2016 року,

встановила:

У вересні 2013 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами кредитного договору від 22 грудня

2006 року, укладеного між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк») та товариством з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована пересувна механізована колона №618» (далі - ТОВ «СПМК №618»), останнє отримало кредит у розмірі

140 000 швейцарських франків, у подальшому кредитний ліміт було збільшено до 250 000 швейцарських франків, для купівлі обладнання зі сплатою 8,49% річних, а понад встановлений строк 16,98 %, річних з кінцевим терміном повернення до 20 грудня 2013 року.

Виконання умов забезпечено договорами поруки від 22 грудня

2006 року та від 30 січня 2007 року, укладеними між АКІБ «УкрСиббанк» та приватним підприємством «Нивала» (далі - ПП «Нивала»), товариством з додатковою відповідальністю «Західбуделеватор» (далі - ТзОВ «Західбуделеватор»), торгово-промисловим підприємством «Карпати» (далі - ТПП «Карпати») та ОСОБА_3 із кожними окремо, за умовами яких відповідальність поручителів і боржника є солідарною, порука діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором.

8 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «Укрсиббанк», та ПАТ «Дельта Банк» було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. 2 листопада 2012 року на адресу відповідачів були направлені вимоги/претензії, які залишені без задоволення.

Станом на 18 липня 2013 року заборгованість ТОВ «СПМК №618» за кредитним договором становить 1 812 492,87 грн, які позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

У лютому 2014 року ОСОБА_3, ТОВ «Західбуделеватор» та

ПП «Нивала» звернулися з зустрічними позовами, посилаючись на те, що вони виступають поручителями ТОВ «СПМК №618» за кредитним договором від 22 грудня 2006 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «СПМК №618», за умовами якого останнє отримало кредит у розмірі 140 000 швейцарських франків, у подальшому кредитний ліміт було збільшено до 250 000 швейцарських франків, для купівлі обладнання зі сплатою 8,49% річних, а понад встановлений строк 16,98 %, річних з кінцевим терміном повернення до 20 грудня 2013 року. Договорами поруки встановлено, що його дія розпочинається з моменту підписання сторонами та діє до повного виконання зобов'язання за кредитним договором.

Вважали, що банк пропустив установлений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк звернення з позовом до поручителя, оскільки 1 листопада 2012 року на адреси поручителів було надіслано вимоги/претензії про усунення порушень за кредитним договором, а позов про стягнення заборгованості з поручителів пред'явлено лише 17 вересня 2013 року.

Ураховуючи наведене, просили визнати припиненими зобов'язання за договорами поруки.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 6 жовтня 2015 року, позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона № 618» та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 22 грудня 2006 року в сумі

3 330 284,79 грн. Стягнуто солідарно з ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона № 618» та ПП «Нивала» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 22 грудня 2006 року в сумі

3 330 284,79 грн. Стягнуто солідарно з ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона № 618» та ТзДВ «Західбуделеватор» на користь

ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 22 грудня 2006 року в сумі 3 330 284,79 грн.Стягнуто солідарно з ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона № 618» та торговельно-промислове підприємство «Карпати» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 22 грудня 2006 року в сумі 3 330 284,79 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Зустрічні позови ОСОБА_3, ТзДВ «Західбуделеватор» та

ПП «Нивала» залишені без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог

ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ТзДВ «Західбуделеватор», ПП «Нивала», торгово-промислового підприємства «Карпати» про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині зустрічного позову ТОВ «Західбуделеватор» до

ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Укрсиббанк», треті особи: ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ОСОБА_3, ПП «Нивала»,

ТПП «Карпати», про визнання зобов'язання за договором поруки припиненим; в частині зустрічного позову ПП «Нивала» до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Укрсиббанк», треті особи: ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ОСОБА_3, ТОВ «Західбуделеватор», ТПП «Карпати», про визнання зобов'язання за договором поруки припиненим, скасовано, провадження у справі за даними позовними заявами закрито. Роз'яснено, що розгляд даних позовних вимог віднесено до юрисдикції господарських судів.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано припиненими зобов'язання за договором поруки від 22 грудня 2006 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 на забезпечення виконання

ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона № 618» умов кредитного договору від 22 грудня 2006 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2016 року та залишити в силі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 6 жовтня 2015 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга

не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Установлено, що 22 грудня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та

ТОВ «СПМК №618» було укладено кредитний договір, за умовами якого останнє отримало кредит у розмірі 140 000 швейцарських франків, у подальшому кредитний ліміт було збільшено до 250 000 швейцарських франків, для купівлі обладнання зі сплатою 8,49% річних, а понад встановлений строк 16,98 %, річних з кінцевим терміном повернення до

20 грудня 2013 року.

Виконання умов кредитного договору забезпечено договорами поруки від 22 грудня 2006 року, укладеними між АКІБ «УкрСиббанк» і

ОСОБА_3 та між АКІБ «УкрСиббанк» і ТОВ «Західбуделеватор» з кожним окремо, від 30 січня 2007 року, укладеними між АКІБ «УкрСиббанк» і ТОВ «Карпати та між АКІБ «УкрСиббанк» і ПП «Нивала» з кожним окремо.

8 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «Укрсиббанк», та ПАТ «Дельта Банк» було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Відповідно до умов договору та додатку №1 до нього заборгованість

ТОВ «СПМК №618» перед кредитором станом на 16 грудня 2011 року становила 1 389 121,81 грн.

1 листопада 2012 року ПАТ «Дельта Банк» на адреси поручителів направило вимогу/претензії щодо погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 610 162,89 грн.

Частинами 1 і 2 ст. 15 ЦПК України визначено, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до статей 1, 12 ГПК України господарському суду підвідомчі справи між юридичними особами у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконання господарських договорів.

Встановивши, що місцевий суд необґрунтовано відкрив провадження у справі в частині позовних вимог між юридичними особами, апеляційний суд прийшов правильного висновку про закриття провадження у цій частині, оскільки спір у даній частині підлягає вирішенню в порядку господарської юрисдикції.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Висновок апеляційного суду про припинення права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя ОСОБА_3 не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Апеляційний суд вважав, що пред'являючи 6 вересня 2013 року позов до поручителя ОСОБА_3, банк пропустив шестимісячний строк, так як 1 листопада 2012 року банк направив поручителю ОСОБА_3 вимогу про необхідність виконання умов кредитного договору щодо погашення заборгованості у сумі 1 610 16289 грн і саме з цього моменту почався відлік строку, визначений ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч.1 ст. 251 та ч. 1ст.252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Отже, умови договору поруки про її дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не означають установлення строку припинення поруки в розумінні ст. 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Наведені вище висновки викладені у постановах № 6-616цс15 від

6 липня 2015 року, №6-701цс15 від 24 червня 2015 року та №6-1599цс15 від 16 лютого 2016 року, і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковими всіх судів України.

Як убачається зі змісту кредитного договору від 22 грудня 2006 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «СПМК №618», кінцевим терміном повернення коштів є 20 грудня 2013 року. 1 листопада 2012 року банк направив поручителю ОСОБА_3 вимогу про необхідність виконання умов кредитного договору щодо погашення заборгованості у сумі 1 610 16289 грн, яка утворилась станом на 19 вересня 2012 року.

Тобто, банк не ставив питання про дострокове повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, а відтак не змінював строк виконання основного зобов'язання.

У п.3.1 договору поруки встановлено, що договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до повного виконання зобов'язання за кредитним договором.

Отже, виходячи з умов кредитного договору, договору поруки та положень ст. 599 ЦК України днем настання повного виконання основного зобов'язання у спірних правовідносинах є день повернення коштів визначений кредитним договором - 20 грудня 2013 року.

Вирішуючи спір, апеляційний суд на вказане уваги не звернув, неповно встановив фактичні обставин справи, не дав юридичної оцінки наданим сторонам доказами, відповідно до них не визначив характер правовідносин, що виникли між сторонами та дійшов до передчасного висновку про пропуск банком строку позовної давності, встановленої ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 січня

2016 року скасувати,справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 січня

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук

Судді:
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова О.М. Ситнік О.В. Ступак