АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 640/2543/16-ц Головуючий суддя І інстанції Сенаторов В. М.
Провадження № 22-ц/790/2332/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори про захист честі, гідності та ділової репутації
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційні скарги ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 17 січня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби Безпеки України в Харківській області про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який в наступному уточнила, до Управління Служби Безпеки України в Харківській області про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що 18 лютого 2015 року голова Харківської ОДА ОСОБА_4 та начальник Управління Служби безпеки України в Харківській області ОСОБА_5 виступили на брифінгу для телеканалу «УТН», відео даного брифінгу опубліковано на відео порталі YоuTube за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в газеті «Вести» від ІНФОРМАЦІЯ_4 року та на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2, де останній звинуватив її у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 258 КК України, а саме що вона здійснила терористичний акт у м. Харкові на вул. Римарській в «Рок-Пабі «Стіна», що у неї реальна кров на руках та що вона вербувала членів групування.

Так, на брифінгу було зазначено / рос. мовою /:

ОСОБА_6: «Ну относительно чьих-то мечтаний, желаний и преступных позиций - то пускай зто остается в тех тупых и дурных головах, которые это заявляют. В Харькове, действительно, как уже было сказано руководителями центральних органов власти - здесь можно оказаться только на Холодной горе в следственном изоляторе. Непосредственно о методах борьбы и противодействия, да, я хочу попросить ОСОБА_7 добавить, поскольку, в принципе, в даной ситуации ведущая Служба Безопасности Украиньї - они в зтой работе крайне зффективно себя показывают.»

ОСОБА_7:

«В Харьковской области действует прежде всего штаб территориальной обороны, который возглавляет губернатор, куда входят все силовики и все заинтересованные прежде всего должностньїе лица, где мы рассматриваем как ааа...обязанности, эээ... которые лагает(?) закон для действий предвоенных территориях. У нас проводятся встречи с большим количеством эээ... общественных движений, волонтерских движений с их предложениями. Ну есть эээ...рекомендации Генерального штаба, которые вот на такой конференции нет смысла освещать, какие меры проходятся, но такие меры проводятся. Есть специальные заходы, мы уже говорим о выявленных там... мммм... формированиях. Что касается сепаратизма общего числа - я, естественно, был не готов вам сегодня эту статистику дать. Единственное, что скажу: все, что мы вывыявляли весной, летом... эээ... осенью и задерживали террористические группы, диверсионные и сепаратистов... кто-то уже, естественно, в суде. Очень большое количество, к сожалению, вот к моєму личному сожалению (я думаю, общественность тоже, наверное, поддержала бы меня), но мы за то, чтобы тот мирний план президента выконувался. Мы конечно хотим, чтобы военнопленные, которые в жесточайших условиях содержатся, обменивались, но списки мы получаем со стороны... той стороны. И вот многие, которые реально тут взрывы осуществляли, которые виводили толпы для захвата государственньїх учреждений - они были обменены и они находятся, то есть они не понесли еще судебное решение, наказание, находятся на территории Росийской Федерации. Но, поверьте мне, они все находятся в розыске, криминальные справи не закриты по ним, и любое их возвращение либо действие неправомерное в отношении обьектов, жителей Харьковского региона... они так же будут пресекаться...

Какие последние? По стене? Кроме ОСОБА_1, которая была организатором, и это была позиция моя и прокурора области, мы выходили на Генерального прокурора, он нас поддержал и она была в списках, но ее вычеркнули. Позиция генерального была тогда... у нее реальная кровь на руках, в отличии, может бить, от других взрывов, и уже в зтом году мы задержали еще одного соучастника зтого взрыва стени, который ей поставлял арсенал оружия. Если помните тогда были картинки, когда мы в ее гараже проводили обыска, скоко там было оружие, так вот, мы как раз взяли сейчас пособника, и он точно так же находится под следствием. »

Вважає, що порушено її немайнові права, оскільки заява була зроблена публічною особою, є недостовірною, оскільки на час брифінгу був відсутній обвинувальний вирок суду відносно неї та взагалі не повідомлено про підозру.

Її особисті немайнові правабули порушені а) із-за того, що посадова особа Начальник управління Служби Безпеки України в Харківській області ОСОБА_5 публічно поширив інформацію, яка принижує її честь, гідність та ділову репутацію, своєю заявою про те, що вона винна у підриві «Рок-пабу «Стіна» та, що у неї є реальна кров на руках, б) дана інформація стосується конкретно неї - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в) дана інформація є недостовірною, бо на момент брифінгу був відсутній вирок суду в якому б було визначено відомості про вчинення злочину, тобто порушено ст.62 Конституції України, г) дана заява Начальника УСБУ в Харківській області порушила її особисті немайнові права, її публічно звинуватили в злочині якого вона не вчиняла, принизили її гідність, яка є вищою соціальною цінністю закріпленою Конституцією України.

Просить визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію, а також такою, що порушує принцип презумпції невинуватості інформацію, яка поширена 18 лютого 2015 року начальником УСБУ в Харківській області ОСОБА_5 щодо її причетності до вибуху у «Рок-Пабі «Стіна»;

зобов'язати УСБУ в Харківській області публічно спростувати дану інформацію на брифінгу за участі аналогічних засобів масової інформації;

зобов'язати службових осіб УСБУ в Харківській області утриматись від поширення інформації в засобах масової інформації про її винуватість у вчинені злочинів до винесення вироку суду в частині інкримінованих правопорушень з метою дотримання принципу презумпції невинуватості особи;

стягнути з Управління СБУ у Харківській області у якості відшкодування моральної шкоди 100000 грн.

Представник відповідача Управління Служби безпеки України в Харківській області проти позовних вимог заперечував. Вказав, що не було обнародувано прізвища, власного імені та по батькові фізичної особи, яка затримана, підозрюється чи обвинувачується у вчинені будь-якого кримінального правопорушення, тобто під час брифінгу, який відбувся 18 лютого 2015 року посадовою особою Управління СБУ в Харківській області не обнародувалось. Крім того, відсутні фактичні дані, які підтверджують посилання у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 258 КК України.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 17 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зазначає, що її було названо організатором злочину, хоча ця інформація є недостовірною.

Заява начальника УСБ України у Харківській області порушила її особисті немайнові права, її публічно звинуватили в злочині, якого вона не вчиняла.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що скарги не підлягають задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачкою не доведено факт поширення саме відносно неї недостовірної інформації.

Відповідно до ст. 277 ч.1,3,4, 7; 280, 297, 299 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Кожен має право на повагу до його гідності та честі.

Гідність та честь фізичної особи є недоторканними.

Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації.

Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Згідно ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справах "Ляшко проти України" «Українська Прес-Група» проти України» зазначив, що свобода вираження поглядів являє собою одну з важливих засад демократичного суспільства та одну з базових умов його прогресу та самореалізації кожного. Суд нагадує, що відповідно до § 2 статті 10 Конвенції сфера для обмеження політичних висловлювань чи дебатів щодо питань, які становлять загальний інтерес, є дуже малою.

Предмет пункту другого статті 10 застосовується не тільки до «інформації» чи «ідей», які були отримані зі згоди чи розглядаються як необразливі чи як малозначущі, але й до тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Такими є вимоги плюралізму, толерантності та відкритості думок, без чого неможливе «демократичне суспільство». Як передбачено в статті 10, ця свобода має винятки, які, проте, повинні чітко тлумачитись, та потреба в таких обмеженнях має бути переконливо встановлена (cf., Jersild v. Denmark, рішення від 23 вересня 1994, Series A no. 298, p. 23, п. 31; Janowski v. Poland [GC], no. 25716/94, n. 30, ECHR 1999-1; Nilsen and Johnsen v. Norway [GC], no. 23118/93, п. 43, ECHR 1999-VIII; and Fuentes Bobo v. Spain, no. 39293/98, п. 43, 29 лютого 2000).

Однак навіть якщо висловлення є оціночним судженням, пропорційність втручання має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя (див. згадане вище рішення De Haes Gijsels v. Belgium, стор. 236, § 47).

У рішенні «Мирський проти України» Європейськи суд з прав людини нагадує, що наявність фактів може бути продемонстрована, у той час як достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу довести правдивість оціночного судження виконати неможливо, і така вимога порушує свободу вираження думки як таку, а вона є основною складовою права, гарантованого статтею 10 Конвенції (див., наприклад, рішення у справах «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria) від 8 липня 1986 року, п. 46, Series A, № 103, та згадане вище рішення у справі «Обершлік проти Австрії (№ 1)» (Oberschlick v. Austria) (no. 1)), п. 63).

Висловлювання відповідача не містять фактичних даних.

Посилання ОСОБА_1 і особисто в суді апеляційної інстанції і в позовній заяві, що оприлюднена на брифінгу інформація стосується саме неї, оскільки посадовими особами названо її ім'я - «ОСОБА_1» судовою колегією не приймається.

Таке зазначення «ОСОБА_1» не є конкретним. З даного висловлення не вбачається можливим встановити, що мова йде саме про позивачку, а не про іншу особу на ім'я «ОСОБА_1». Промова ОСОБА_7 не містить інших відомостей, які б давали підстави достеменно вважати, що інформація стосується саме ОСОБА_1.( позивачки): не зазначено по-батькові особи, дата народження, інші дані тощо.

Посилання ОСОБА_1 що відомості, оголошені на брифінгу начальником СБУ вплинули на кваліфікацію її дій слідчими- безпідставне.

Відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства слідчий та прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Доказів у відповідності до вимог ст. 10, 60 ЦПК України ОСОБА_1 на підтвердження своїх вимог не надано.

Доводи апеляційних скарг висновки суду не спростовують. Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 17 січня 2017 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: