Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року Шевченківський районний суд міста ОСОБА_1 у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., при секретарі Багіної І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про розірвання договору іпотеки та усунення перешкод у здійсненні права власності, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому зазначає, що 13.03.2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_5, було укладено договір про іпотечний кредит № ZPMHGI від 13.03.2008 року, за умовами якого Позивач надав відповідачу кредит у сумі 200000 грн. 00 коп., з відсотковою ставкою за користування кредитом у сумі 15.00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення 13.03.2018 року.

В забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором укладеним з ОСОБА_5, між банком та ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 укладено договір іпотеки № ZPMHGI від 13.03.2008 року, відповідно до якого останні надали в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1.

В 2016 році позивачці стало відомо про те, що 02.09.2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_5А, було укладена Додаткова угода до іпотечного кредитного договору № ZPMHGI, відповідно до умов якої, змінений повністю предмет договору про іпотечний кредит, суму кредиту з гривні переведено в валюту долар США. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням договору банку склав 42726,89 доларів США. Вказаною угодою змінень ціль кредиту, а саме на придбання нерухомості.

Посилаючись на те, що додатковою угодою про яку позивача ніхто не повідомляв, було змінено предмет договору та цілі надання кредиту, просить суд з підстав визначених 319, 321,391,651 ЦК України розірвати іпотечний договір № ZPMHGI від 13.03.2008 року, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та припинити обтяження іпотекою за іпотечним договором № ZPMHGI від 13.03.2008 року.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_7 позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з посиланням на те, що укладання додаткової угоди не є суттєвим, оскільки сума кредиту не змінилась, а лише переведена з гривні в валюту долар США, розмір зобов*язань при цьому не змінився. А зміна цілі кредиту не є істотною умовою для розірвання договору.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з*явилися, про час а місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи містяться розписки про вручення судової повістки.

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України розглянув справу за їх відсутності.

Всебічно вивчивши обставини справи, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов не є обґрунтованим та не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 13.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «комерційний банк «Приватбанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № ZPMHGI від 13.03.2008 року, за умовами якого банк надав ОСОБА_5 кредит у сумі 200000 грн. 00 коп., з відсотковою ставкою за користування кредитом у сумі 15.00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення 13.09.2018 року, про що надано копію договору про іпотечний кредит № ZPMHGI від 13.03.2008 року.

Кредитні кошти надані ОСОБА_5 на поліпшення якості окремої квартири розташованої за адресою ОСОБА_1, вул. Вороніна, б. 13, кв. 65.(п.1.3 договору про іпотечний кредит № ZPMHGI від 13.03.2008 року)

За заявою ОСОБА_5 від 13.09.2008 року кредитний договір № ZPMHGI переведено з валюти гривня в валюту долар США та укладено додаткову угоду від 13.03.2008 року.

Відповідно до п.8.1. вказаної додаткової розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням договору банку склав 42726,89 доларів США, про що в матеріалах справи міститься відповідна копія додатку № 1 до кредитного договору № ZPMHGI від 13.03.2008 року.

З цього ж пункту видно, що ціль надання кредиту придбання нерухомості.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 509, 526, 610, 611, 624, 625, 651, 1050 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином у строки та в порядку відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Сторони в судовому засіданні не оспорювали що зобов*язання за кредитним договором ОСОБА_5 не виконані.

З матеріалів справи суд встановив, що в забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором укладеним з ОСОБА_5, між банком та ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 укладено договір іпотеки № ZPMHGI від 13.09.2008 року, відповідно до умов якого останні надали в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи - боржника. В звязку з чим, договір іпотеки, у якому іпотекодавцем є не боржник за основним зобовязанням, а третя особа, за наявності усіх істотних умов договору поруки необхідно вважати таким, що забезпечує виконання зобовязання поруки між кредитором та третьою особою.

Згідно із частиною пятою статті 3 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-ІV «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно із статтею 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

А відповідно до статті 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Законом України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди); з інших підстав, передбачених Законом (стаття 17).

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України).

В свою чергу з наданих доказів та пояснень сторін, видно що оспорюваний договір фактично було укладено за досягненням сторонами згоди по всім істотним умовам, зокрема предмету, ціни та строкам дії договору.

За таких обставин дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено із досягненням згоди всіх учасників.

Посилання позивача та її представника, що додатковою угодою, було змінено предмет іпотечного договору, свого підтвердження не знайшли, оскільки предметом договору є сума грошових коштів отримана позичальником, яка після укладання договору не змінилась, а була в тому ж обсязі конвертована в валюту долар США, за таких обставин обсяг відповідальності за договром не змінився.

Оцінюючи доводи позивача та її представника щодо порушення істотних умов договору щодо зміни цілі кредиту, яка була змінена додатковою угодою, суд встановив наступне.

Ст. 651 ЦК України чітко визначає, що внаслідок порушення істотної умови договору, стороні договору повинна бути завдана шкода, або сторона позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Кредитний договір та договір іпотеки ZPMHGI від 13.09.2008 року між сторонами укладено у 2008 році, за змістом позову позивач вказала що дізналась про існування додаткової угоди у 2016 році, а звернулась з позовом лише у 2017 році, тобто позивачу було достовірно відомо на які цілі позичальником ОСОБА_5 були отримані та використані кошти надані банком.

За таких умов посилання позивача та її представника , що їй лише у 2016 році стало відомо про те що грошові кошти за кредитним договором ОСОБА_5 отримав на інші цілі, ніж на які вона, як майновий поручитель розраховувала, суперечать фактичним обставинам справи. Оскільки з 2008 року позивачу було би достовірно відомо, що поліпшення її житла не відбулося.

Встановивши, що після укладання додаткової угоди не були змінені істотні умови, які б вказували на порушення договору іпотеки, відсутня наявність шкоди, завдана цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати, тому суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. 10, 11, 57, 60, 76, 88, 169, 208-209, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 598, 599, 610, 611, 624, 625, 651, 1050, ЦК України, ч. 1 Закону України «Про іпотеку», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про розірвання договору іпотеки та усунення перешкод у здійсненні права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів після його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко