Справа № 642/5300/16-ц
Провадження № 2/642/98/17
16 червня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Грінчук О.П.,
за участі секретаря Радько В.В.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Харківська міська рада, про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом,-
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом, вказуючи, що в м.Харкові по вул.Гиївській 28 розташоване домоволодіння з надвірними будівлями, яке зареєстроване за : ОСОБА_4 132/576 частини; за ОСОБА_5 44/576 частини; за ОСОБА_6 44/576 частини; за ОСОБА_3 20/192 частини; за ОСОБА_7- 296/576 частини. ОСОБА_7 був прадідом позивача, та помер у 1925 році. Після його смерті спадкоємцями була дружина та 9 дітей, які спадщину належним чином не оформили. Рішенням суду було визнано право власності на вказане домоволодіння за 32 спадкоємцями померлого. Син спадкодавця, ОСОБА_8 загинув, у звязку з чим право на належну йому частку отримав батько позивача - ОСОБА_9 Відповідно до рішення суду, спадкоємцям ОСОБА_10 та ОСОБА_11 належить право власності на 44/192 частин вказаного домоволодіння кожній; ОСОБА_9 належить право на 20/192 частин; 84/192 частин залишені для оформлення іншими 14 спадкоємцями ОСОБА_7 в рівних частинах. ОСОБА_10 зареєструвала її частку, інші спадкоємці - ні. ОСОБА_9 прийняв належну йому частку шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном. Після смерті ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_13 позивач оформив належне йому право власності на 20/192 частин домоволодіння. На теперішній час залишилася неоформлена частина вказаного домоволодіння. У звязку з викладеним, позивач був змушений звернутися до суду із вказаним позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом.
У судове засідання з'явився представник позивача , просив позов задовольнити, виходячи з обставин, викладених у позовній заяві.
У судове засідання з'явився відповідач , пояснила, що вона є спадкоємцем після смерті онуки ОСОБА_7 ОСОБА_14, ОСОБА_5 На спірне майно , частку у домоволодінні не претендує, та проти задоволення позову не заперечує.
Представник третьої особи, Харківської міської ради, у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду свої письмові пояснення по уточненим позовним вимогам позивача.
Вивчивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлено, що що в м.Харкові по вул.Гиївській 28 розташоване домоволодіння з надвірними будівлями, яке зареєстроване за : ОСОБА_4 132/576 частини; за ОСОБА_5 44/576 частини; за ОСОБА_6 44/576 частини; за ОСОБА_3 20/192 частини; за ОСОБА_7- 296/576 частини.
Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці прощею 2210 кв.м.; до його складу входять житлові будинки літ. А-1 загальною площею 91,8 кв.м., житловою площею 42,7 кв.м., та літ. Б-1 загальною площею 113, 4 кв.м., житловою 74,0 кв.м., з надвірними будівлями , що підтверджується копією технічного паспорту КП ХМ БТІ від 05 січня 2016 року.
ОСОБА_7 був прадідом позивача, та помер у 1925 році. Після його смерті спадкоємцями була дружина та 9 дітей, які спадщину належним чином не оформили.
Син спадкодавця, ОСОБА_8 загинув у 1943 році, що підтверджується копією повідомлення від 20.05.1944 року, у звязку з чим право на належну йому частину отримали його син, батько позивача- Кононенко ОСОБА_15, та його дружина, бабуся позивача- Пилипенко ОСОБА_16.
Відповідно до рішення Ленінського народного суду від 11.10.1974 року, спадкоємцям ОСОБА_10 та ОСОБА_11 належить право власності на 44/192 частин вказаного домоволодіння кожній; ОСОБА_9 належить право на 20/192 частин; 84/192 частин залишені для оформлення іншими 14 спадкоємцями ОСОБА_7 в рівних частинах.
ОСОБА_10 зареєструвала її частку, інші спадкоємці не зареєстрували.
ОСОБА_9 прийняв належну йому частку шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном. Про прийняття спадщини ОСОБА_9 вказується у рішенні Ленінського народного суду від 23.04.1975 року. Також у вказаному рішенні зазначено, що бабуся позивача, ОСОБА_12 займає приміщення 5-3, 5-2, 5-1 у житловому будинку літ. Б-1.
23.06.2004 року помер батько позивача - ОСОБА_9, після смерті якого спадщину прийняла ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та позивач, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном , бо мешкали на час смерті ОСОБА_9 разом з ним у будинку та були зареєстровані у ньому.
25.08.2004 року померла бабуся позивача ОСОБА_12, спадщину після смерті якої прийняв позивач.
15.06.2015 року померла мати позивача - ОСОБА_13, після смерті якої спадщину прийняв позивач.
Після смерті ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_13 позивач оформив належне йому право власності на 20/192 частин домоволодіння, що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 16.06.2016 року.
Також вказаним рішенням суду встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7.
На теперішній час залишилися не оформленими приміщення 5-3, 5-2, 5-1 з верандою V в житловому будинку літ. Б-1 , які до теперішнього часу зареєстровані за прадідом позивача ОСОБА_7, бо не були оформлені ОСОБА_17 після смерті її чоловіка ОСОБА_8 та на які позивач має право як онук по праву представлення.
Згідно відповіді та розрахунку ТОВ ХМ БТІ від 17.08.2016 року ідеальна частка приміщень V, 5-3, 5-2, 5-1 в житловому будинку літ. Б-1 складає 73/576 частин від житлових будинків з надвірними будівлями по вул.Гиївській, 28, у м.Харкові. За ОСОБА_7 залишилося 223/576 частин вказаного домоволодіння.
Після смерті ОСОБА_18 спадщину у вигляді 42/192 частини домоволодіння прийняли та оформили її чоловік ОСОБА_5, син ОСОБА_6, дочка ОСОБА_14
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належну їм частину спадщину у вигляді 42/192 частини домоволодіння прийняла та оформила її мати ОСОБА_19 Арсентьєвна. На теперішній час власником вказаної частини за договором дарування від 17.08.2005 року є ОСОБА_4.
Відповідач по справі ОСОБА_2 є спадкоємцем після смерті онуки ОСОБА_7 ОСОБА_14, ОСОБА_5 Проти задоволення позову вона не заперечує.
Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Для правильного вирішення спору про спадкування суд на підставі відповідних документів зобов'язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
Документи, які повинен подати спадкоємець для отримання свідоцтва про право на спадщину, зазначені в розділі 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882.Відповідно до п.216 зазначеної Інструкції видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. Якщо спадкоємець не може надати такі документи, то нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину і єдиним способом захисту прав такого спадкоємця є суд.
Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України "Про нотаріат", видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Керуючись ст.ст.213, 215 ЦПК України, суд, -
позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Харківська міська рада, про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, задовольнити.
Визнати за ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на 73/576 частин житлового будинку з надвірними будівлями ( приміщення V , 5-3, 5-2,5-1 в житловому будинку літ. Б-1) за адресою : м.Харків, вул.Гиївська, 28, після смерті прадіда ОСОБА_7, померлого в 1925 році, діда ОСОБА_8, який загинув в 1943 році, та бабусі ОСОБА_12 , померлої 25 серпня 2004 року.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Ленінський районний суд м. Харкова.

Головуючий: