Апеляційний суд міста Києва
Справа № 752/3803/17-ц Головуючий у суді першої інстанції: Плахотнюк К.Г.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9918/17 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Панченко М.М.,Слюсар Т.А.

при секретарі Маличівській Н.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

21.02.2017 позивач ОСОБА_5 звернувся у суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 65619,17 грн. та моральної 5000 грн., завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.12.2016 в м. Києві на перехресті вулиць Амурської та Козацької мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Ssangyong Rexton» д.н.з. НОМЕР_3 під його керуванням та автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.02.2017 винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_4

За даними звіту про визначення вартості матеріального збитку складеного 16.12.2016 ФОП ОСОБА_6 сума матеріального збитку завданого у зв'язку пошкодженням автомобіля «Ssangyong Rexton» д.н.з. НОМЕР_3 складає 65 619, 17 грн., втрата товарної вартості - 23 377, 77 грн. Крім того, зазначав, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, йому відповідачем ОСОБА_4 завдано моральної шкоди, яку він оцінює у грошовому еквіваленті 5 000 грн. та обгрунтовує стресом, незручностями відсутності автомобіля, як для нього, так і сім'ї, затрати на ремонт автомобіля, що відобразилось на бюджеті родини.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. .

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди 65 619, 17 грн., на відшкодування моральної шкоди 2 000, 00 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 706, 19 грн.

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_3 - представник ОСОБА_4 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, а висновки, що містяться у судовому рішенні, не відповідають обставинам справи. Так, з матеріалів справи вбачається, що матеріальний збиток в наслідок ДТП становить 42 341,40 грн. Відновлювальний ремонт становить 65619,17 грн. , тобто 23377,77 грн. втрати товарної вартості, як зазначено у рішенні суду увійшли до складу відновлювального ремонту, незважаючи на те, що згідно висновку експерта втрата товарної вартості становить 0 на що суд не звернув уваги.На думку представника відповідача, позивач не довів свої позовні вимоги щодо спричинення йому моральної шкоди. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_5, його представник та третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» в судове засідання не з'явилися, повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчать зворотні поштові повідомлення, такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до вимог вищезазначеної норми колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутності позивача, його представника та 3-ї особи, визнавши їх неявку до суду не поважною.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч.1 ст. 367 ЦПК Україи суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В силу частин 1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди 65 619, 17 грн., на відшкодування моральної шкоди 2 000, 00 грн. суд першої інстанції виходив з доведеності цих позовних вимог.

З такими висновками суду слід погодитись частково виходячи з наступного.

До частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, з наявності її вини.

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Підставами відшкодування шкоди за цим деліктом є: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв'язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (незалежно від вини).

Судом встановлено, що 02.12.2016 в м. Києві на перехресті вулиць Амурської та Козацької стала дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Ssang Yong» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4

Положенням ч.4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.02.2017 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 02.12.2016 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, вина водія ОСОБА_4 у скоєнні ДТП є підтвердженою.

Внаслідок ДТП автомобіль позивача «Ssang Yong» д.н.з. НОМЕР_3 отримав технічні пошкодження.

Задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 65 619, 17 грн. суд першої інстанції послався на висновок(звіт) про визначення вартості матеріального збитку складеного 16.12.2016 ФОП ОСОБА_6, (а.с.8-38) і зазначив складову цієї суми втрату товарної вартості 23 377, 77 грн. (а.с. 8-38).

Проте, такий висновок суду не повністю відповідає вищезазначеному висновку.

Так, із мотивувальної частини висновку звіту (а.с. 20) вбачається, що сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу становить 42 241,40 грн., а втрата товарної вартості дорівнює нулю.

Виходячи із арифметичного підрахунку випливає,що 65619,17 грн. вартість відновлювального ремонту за мінусом вартості відновлювального ремонту 42241,40 грн. становить 23377,77 грн., яка визначена судом як втрата товарної вартості.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував фактичних обставин справи і прийшов до помилкового висновку щодо стягнення з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди 65619,17 грн., оскільки матеріали справи не містять розміру втрати товарної вартості у 23377,77 грн., а тому рішення суду підлягає зміні у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України шляхом зменшення суми на 23377,77 грн. В іншій частині рішення суду є законним та обгрунтованим.

Посилання відповідача у апеляційній скарзі на ту обставину, що позивач не звернувся до страхової компанії щодо відшкодування не можуть бути прийняті до уваги, оскільки право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що позивач не надав суду доказів ремонту автомобіля для вирішення вказаного спору не мають правового значення, оскільки предметом позову було відшкодування матеріальної шкоди в наслідок пошкодження автомобіля, а не стягнення коштів за виконаний ремонт автомобіля.

Визначаючи розмір моральної шкоди та покладаючи обов'язок по його відшкодуванню у розмірі 2000 грн. на відповідача суд врахував характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в конкретному випадку ступеню вини відповідача.

Зваживши на наведене, та враховуючи характер завданих моральних страждань і первісні вимоги позивача щодо розміру моральної шкоди, судова колегія вважає , що розмір моральної шкоди судом першої інстанції визначений правильно.

Керуючись ст. ст. 376, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів ,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року змінити, зменшити розмір матеріальної шкоди стягнутий з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 з 65 619,17 грн. до 42 241,40 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 706, 19 грн., зменшити до 640 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: