АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7129/17 Справа № 201/8981/17 Головуючий у 1 й інстанції - Ходаківський М.П. Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

за участю секретаря - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2017 року по справі за скаргою ОСОБА_4, зацікавлені особи: ОСОБА_5, Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зобов'язання державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_4, зацікавлені особи: ОСОБА_5, Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зобов'язання державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження відмовлено (а.с.44-46).

Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та задовольнити його скаргу в повному обсязі (а.с.47-48).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та змісту скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 04 червня 2013 року, винесеної за заявою ОСОБА_5 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, якою ОСОБА_5 було поновлено строк для пред'явлення виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська 10 березня 2009 року щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу загальною сумою 144192,54 гривень у цивільній справі № 2-1201/2009 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Соборним ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області 03 січня 2017 року було відкрито виконавче провадження № 53224366 (а.с. 5, 9-10).

В мотивувальній частині вказаної ухвали судом зазначено, що «В судовому засіданні заявник підтримав подану заяву та просив її задовольнити, а також пояснив, що у серпні 2010 року боржник добровільно частково виконав рішення суду, сплативши 10000,00 тисяч доларів США, що дорівнює 80000,00 гривень. Решта суми боргу залишилася не виплаченою. Про одержання від ОСОБА_4 цієї суми ОСОБА_5 видав йому розписку. Заінтересована особа, ОСОБА_4, в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на те, що після отримання рішення суду про стягнення з нього боргу в сумі 144192,54 гривень, ОСОБА_6 в добровільному порядку виконав його та повернув ОСОБА_5 всю суму, про що він власноруч написав розписку, де вказав, що розрахунок з ним був проведений в повному обсязі».

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що розписка, на яку ОСОБА_4 посилається, як на доказ фактичного виконання ним рішення суду, на виконання якого 03 січня 2017 року було відкрито виконавче провадження № 53224366, була складена ОСОБА_5 у серпні 2011 року та була врахована судом при розгляді заяви ОСОБА_5 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, проте суд, врахувавши цю розписку, постановив ухвалу про задоволення вказаної заяви. Дана ухвала суду не була оскаржена ОСОБА_4, хоча останній приймав участь у судовому засіданні, висловлював незгоду з доводами ОСОБА_5 Ухвала набрала законної сили 11 червня 2013 року. У зв'язку із зазначеним у державного виконавця відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження, яке було відкрито у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та яке не може бути закінчено на підставі розписки від 04 серпня 2011 року, про яку було відомо на час винесення ухвали про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що звертаючись до суду із даною скаргою ОСОБА_4 не заявляє вимог про визнання певних дій/бездіяльності державного виконавця неправомірними, не оскаржує жодного процесуального документа, винесеного державним виконавцем у виконавчому провадженні № 53224366, а заявляє вимоги про зобов'язання державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження, що у свою чергу відноситься до виключної компетенції державного виконавця, у яку суд не може втручатися.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст.383, 385 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз'яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв'язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, дослідивши матеріали виконавчого провадження постановив ухвалу, яка відповідає вимогам закону. При розгляді справи суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у державного виконавця відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження, яке було відкрито у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та яке не може бути закінчено на підставі розписки від 04 серпня 2011 року, про яку було відомо на час винесення ухвали про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Доводи апеляційної скарги зводяться до викладення обставин справи із наданням власних коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що мають за мету задоволення апеляційної скарги, але не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 209, 218, 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді