АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1761/11 Номер провадження 22-ц/786/1827/17Головуючий у 1-й інстанції Хіль Л.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

16 червня 2017 року м. Полтава

Суддя-доповідач судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 02 вересня 2010 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокапітал 3000", ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 02 вересня 2010 року частково задоволено заяву представника ПАТ КБ "ПриватБанк" та накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, у межах суми заявлених позовних вимог - 323 660,46 грн.

З ухвалою суду не погодився ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу на неї. У скарзі вказує, що повний текст ухвали отримав 23 травня 2017 року. Апеляційна ксарга надійшла засобами поштового зв"язку до суду першої інстанції 06 червня 2017 року. Дату здачі апелянтом документів до поштового відділення встановити не можливо, оскільки частина конверту з поштовими штампами у матеріалах справи відсутня (а.с.126).

За таких обставин, доводи апелянта заслуговують на увагу, оскільки не спротовані матеріалами справи. А тому строк на апеляційне оскарження ухвали суду слід вважати не пропущеним.

Одночасно ОСОБА_2 звернувся і з заявою, у якій просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Підстави звільнення вмотивовує тим, що він є інвалідом третьої групи, пенсіонером за віком, має низький дохід та несе витрати, пов"язані з підготовкою та поданням судових документів.

Наводить прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 19 червня 2001 року у справі "Круез проти ОСОБА_1", наголошуючи на тому, що сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до суду.

Вирішуючи обгрунтованість клопотання скаржника щодо звільнення від сплати судового збору до розгляду справи, суд виходить з наступного.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

У п. 29 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз"яснено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на доступ до суду.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Bellet v. France (Белле проти Франції), § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Bellet v. France (Белле проти Франції).

В рішеннях Європейського Суду з прав людини висловлена позиція, що держава вправі висувати свої вимоги щодо доступу до суду апеляційної інстанції (Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства), 13 липня 1995, Серії A № 316-B).

В рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти ОСОБА_1»: суд вважає, що судові власті не змогли забезпечити належного балансу між інтересами держави у стягненні судових зборів за розгляд позовів, з одного боку, та інтересом позивача у відстоюванні свого позову в суді, з другого боку.

Збір, який вимагався від заявника за розгляд його справи, був надмірним. Внаслідок цього він утримався від позову, і його справу так і не було розглянуто судом. Це, на думку Суду, завдало шкоди самій суті його права на доступ до суду.

Разом з тим, в рішенні від 5 червня 2003 року Рейтер проти Німеччини по питанню прийнятності скарги, скарга визнана неприйнятною, що стосується пункта 1 Статті 6 Конвенції (доступ до правосуддя). Зобов»язання виплатити Конституційному суду 1 500 німецьких марок в якості авансу в рахунок судових витрат до того, як суд винесе по справі своє рішення, не є обмеженням права на доступ до правосуддя, яке само по собі несумісне з пунктом 1 Статті 6 Конвенции. Скарга визнана явно безпідставною.

Оскільки апелянт не надав жодного доказу, які б свідчили про те, що сплата судового збору є надмірним тягарем для нього, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, суд приходить до висновків, що зобов"язання апелянта сплатити судовий збір, не є порушенням ст. 6 Конвеції щодо доступу до суду.

Тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI «Про судовий збір» визначено розмір ставки судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду залежно від того, здійснюються такі дії юридичною особою (фізичною особою-підприємцем) чи фізичною особою.

Відповідно, оплаті апелянтом підлягають 320 гривень 00 копійок. Розрахунковим рахунком суду апеляційної інстанції є наступний: Отримувач: УДКСУ у м. Полтаві, ; банк отримувача: ГУДКСУ у Полтавській області; код банку отримувача: 831019, р/р 0002, код доходів бюджету: 22030101.

Апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для усунення вказаних недоліків скарги, що не перевищує п"яти днів з моменту отримання ним даної ухвали.

Керуючись ст. ст. 121, 294, 295, 297 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 02 вересня 2010 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно - залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків скарги, який не перевищує п"яти днів з моменту отримання апелянтом даної ухвали.

Роз"яснити апелянту, що у разі невиконання, або несвоєчасного виконання вимог ухвали, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в частині визначення суми судового збору протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області __________ ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_1