Справа № 463/6238/16-ц
Провадження № 2/463/810/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судового засідання Попович Х.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Гасюка Т.Б.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності, суд -

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, просить визнати за нею право власності на будинок АДРЕСА_1, загальна площа якого становить 105,6 кв.м, житлова площа - 69,2 кв.м, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_5, яка є бабою позивача, була власником будинку АДРЕСА_1. Після її смерті спадкоємцем стала її донька - ОСОБА_6, яка вчасно звернулась в нотаріальну контору за оформленням спадщини, однак так і не переоформила її на себе. Окрім цього, останньою було здійснено реконструкцію вказаного будинку. Після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями є позивач - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який відмовився від спадщини в користь позивача. Позивач у встановленому законом порядку звернулась до нотаріуса для видачі свідоцтва, проте їй було відмолено з причини відсутності правовстановлюючого документа. Позивачем також було встановлено, що матір'ю останньою також не було оформлено право власності, будинок на даний час зареєстрований за ОСОБА_5 Оскільки іншим чином оформити право власності неможливо, змушена звернутись із позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. Зазначив, що проти визнання права власності на будинок не заперечує, проте відповідач жодним чином не порушує права позивача, порушення прав позивача допущено з вини спадкодавців.

За клопотанням позивача судом було витребувано з Четвертої Львівської нотаріальної контори спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_7, з Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» - інвентаризаційну справу на будинок АДРЕСА_1.

Заслухавши думку сторін, дослідивши представленні по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, шо ОСОБА_5, була власником будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Львівським міськбудуправлінням 25.03.1954 року на підставі визначення Народного суду 1-шої дільниці Сталінського районну м. Львова від 11.04.1953 року, що також стверджується копією відповіді Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 30.11.2015 року (а.с.5). Окрім цього, встановлено, що рішенням виконкому Червоноармійської районної ради від 21.12.1982 року за №539 було надано дозвіл на капітальний ремонт.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.21), ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідності до положень ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, в редакції 1963 року, було визначено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

Судом встановлено, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 була ОСОБА_7, яка проживала у вказаному будинку, вела господарство, оплачувала комунальні послуги, тобто фактично користувалась спадковим майном, проте право власності на майно не зареєструвала.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.22), ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 як спадкоємець звернулась до Четвертої державної нотаріальної контори та державним нотаріусом відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_8, що стверджується витягом з спадкового реєстру (а.с.19) та з оглянутої в судовому засіданні спадкової справи.

Разом з тим, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок АДРЕСА_1 позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, що стверджується постановою від 15.12.2015 року. (а.с.20)

Із оглянутої в судовому засіданні інвентаризаційної справи вбачається, та підтверджується із довідки Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №3/16020 від 05.11.2015 року та технічного паспорта (а.с.5-10), на даний час житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 107,0 кв.м., житловою площею 69,2 кв.м., до якого належать: сараї під літерами «Б», «В», вбиральня літ. «Г», огорожі №2, №3, хвіртка №1, вимощення І.

Відповідно до положень ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, судом встановлено, що спадкодавцем право власності на будинковолодіння не оформлено у встановленому законом порядку, що позбавляє права спадкоємців оформити спадщину у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ст.1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину; спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В судовому засіданні доведено, що позивач фактично звернувся у встановленому законом порядку із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, разом з тим оформити право власності спадкове майно на вказаний будинок не може, а тому у відповідності до положень ст.ст.16, 392 Цивільного кодексу України вона вправі заявити позов про визнання права власності на спадкове майно.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов є підставний і його слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_3 (79022, АДРЕСА_2, код РНОКПП НОМЕР_1) до Львівської міської ради (79008, Львівська область, м. Львів, пл. Ринок, 1, ), третя особа: ОСОБА_4 (79014, АДРЕСА_3, код РНОКПП НОМЕР_2) про визнання права власності в порядку спадкування - задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на будинок АДРЕСА_1, загальною площею 107,0 кв.м., житловою площею 69,2 кв.м., до якого належать: сараї під літерами «Б», «В», вбиральня літ. «Г», огорожі №2, №3, хвіртка №1, вимощення І, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла 20.06.1980 року та ОСОБА_7, яка померла 19.05.2015 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Апеляційного суду Львівської області або через місцевий суд до Апеляційного суду Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного рішення - 05.01.2018 року.

Суддя: Гирич С. В.