Ухвала

іменем україни

14 червня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

ЛеванчукаА.О., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до управління освіти Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання наказу про звільнення незаконним та про зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 25 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 15 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом до управління освіти Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання чинної редакції наказу від 09 грудня 2015 року про її звільнення незаконною та про зобов'язання відповідача внести зміни до цього наказу.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2016 року позов ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 25 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2016 року залишено без руху і надано строк для усунення недоліків, зокрема, сплати судового збору. При цьому у задоволенні клопотання про звільнення її від сплати судового збору відмовлено.

15 липня 2016 року постановлено ухвалу апеляційного суду Миколаївської області у вищезазначеній справі, якою апеляційну скаргу ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто заявнику у зв'язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Визнаючи апеляційну скаргу ОСОБА_3 неподаною та повертаючи її, суд апеляційної інстанції виходив із того, що заявник не усунула виявлені ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 25 квітня 2016 року недоліки апеляційної скарги, зокрема не надала доказів сплати судового збору, а клопотання про звільнення від сплати судового збору визнав необґрунтованим та відмовив у його задоволенні.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Апеляційна скарга за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору чи неоплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Апеляційний суд дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення її від сплати судового збору з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Апеляційний суд не врахував того, що ОСОБА_3 є людиною похилого віку, ІНФОРМАЦІЯ_1, постраждалою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС третьої категорії, пенсіонеркою, розмір пенсії якої складає 2 660 грн. 46 коп. При цьому вона сплачує за комунальні послуги в середньому 2 тис. грн. щомісяця та витрачає кошти на лікування.

Отже, апеляційний суд передчасно визнав апеляційну скаргу ОСОБА_3 неподаною.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року дійшов висновку, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

За таких обставин у силу п. 2 ст. 342 ЦПК України ухвали апеляційного суду не можуть вважатися законними та підлягають скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції для вирішення процесуального питання у відповідності до вимог ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 25 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 15 липня 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення процесуального питання у відповідності до вимог ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

А.О.Леванчук

О.М.Ситнік