РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року Приморський районний суд міста ОСОБА_1

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за укладеними між ними договором позики від 03.09.2016 року та договором позики від 03.10.2016 р. у загальному розмірі 895300,00 грн., що по курсу НБУ на 25.11.2016 р. (25,58 грн. За 1 дол. США) еквівалентно 35000,00 дол. США, посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобовязань за цими договорами щодо повернення грошових коштів у встановлені цими договорами терміни.

Позивач веде дану справу в суді через свого представника ОСОБА_1, яка просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Надіслана судом судова повістка відповідачу ОСОБА_3, на останню відому судові адресу його місця проживання, зареєстровану у встановленому законом порядку, була повернута судові з поміткою працівника курєрської служби доставки про те, що відповідач за такою адресою більше не проживає, про що свідчить приєднана судом до матеріалів справи поштова накладна.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців, надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що 03 вересня 2016 року сторони уклали договір позики, за умовами якого ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 25000,00 дол. США, а ОСОБА_3 зобовязалася повернути ОСОБА_2 таку ж саму суму грошових коштів на першу вимогу.

На підтвердження укладення цього договору та його умов ОСОБА_3 видав ОСОБА_2 письмову розписку від 03.09.2016 року, яка посвідчує факт отримання ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 25000,00 дол. США від ОСОБА_2

Крім того, 03 жовтня 2016 року сторони уклали договір позики, за умовами якого ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 10000,00 дол. США, а ОСОБА_3 зобовязалася повернути ОСОБА_2 таку ж саму суму грошових коштів на першу вимогу.

На підтвердження укладення цього договору та його умов ОСОБА_3 видав ОСОБА_2 письмову розписку від 03.10.2016 року, яка посвідчує факт отримання ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 10000,00 дол. США від ОСОБА_2

Оригінали вказаних двох розписок ОСОБА_3В від 03.09.2016 р. та від 03.10.2016 р. надані позивачем суду та приєднані судом до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

15 жовтня 2016 року позивач надіслав відповідачу, на останню відому адресу його місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку та зазначена ним у згаданих розписках від 03.09.2016 р. та від 03.10.2016 р., письмову вимогу про повернення боргу, яка містить вимогу про повернення позики у сумі 35000,00 дол. США за укладеним між ними договором позики від 03.09.2016 р. та повернення позики у сумі 10000,00 дол. США за укладеним між ними договором позики від 03.10.2016 р. у повному обсязі протягом 30-ти днів з дня предявлення даної вимоги, але дана вимога була повернута позивачеві з поміткою пошти про те, що за такою адресою відповідач більше не проживає.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що строк виконання відповідачем своїх грошових зобовязань за згаданими двома договорами позики від 03.09.2016 р. та від 03.10.2016 р. настав 17 листопада 2016 року.

Проте відповідач до теперішнього часу не виконав свої грошові зобовязання перед позивачем за цими договорами позики.

За приписами ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Курс долару США до гривні України встановлений НБУ на 25.11.2016 р. становить 25,58 грн. за 1,00 дол. США, отже на цю дату еквівалент грошової суми в розмірі 35000,00 дол. США дорівнює 895300,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у розмірі 6890,00 грн., повязані із сплатою судового збору.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Цюрупінським РВ УМВС України в Херсонській області 09.06.1999 р., що зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН : НОМЕР_2, НОМЕР_3, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 26.06.1996 р., що проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4) заборгованість за договорами позики від 03.09.2016 р. та від 03.10.2016 р. у загальному розмірі 895300 (вісімсот девяносто пять тисяч триста) грн. 00 коп., та у відшкодування судових витрат 6890 (шість тисяч вісімсот девяносто) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Ільченко