Справа № 541/492/17
Провадження №2/541/454/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 червня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Ю.В.,

з участю секретаря судового засідання - Олешко Н.А.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4, в якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 84 в будинку 139 по вулиці Гоголя в м.Миргороді Полтавської області, з причини не проживання їх в квартирі понад 4 років. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він є власником квартири АДРЕСА_1, яка належить йому на підставі свідоцтва про право власності на житло. Відповідачі зареєстровані у цій квартирі, але фактично не проживають: ОСОБА_2, колишня дружина понад 10 років, ОСОБА_4, дочка понад 11 років і ОСОБА_4, дочка понад 4-х років, особисті речі їх відсутні, теперішнє їх місце знаходження і засоби звязку позивачу не відомі, оскільки з ними не спілкується. В звязку з тим, що відповідачі добровільно не знімаються з реєстрації, позивач вимушений звертатись до суду.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, про місце та час розгляду справи відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомлені (24, 33).

Відповідно до правил ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних доказів у справі, ухваливши заочне рішення.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом, встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності позивачу, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 09 січня 2003 року (а.с. 3). В цій квартирі на даний час зареєстроване місце проживання відповідачів (а.с.16, 17, 18), які в ній не проживають: ОСОБА_2 понад 10 років, ОСОБА_3 понад 11 років, ОСОБА_4 понад 4 роки, що підтверджується актом голови ОСББ «Курортний 139» (а.с. 7) та показаннями свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6

Відповідно до ст. 156 ЖК України у разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу, тобто колишній член сімї набуває статусу наймача жилого приміщення. Згідно ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Під дію п.п. 1 і 5 та ч.4 ст.71 даний випадок не підпадає, а в ч.1 ст.71 вказано, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4 в квартирі позивача не проживають більше 4-х років кожен, то вони відповідно до ст.ст.71, 72, 163 ЖК України втратили право на користування цим жилим приміщенням, отже позов підлягає до задоволення.

Оскільки позивач ні у позовній заяві ні під час судового розгляду справи не заявляв вимог про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 156, 162, 163 ЖК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 212-215, 224-233, 294, 360-7ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою № 84 будинку № 139 по вулиці Гоголя в місті Миргороді Полтавської області.

Відповідачі можуть подати до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області заяву про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з часу проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_7