АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 682/2927/17
Проваджння № 22-ц/792/2084/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Грох Л.М.,

секретар Гриньова А.М.

з участю відповідача

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 682/2927/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду від 14 листопада 2017 року (суддя Шевчук В.В.) по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Позивач звертаючись до суду з позовом просила, змінити розмір стягнення аліментів із відповідача, що стягуються на її користь на їхнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, розмір яких рішенням суду призначено в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, та стягнути із відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 2 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до повноліття сина ОСОБА_4.

Зазначала, що рішенням Славутського міськрайонного від 7 вересня 2011 року з відповідача утримуються аліменти на її користь на утримання спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до повноліття сина. Так як на даний час відповідач працює неофіційно в м. Київ, розмір його доходів збільшився, у зв'язку із цим звернулася до суду з вказаним позовом.

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 14 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на підставі рішення Славутського міськрайонного суду від 07.09.2011 та вирішено стягувати з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з рішенням суду першої інстанції не погоджується просить його скасувати та постановити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Зазначала, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Шевчук В.В. Провадження № 22-ц/792/2084/17

Доповідач -Костенко А.М. Категорія № 50

Вказувала, що судом першої інстанції безпідставно було взято до уваги ту обставину, що на утримані відповідача перебуває малолітня дитини, а тому аліменти у розмірі якому просить позивач сплачувати не має можливості.

Крім того, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги доводи позивача, що відповідач придбав мікроавтобус на якому разом із бригадою їздить до м. Київ, та неофіційно працює на будівництві, від якого отримує значний прибуток, судом не було взято до уваги вимоги ст. 182 СК України, Закон України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», яким прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня складає 1860 грн. і мінімальний розмір аліментів буде становити 930 грн., а з 1 січня 2018 року ще збільшиться.

Також суд першої інстанції невірно стягнув судові витрати в розмірі 230 грн., оскільки відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір становить 640 грн. Перевіривши матеріали справи, заслухавши сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України нова редакція, якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах апеляційної інстанції, провадження по яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

Так судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 з 14 липня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 6 серпня 2008 року складено відповідний актовий запис № 277.

Рішенням Славутськогого міськрайонного суду від 7 вересня 2011 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Славутськогого міськрайонного суду від 7 вересня 2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18 липня 2011 року і до повноліття сина, мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На даний час ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

У відповідності до ст.ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ст. 141 Сімейного кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі.

Як вбачається з позовної заяви позивач фактично просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, з частки від заробітку (доходу) на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, що передбачено нормами ст. 181 Сімейного кодексу України.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в твердій грошовій сумі 900 грн. в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції правильно врахував норми Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», за якими прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня складає 1777 гривень та вимоги ст.ст. 141, 184 Сімейного кодексу Українищодо рівності обов'язків матері і батька перед дитиною та мінімального розміру аліментів на дитину.

Таким чином суд першої інстанції правомірно задовольнив позов частково з цим висновком погоджується і колегія апеляційного суду враховуючи фактичні обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов'язку обох батьків утримувати своїх дітей.

Доводи апеляційної скарги, що суд не взяв до уваги , що відповідач придбав мікроавтобус, яким їздить на роботу в Київ, неофіційно працює, має великі заробітки, приховує своє місце роботи, доходи слід відхилити.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не представлено достеменних і переконливих доказів про вказані обставини чи доходи відповідача, які б давали йому можливість сплачувати аліменти розмірі 2500 грн., як просить позивач.

Працевлаштування відповідача в м. Київ і отримання ним великого заробітку свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли і доказів цього позивачем надано не було.

Крім того, слід звернути увагу, що після рішення суду про стягнення аліментів у відповідача змінився сімейний стан і він має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Не спростовують висновків суду і доводи апелянта, що прожитковий мінімум на дитину періодично збільшується.

У відповідності до ст. 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Рішення суду було постановлено 14 листопада 2017 року і на час його ухвалення підлягали застосуванню норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», за якими прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на час ухвалення рішення суду складав 1777 гривень та саме дана норма підлягала застосуванню при вирішенні спору.

В послідуючому позивач у відповідності до норм Сімейного кодексу України вправі звернутись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів або зміну розміру аліментів при виникненні обставин, передбачених ст. 192 Сімейного кодексу України.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду і посилання апелянта на неправильне визначення судом розміру судових витрат, які стягнуті з ОСОБА_2 в дохід держави.

Суд першої інстанції правомірно у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України в редакції 2005 року, чинного на момент ухвалення рішення суду, визначив розмір судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Славутського міськрайонного суду від 14 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Повне судове рішення складено 26 грудня 2017 року.

Головуючий (підпис) А.М. Костенко

Судді (підписи) Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

Згідно з оригіналом А.М. Костенко