Ухвала

іменем україни

06 грудня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.,

суддів: Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

МазурЛ.М., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Ухвалою Печерського районного суду м Києва від 22 липня 2016 року справу призначено до судового розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_3 26 жовтня 2016 рок оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2016 року залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2016 року визнано неподаною та повернуто апелянту.

У листопаді 2016 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 оскаржив ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2016 року в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 26 січня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Роз'яснено представнику ОСОБА_3 - ОСОБА_4 право протягом п'яти днів з дня отримання ухвали суду усунути виявлені недоліки. Роз'яснено представнику ОСОБА_3 - ОСОБА_4 право протягом тридцяти днів з дня отримання ухали суду звернутися із клопотанням про поновлення строку.

У лютому 2017 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 повторно оскаржив ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2016 року в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, яка надійшла до суду апеляційної інстанції в лютому 2017 року, повернуто скаржнику.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2016 року в справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Повертаючи представнику скаржника апеляційну скаргу, яка здана в поштове відділення 02 лютого 2017 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в Апеляційному суді м. Києва перебуває апеляційна скарга ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва про відкриття провадження у справі від 22 липня 2016 року, тому аналогічну, повторно подану апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_3 на ту ж ухвалу суду слід повернути скаржнику.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2016 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

11 листопада 2016 року на ухвалу про відкриття провадження у справі через засоби поштового зв'язку представником ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, яку ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 січня 2017 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків - сплати судового збору та подання клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням поважності причин його пропуску (а. с. 74).

08 лютого 2017 року на адресу Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва повторно поступила не оплачена судовим збором та з відсутнім клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апеляційна скарга ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва про відкриття провадження у справі від 22 липня 2016 року, яка здана в поштове відділення 02 лютого 2017 року та за своїм змістом є аналогічною апеляційній скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва про відкриття провадження у справі від 22 липня 2016 року, що вже перебуває на вирішенні суду апеляційної інстанції.

09 лютого 2017 року на адресу Апеляційного суду м. Києва надійшла заява про усунення недоліків ОСОБА_3, додатком до якої долучено оригінал квитанції про сплату судового збору в сумі 275 грн. 60 коп., проте клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням поважності причин його пропуску відсутнє (а. с. 83-85).

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Отже, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, суддя-доповідач повинен ретельно перевірити дотримання встановлених законом умов і порядку відкриття апеляційного провадження, зокрема: чи має скаржник право апеляційного оскарження, чи не вступило оскаржуване рішення в законну силу і чи підлягає воно оскарженню в апеляційному порядку, чи не порушено строку подання апеляційної скарги, чи дотримано вимог до змісту та форми апеляційної скарги, чи оплачено судовий збір.

Якщо апеляційна скарга за формою та змістом не відповідає вимогам, встановленим статтею 295 ЦПК України, перелік яких є вичерпним (зокрема, якщо в ній не зазначено, у чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали суду, чи порушувалось у суді першої інстанції питання про встановлення обставин, витребування та дослідження доказів, які в апеляційній скарзі визначено як нові, з яких причин ці питання не порушувались у суді першої інстанції, підстави дослідження судом апеляційної інстанції доказів, які досліджувалися судом першої інстанції, причини неподання нових доказів до суду першої інстанції тощо), суддя-доповідач відповідно до частини другої цієї статті застосовує положення статті 121 ЦПК України та ухвалою залишає апеляційну скаргу без руху.

В ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху суд повинен зазначити всі недоліки скарги. Після їх усунення скаржником суд не вправі залишати апеляційну скаргу без руху з інших підстав, які не були зазначені в попередній скарзі.

Якщо під час строку, встановленого в ухвалі суду про залишення заяви без руху, недоліки неналежно поданої або оформленої скарги будуть виправлені скаржником, така апеляційна скарга вважається поданою вчасно. В іншому випадку така скарга вважається неподаною і повертається скаржникові. При вирішенні питання про повернення до суду першої інстанції справи, яка надійшла разом з апеляційною скаргою, для усунення недоліків у її оформленні необхідно враховувати, що перелік недоліків у оформленні справи, про які йдеться в частині сьомій цієї статті як про підставу для повернення справи до суду першої інстанції з метою їх усунення, не є вичерпним.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, встановлених ст. 294 ЦПК України, залишається без руху, якщо скаржник не звернувся в суд з заявою про поновлення строків або якщо підстави, вказані ним у заяві, визнані судом неповажними. При цьому суд надає такій особі 30-денний термін з моменту отримання ухвали для звернення з заявою про поновлення строків або вказівки інших підстав для такого поновлення (варто відзначити надмірну тривалість такого строку, в порівнянні з 10-денним стоком для підготовки апеляційної скарги на рішення суду чи 5-денним строком для сплати судового збору).

Лише за наявності заяви особи, яка подала апеляційну скаргу із пропущенням вищезазначених строків, суд розглядає клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вирішується одноособово суддею-доповідачем. За наслідками розгляду заяви постановляється ухвала: або про поновлення строку на апеляційне оскарження в разі пропущення його з поважних причин, яка оскарженню не підлягає, або у разі неподання впродовж 30-денного строку заяви про поновлення строку апеляційного оскарження чи визнання наведених у ній причин неповажними - про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі.

Заява про поновлення строку апеляційного оскарження розглядається суддею-доповідачем одноособово без повідомлення осіб, які беруть участь у справі, та без проведення судового засідання. Стаття 297 ЦПК України є спеціальною процесуальною нормою відносно загальної норми - статті 73 ЦПК України, тому в разі колізії правових норм застосовується спеціальна норма права.

Таке врегулювання цивільних процесуальних правовідносин направлене на оперативність судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та обов'язки.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Недобросовісним користування процесуальними правами вважається, зокрема, заявлення численних необґрунтованих відводів суддям, незґявлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог ЦПК України, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені, тощо. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про повернення апеляційної скарги, яка подана представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4, оскільки представником повторно подано через суд першої інстанції апеляційна скарга, яка є аналогічною, однак не оплачена судовим збором та з відсутнім клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, що, на думку колегії суддів, є спрямованим представником скаржника затягуванням розгляду справи.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін ухвали апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч. 2 ст. 336 ЦПК України за наслідками розгляду касаційної скарги на ухвалу суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Євтушенко
Судді:Є.П. Євграфова І.М. Завгородня Л.М. Мазур О.В. Попович