Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 6/641/214/2017 Справа № 641/8595/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Григор*єва Б.П.

при секретарі - Вакуленко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Щегульної Г.О. щодо вирішення питання про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло подання Головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Щегульної Г.О. в якому вона вказує, що на виконанні у Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться зведене виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 638/5997/16-ц від 13.04.2017 року Дзержинського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу 201580,77 грн. 18.04.2017 року на адресу відділу надійшла заява представника стягувача про прийняття виконавчого документа до виконання. 18.04.2017 року року державним виконавцем на підставі ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідна постанова направлена 20.04.2017 року сторонам виконавчого провадження. Відповідно до квитанції від 20.04.2017 року дана постанова направлена боржнику за адресою, вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1. 18.04.2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. Відповідні відомості внесені до реєстру обтяжень рухомого та нерухомого майна. 19.04.2017 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: IVECO S4, автобус синього кольору, 2002 року випуску. ДНЗ НОМЕР_1. З відомостей «НАІС», вище зазначений транспортний засіб перебуває в заставі ПАТ КБ «НАДРА», а тому на адресу заставодержателя направлено запит щодо надання дозволу на примусову реалізацію майна боржника. 22.06.2017 року на адресу відділу надійшла відповідь ПАТ КБ «НАДРА» про наявність заборгованості за кредитним договором, та про те що, банк не заперечує проти реалізації заставного майна. 03.08.2017 року року за адресою вказаною у виконавчому документі проведено виконавчу дію, а саме перевірки майнового стану боржника, встановлено, що о 19-00 годині 03.08.2017 року за вказаною адресою боржник був відсутній. Двері відчинила жінка, яка представилася ОСОБА_4 та повідомила, що вона є матір'ю боржника, та надала відомості, що боржник ОСОБА_2 з нею не проживає, лише зареєстрований за даною адресою, будь-які відносини з сином не підтримує, та не знає його засобів зв'язку та фактичного місця проживання, лише їй відомо, що син проживає у місті Харкові з якоюсь дівчиною. З цього приводу мною було складено акт державного виконавця. ОСОБА_4 розмовляла у хамовитій формі та повідомила, що її син нікому нічого не винен. Проте, фактично одразу ж після відвідання державним виконавцем місця проживання боржника, ОСОБА_2 зателефонував державному виконавцю з погрозами та вимогами не приходити більше до нього додому, про що державним виконавцем була подана відповідна доповідна записка начальнику відділу. Окрім цього боржник неодноразово особисто в прийомні години з'являвся до відділу Державної виконавчої служби та подавав державному виконавцю письмові заяви про зняття арешту та припинення розшуку його транспортного засобу, що свідчить про беззаперечну обізнаність ОСОБА_2 про факт відкриття відносно нього виконавчого провадження та його намагання ухилитися від примусового виконання рішення суду.

Сторони в судове засідання не з'явились.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч.ч.2,3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Ч.1 ст.313 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна фізична особа має право на свободу пересування.

Закон України від 21.01.1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України"(з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно п.1 ст.6 Закону "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України",громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо: 5) він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

У відповідністю з п. 12.1.2 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 у поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити. У разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа зазначаються вид паспортного документа (для громадян України - дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка тощо; для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), його серія та номер, а також найменування та місцезнаходження державного органу, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ.

Згідно п.12.1.5. вищезазначеної Інструкції про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Так, державним виконавцем у поданні не визначено заходи встановлені п. 12.1.2 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 - (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити.

Також державним виконавцем не надано суду доказів щодо повідомлення боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду відповідно до п.12.1.5. вищезазначеної інструкції.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право в разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Реалізація цих прав здійснюється шляхом звернення до суду в порядку ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України з поданням про тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України.

По суті подання мотивоване тим, що у боржника є заборгованість за виконавчим листом, рішення суду боржником не виконується, борг на користь стягувача не сплачується. Державним виконавцем проведені дії щодо з*ясування матеріального стану боржника та винесені постанови про накладення арешту на його транспортний засіб. Однак в наданих до суду матеріалах відсутні відомості про фактичне виконання державним виконавцем рішення суду.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Державним виконавцем не надано суду належних доказів, які би свідчили про ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду так, відсутні докази отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, виклики державного виконавця. Звернення боржника до державного виконавця з заявою про зняття арешту не може розцінюватись як ухилення від виконання рішення суду.

За таких обставин подання державного виконавця Харківського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 441 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання Головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Щегульної Г.О. щодо вирішення питання про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області в 15-денний строк з дня її проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосереднього до суду апеляційної інстанції.

Суддя -Б. П. Григор'єв