АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5787/17 Головуючий 1 інст. - Рибальченко І.Г.
Справа № 626/1069/17
Категорія: право власності Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Швецової Л.А.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Красноградської міської ради Харківської області про визнання права власності за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 22 серпня 2017 року,

у с т а н о в и в:

В липні 2017 року ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Красноградської міської ради Харківської області про визнання права власності.

На обґрунтування вимог позивач вказав, що є власником житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 19 червня 2003 року держаним нотаріусом Красноградської державної нотаріальної контори Лисяк К.І. за реєстровим № 3-1502, зареєстрованого Красноградським підприємством технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 19 червня 2003 року.

Крім того, є власником земельної ділянки за цією ж адресою на підставі Свідоцтва про право власності, посвідченого приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Ковтун Л.О. за реєстровим № 951.

Зазначав, що в 2010 році він здійснив надбудову другого поверху (літ. «А`-2») до вказаного житлового будинку, у зв'язку з чим збільшено загальну площу на 32,0 кв. м., а житлову площу - на 16 кв. м.

Посилаючись на підстави, передбачені статтею 376 ЦК України, позивач просив визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, самочинне будівництво якого виникло в результаті здійсненої ним у 2010 році надбудови (літ. «А`-2») до цього будинку.

Справа розглянута за відсутності Красноградської міської ради Харківської області, яка письмових заперечень проти позову не надала.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 22 серпня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 - представник позивача, посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема зазначає, що питання щодо прийняття в експлуатацію спірного житлового будинку було предметом розгляду компетентних органів, про що свідчать його неодноразові звернення та відповіді на них, зокрема Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області від 07 травня 2012 року № 7/20-К-130, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області від 16 грудня 2014 року № 7/20-760, від 03 січня 2017 року № 10920-41; крім того, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно також може бути визнано за рішенням суду.

Красноградська міська рада Харківської області рішення суду першої інстанції не оскаржила, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 19 червня 2003 року держаним нотаріусом Красноградської державної нотаріальної контори Лисяк К.І. за реєстровим № 3-1502, зареєстрованого Красноградським підприємством технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 19 червня 2003 року.

Крім того, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки за цією ж адресою на підставі Свідоцтва про право власності, посвідченого приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Ковтун Л.О. за реєстровим № 951.

В 2010 році позивач здійснив надбудову другого поверху (літ. «А`-2») до вказаного житлового будинку, у зв'язку з чим збільшено загальну площу на 32,0 кв. м., а житлову площу - на 16 кв. м.

Із технічного висновку, зробленого на замовлення ОСОБА_1 Приватним підприємством «Модулор-Сервіс, житловий будинок літ. «А-1» з житловою прибудовою літ. «А1-П», тамбуром літ. «а», господарські споруди (зовнішні та внутрішні стіни, перегородки, фундаменти, покриття, покрівля) знаходяться в задовільному стані.

За частиною 2 статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

За частинами 1, 3 ст. 22 Закону України від 16 листопада 1992 року (з наступними змінами) № 2780-ХП «Про основи містобудування» (далі-Закон № 2780-ХП) забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою в порядку, передбаченому законом, та отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Право на забудову (будівництво) полягає у можливості власника, користувача земельної ділянки здійснювати на ній у порядку, встановленому законом, будівництво об'єктів містобудування, перебудову чи знесення будинків та споруд.

Прийняття об'єктів в експлуатацію здійснюється Держархбудінспекцією в порядку, передбаченому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2015 року № 750) (далі - Постанова № 461).

Так, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об'єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контрою сертифіката (пункт 3 Постанови № 461).

Згідно з частинами 1, 2 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані чи будуються на земельній ділянці, котра не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила чи здійснює самочинне будівництвом нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Статтею 376 ЦК України також визначені правила, за якими можливе визнання за особою права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Відповідно до статті 26 Закону № 2780-ХП спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання (стаття 15 ЦПК України).

З огляду на вказане, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво повинно мати місце при наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції є законним, підстав ля його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги про наявність звернень щодо прийняття в експлуатацію спірного житлового будинку не можуть бути прийняті о уваги. Відповіді Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області від 07 травня 2012 року № 7/20-К-130, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області від 16 грудня 2014 року № 7/20-760, від 03 січня 2017 року № 10920-41 на звернення позивача не є рішеннями компетентних органів в розумінні статті 26 Закону № 2780-ХП.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 307 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 22 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

Л.А.Швецова