Номер провадження: 22-ц/785/8134/17
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Кононенко Н.А.,

Гірняк Л.А.,

за участю секретаря Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, що представляє інтереси ОСОБА_4, на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_5, заінтересована особа - ОСОБА_6, про встановлення юридичного факту,

встановила:

16.12.2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою, в якій ставила питання про встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_7 Свої вимоги заявник мотивувала тим, що з червня 2008 року вона постійно проживала однією сім'єю з ОСОБА_7, який помер у травні 2014 року, та вела з ним сумісне господарство.

Заінтересована особа - ОСОБА_6 до судового засідання не з'явився, однак надав суду заяву, якою погодився з вимогами ОСОБА_5 та просив суд розглянути справу за його відсутності (а.с. 34).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06.02.2017 року, після неодноразових виправлень у ньому описок, вимоги заяви ОСОБА_5 були задоволені. Було визнано факт, що має юридичне значення, що ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 проживала однією сім'єю з червня 2008 року по травень 2014 року - на час відкриття спадщини померлого в травні 2014 року за адресою: АДРЕСА_1.

Як було вказано вище, ухвалами того ж суду від 06.03.2017 року (а.с.58), 08.05.2017 року (а.с.80), 18.07.2017 року (а.с.93) у вказаному рішенні суду були виправлені описки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, що представляє інтереси ОСОБА_4, ставить питання про скасування даного судового рішення із ухваленням нового - про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_5 проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 понад п'ять років разом однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1, а тому є спадкоємицею четвертої черги, як то передбачено 1264 ЦК України, оскільки інших спадкоємців немає. При цьому, суд виходив із того, що ОСОБА_5 проживала зі спадкодавцем також на день його смерті - травень 2014 року, тому вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Однак, з такими висновками суду погодитись не можна, з огляду на наступні обставини.

Так, як вбачається з матеріалів справи, з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 звернувся також заявник ОСОБА_4, в інтересах якого подана апеляційна скарга, що підтверджується копією відповіді приватного нотаріуса Сегенюк Світлани Борисівни від 02.03.2015 № 33/02-14/16/2014 (а.с.105).

Також, відповідно до заяви ОСОБА_4, він звернувся до Київського районного суду м. Одеси про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_7 не менш, ніж п'ять років до часу відкриття спадщини, за якою Київським районним судом м. Одеси відкрите провадження у справі № 520/6786/17 (суддя Калініченко Л.В.) (а.с.118, 140).

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що із позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем за законом четвертої черги та визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 звертався також чоловік заявника по даній справі ОСОБА_5 - ОСОБА_6 до ОСОБА_4 і ОСОБА_9, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сегенюк С.Б.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.04.2016 року, залишеним без змін ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2016 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 було відмовлено (а.с.112-116).

Таким чином, із матеріалів справи безспірно вбачається, що між вказаними особами виник спір про право на спадкування майна після смерті ОСОБА_7, однак ОСОБА_4, який також претендує на спадщину після смерті ОСОБА_7, не був залучений до участі у даній справі, що є порушенням його прав, передбачених ст. 27 ЦПК України, та порушенням загальних принципів цивільного судочинства, які передбачені ст.ст. 1, 10, 11 ЦПК України.

Більш того, матеріали справи не містять доказів звернення заявника ОСОБА_10 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7

Крім викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234, п. 4 ст. 235, п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виконання, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно із ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати на загальних підставах.

Однак, при вирішенні даного судового спору, судом зазначених обставин не було враховано, та не було взято до уваги того, що заінтересованими особами у справі мають бути особи, які також бажають отримати спадщину після смерті ОСОБА_7, тобто ОСОБА_4 і ОСОБА_9

Окрім того, колегія суддів також зазначає, що на даний час в провадженні Київського районного суду м. Одеси мається провадження за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_9, треті особи: ОСОБА_6, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сегенюк С.Б., про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Таким чином, враховуючи, що в даному випадку мається спір про право на спадщину між вказаними особами, суду належало залишити заяву ОСОБА_5 без розгляду і роз'яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах, що в даному випадку і було здійснено заявником ОСОБА_5

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 - ОСОБА_11 звернулась до суду апеляційної інстанції із заявою про зупинення провадження у даній справі до розгляду її вищевказаного позову до ОСОБА_4, ОСОБА_9, треті особи: ОСОБА_6, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сегенюк С.Б., про визнання права власності в порядку спадкування за законом, а також до розгляду заяви ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_7 не менш, ніж п'ять років до часу відкриття спадщини, за якими Київським районним судом м. Одеси відкриті провадження у справі № 520/6786/17 та № 520/10263/17, про що йшлося вище (а.с.143 - 145).

Однак, враховуючи, що даний позов ОСОБА_5 і заява ОСОБА_4, які розглядаються Київським районним судом м. Одеси в різних провадженнях, лише додатково підтверджують наявність між особами, які беруть участь у справі, спору про право на спадщину, що в свою чергу зобов'язує суд залишити заяву ОСОБА_5 по даній справі без розгляду, колегія суддів відмовила в задоволенні її клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Крім викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що про необґрунтованість оскаржуваного судового рішення також свідчить та обставина, що суд, вирішуючи питання про встановлення факту проживання заявника зі спадкодавцем в будинку АДРЕСА_1, вийшов за межі заяви, так як заявник ОСОБА_5 просила суд встановити факт проживання заявника зі спадкодавцем на день відкриття спадщини в будинку АДРЕСА_1.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, доводи апеляційної скарги його повністю спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

У зв'язку з цим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати, заяву ОСОБА_5, заінтересована особа - ОСОБА_6, про встановлення юридичного факту, слід залишити без розгляду.

У відповідності до вимог, передбачених ст. 88 ЦПК України, колегія суддів також вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 704 грн.

Керуючись ст.ст. ч.6 ст. 235, п.4 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, що представляє інтереси ОСОБА_4, задовольнити.

РішенняКиївського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2017 року скасувати і заяву ОСОБА_5, заінтересована особа - ОСОБА_6, про встановлення юридичного факту, залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 704 грн.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції України.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко

Л.А. Гірняк