Провадження № 2/127/4007/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

22.12.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Позов мотивовано тим, що рішенням Господарського суду Вінницької області від 17 грудня 2015 року у справі 102/671/13, у зв'язку з порушенням порядку реалізації арештованого майна визнано недійсними результати прилюдних торгів від 12 квітня 2013 року, проведені торгівельною організацією приватним підприємством "ОСОБА_3 Ш." в особі філії 02 приватного підприємства «ОСОБА_3 Ш.» з реалізації нерухомого майна, а саме: квартири №145 загальною площею 82,2 кв.м. в будинку N240 по вул. Зодчих в м. Вінниці, оформлених протоколом про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна за №0213026-1 від 12.04.2013 року. Відповідно до зазначеного протоколу №0213026-1 від 12.04.2013 року про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, квартира була реалізована за 240750 грн. 00 коп., що і складає суму позову. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 15 березня 2016 року у справі №902/671/13 апеляційну скаргу третьої особи залишено без задоволення, а рішення залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 05 вересня 2016 року у справі 02/671/13 касаційну скаргу залишено без задоволення, а постанову та рішення залишено без змін. Ленінським відділом ДВС Вінницькому МУЮ, не було виконано вимог ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не повернуто на вимогу стягувача - ПАТ "Укрсоцбанк" виконавчий документ, що фактично свідчить про бездіяльність ДВС, яка має усі ознаки протиправної бездіяльності. Власником квартири, до її примусового відчуження на прилюдних торгах від 12 квітня 2013 року, які скасовані рішенням суду, була ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру в багатоповерховому будинку №697 від 25 серпня 05 року та витягом про державну реєстрацію прав від 04 листопада 2011 року. Враховуючи зазначене і те, що прилюдні торги від 12 квітня 2013 року, на яких було реалізовано квартиру позивача, проведені з порушенням чинного законодавства щодо порядку виконання судових рішень, що встановлено в рішеннями судів у справі №902/671/13, то відповідач не є добросовісним набувачем, у якого майно не може бути витребувано відповідно до ч.2 ст.388 Цивільного кодексу України, а тому відповідач є недобросовісним набувачем квартири, що витребовується, у звязку із чим квартира може бути витребувана у відповідача на підставі статті 387 Цивільного кодексу України так як від добросовісного набувача майно може бути витребувано в будь-якому випадку. Просить витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 квартиру №145 загальною площею 82,2 кв.м, в будинку N940 по вул. Зодчих в м. Вінниці на користь власника ОСОБА_1.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявились з невідомих суду причин.

Враховуючи думку позивача та його представника, вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та його представника, постановивши по справі заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру в багатоквартирному будинку №697 від 25.08.2005року ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.31,32).

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 17.12.2015року визнано недійсними результати прилюдних торгів від 12.04.2013року проведені торгівельною організацією призваним підприємством «ОСОБА_3 В.Ш.» в особі філії 02 приватного підприємства «ОСОБА_3 В.Ш.» з реалізації нерухомого майна, а саме: квартири №145 загальною площею 82,2 кв.м. в будинку №40 по вул. Зодчих в м. Вінниці, оформлених протоколом про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна за №0213026-1 від 12.04.2013р. (а.с.7-18).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 15.03.2016р. рішення господарського суду Вінницької області від 17.12.2015року залишено без змін (а.с.20-25).

05.09.2016року постановою Вищого господарського суду України постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.03.2016року та рішення господарського суду Вінницької області від 17.12.2015року залишено без змін (а.с.26-30).

Відповідно до ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.317 Цивільного кодексу України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не же бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі ст.387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Таким чином, відповідач неправомірно володіє (без правової підстави) квартирою, оскільки прилюдні торги від 12 квітня 2013 року, які за своєю суттю є багатостороннім правочином, визнано недійсними рішенням суд, що надає право позивачу витребувати квартиру від особи, яка без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частиною 2 ст.388 Цивільного кодексу України встановлено, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Можливість витребування майна, придбаного за відплатним договором, з чужого незаконного володіння закон ставить у залежність насамперед від того, є володілець майна добросовісним чи недобросовісним його набувачем, а тому чи застосовується ст.387 Цивільного кодексу України, як до недобросовісного набувача майна або застосовується ст.388 Цивільного кодексу України, як до добросовісного набувача майна.

Відповідно до п.9, п.10 частини «Витребування майна із чужого незаконного володіння, у тому числі від добросовісного набувача (віндикаційний позов)» листа Верховного Суду України від 01.07.2013, "Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ", не може бути витребувано від добросовісного набувача майно, якщо воно було продане в порядку, встановленому для виконання судових рішень, а також гроші та цінні папери на пред'явника (ч.2 ст.388, ст.389 ЦК). При цьому слід мати на увазі, що у разі, якщо проведені на виконання судового рішення прилюдні торги з реалізації майна визнано судом такими, що проведені з порушенням чинного законодавства щодо порядку виконання судових рішень, то особа, яка придбала це майно, не є добросовісним набувачем, у якого майно не може бути витребувано відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК (постанова Верховного Суду України від 3 жовтня 011 р., справа N 3-98гс11).

Згідно п. 6 частини «Спори про право власності та інші речові права» листа Верховного суду України від 01.04.2012, "Висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч,1 ст.111-16 ГПК України за 2010 - 2011 рр." у разі якщо проведені на виконання судового рішення прилюдні торги з реалізації майна визнано судом такими, що проведені з порушенням чинного законодавства щодо порядку виконання судових рішень, то особа, яка придбала це майно, не є добросовісним набувачем, у якого майно не може бути витребувано відповідно до ч.2 ст.388 ЦК (постанова Верховного Суду України від 3 жовтня 2011 р. у справі N 3- Згс11; постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі N 3-103гс11).

Відповідно до підпункту 5 пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року за №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня )04 року №1952-І// "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень").

Враховуючи викладене та те, що прилюдні торги від 12.04.2013року на яких було реалізовано квартиру позивача, проведені з порушенням чинного законодавства щодо порядку виконання судових рішень, що встановлено в рішенні господарського суду Вінницької області, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 квартиру №145 загальною площею 82,2 кв.м. в будинку №40 по вул. Зодчих в м. Вінниці на користь власника ОСОБА_1

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 316, 317, 321, 387, 388 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280, 281, 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) квартиру №145 загальною площею 82,2 кв.м. в будинку №40 по вул. Зодчих в м. Вінниці на користь власника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 6891,88гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 28.12.2017року.

Суддя: