Справа № 353/24/17
Провадження № 22-ц/779/1024/2017
Головуючий у 1 інстанції Лущак Н. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Проскурніцького П.І., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю представника апелянта,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Тлумацького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до ОСОБА_2 про стягнення пенсійних виплат, отриманих без достатніх правових підстав за апеляційною скаргою Тлумацького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на рішення Тлумацького районного суду від 19 травня 2017 року

в с т а н о в и л а :

Рішенням Тлумацького районного суду від 19 травня 2017 року відмовлено в задоволенні позову Тлумацького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до ОСОБА_2 про стягнення пенсійних виплат.

Тлумацьке обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області подало апеляційну скаргу в якій вказує, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення посилався на статтю 1215 ЦК України та відмовив в задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає, що даний висновок суду першої інстанції не можна визнати обґрунтованим, оскільки він суперечить правовій позиції Конституційного суду України, викладеній у Рішенні від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 згідно якої, за рахунок бюджетних джерел забезпечується соціальний захист широких верств населення країни, серед яких особи, що отримують пенсії та інші види соціальних виплат та допомоги. Це зобовязує державу дотримуватися частин першої, третьої статті 95 Основного Закону України, згідно з якими бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами; держава прагне до збалансованості бюджету України.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким задовольнити позов повністю.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу № 10903 від 16.07.2012 року управлінням ПФУ в Тлумацькому районі Івано-Франківської області (правонаступник Тлумацьке обєднане Управління ПФУ Івано-Франківської області) відповідачу ОСОБА_2 з 09.07.2012 року призначено пенсію за віком при зниженому пенсійному віці, як дружині померлого військовослужбовця учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 5).

Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області перевіривши пенсійну справу ОСОБА_2 листом № 4824/03 від 22.07.2016 року повідомило позивача, що ОСОБА_2 не мала права на призначення дострокової пенсії за віком, як дружина померлого військовослужбовця учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки перебування військовозобовязаних на військових зборах у переліку видів військової служби відсутнє. Тому право на призначення дострокової пенсії за віком на дружин померлих військовозобовязаних учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які були призвані на спеціальні військові збори, не поширюється (а.с. 6).

На підставі результатів даної перевірки рішенням Тлумацького обєднаного УПФУ Івано-Франківської області № 1367470 від 25.07.2016 року ОСОБА_2 було припинено виплату пенсії з 01.08.2016 року (а.с. 7).

Згідно розрахунку, складеного Тлумацьким обєднаним УПФУ Івано-Франківської області по пенсійній справі № 136740, за період з 09.07.2012 року по 01.08.2016 року ОСОБА_2 проведено зайвих пенсійних виплат в розмірі 45311,78 грн. (а.с. 8-9).

28.07.2016 року відповідачем листом № 2259/03 повідомило ОСОБА_2 про таку переплату пенсії, однак остання 05.08.2016 року подала до Тлумацького обєднаного УПФУ Івано-Франківської області заяву, в якій вказала, що вона не погоджується на повернення суми переплаченої пенсії (а.с. 11).

Частиною 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відсутній факт підроблення документів або представлення органу Пенсійного фонду завідомо неправдивих даних, які стали підставою для виплати ОСОБА_2 пенсії за віком при зниженому пенсійному віці та не доведено зловживань з боку пенсіонера або подання нею недостовірних даних, які слугували підставою для виплати їй такої пенсії.

Закон передбачено два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Дані виняткові обставини повинні аналізуватися виключно в єдиному контексті. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, тому зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих складових. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року та від 02.07.2014 року, які є обовязковими для застосування судами нижчих інстанцій.

В діях ОСОБА_2 відсутні ознаки, які б вказували на її недобросовісність та відсутні докази того, що з боку позивача було допущено рахункову помилку при нарахуванні додаткової пенсії. До помилок, допущених посадовими особами, відносяться помилки при нарахуванні пенсії пов'язані з неправильним застосуванням службовими особами нормативних актів, якими регулюються обчислення та нарахування пенсії для певних категорій пенсіонерів. Навіть збій програми технічного забезпечення не можна, відповідно до вищезазначеного чинного законодавства, вважати рахунковою помилкою, тим більше за тих обставин, що помилка при нарахуванні пенсії була непоодинокою, а повторювалася з 09.07.2012 року по 01.08.2016 року.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що пенсія при зниженому пенсійному віці, як дружині померлого військовозобовязаного учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яка нараховувалась ОСОБА_2 саме через неуважність працівників Тлумацького обєднаного УПФУ Івано-Франківської області, жодним чином не може розцінюватись як рахункова помилка.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності повернення зайво виплаченої відповідачу пенсії не заслуговують на увагу і спростовані доводами, наведеними у рішенні суду.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Тлумацького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області відхилити.

Рішення Тлумацького районного суду від 19 травня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_3

ОСОБА_4