РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2017 року Провадження №2/425/614/17

Справа №425/2469/17

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Москаленко В.В.

за участю секретаря Окрошко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він є власником квартири № 20 за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Володимирська, будинок №24-А, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.11.2005 та на підставі свідоцтва про прийняття спадщини за законом від 20.05.2014.

У зазначеній квартирі зареєстровані за місцем проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З 2015 року, відповідачі у вищезазначеній квартирі не проживають, комунальні послуги не сплачують, їх речей у квартирі немає.

Добровільно з реєстрації за місцем проживання відповідачі не знімаються.

Просять визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 20 у будинку № 24-А по вулиці Володимирська у місті Рубіжне Луганської області.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, пояснив суду, що відповідач ОСОБА_2 є його племінником, а відповідач ОСОБА_4 є сином його племінника. Відповідачі з 2015 року не проживають у вказаній квартирі та не знімаються з реєстраційного обліку, чим перешкоджають йому здійснювати своє право власності.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причин неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали, заперечень на позов не надали, були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за

допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області надав висновок згідно якого не заперечує проти задоволення позовних вимог та заяву про розгляд справи без його участі.

Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомлених відповідачів, відсутності заяв відповідачів про розгляд справи без їх участі та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Свідок ОСОБА_5, пояснила у судовому засіданні, що позивач її чоловік. Відповідачі є родичами позивача. У спірній квартирі відповідачі не проживають з 2013 року, їх речей в квартирі немає.

Свідок ОСОБА_6, пояснив у судовому засіданні, що він є зятем позивача. Відповідачі є родичами позивача. Відповідачі за вказаною адресою не проживають протягом останніх трьох років, їх речей в квартирі немає.

Суд, заслухавши позивача, свідків, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири № 20, розташованої за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Володимирська, будинок № 24-А (копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно - а.с. 14, копія свідоцтва про право на спадщину за законом а.с. 15, копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності а.с. 16).

У вищезазначеній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2(копія довідки Центру адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради № 127 від 28.08.2017 - а.с.10; відомості адресно-довідкових підрозділів - а.с. 24, 25, 26).

З акту щодо встановлення факту проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що за вказаною адресою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не проживають (а.с. 82).

Згідно висновку Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області від 19.12.2017 № 788 вбачається, що Службою у справах дітей Рубіжанської міської ради, у складі комісії, 13.12.2017 було оглянуто квартиру № 20 за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Володимирська, будинок № 24-А, з метою перевірки факту проживання малолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до акту обстеження від 13.12.2017, малолітня дитина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом зі своїми батьками, зі слів сусідів, не проживає за даною адресою, приблизно з 2015 року. Згідно інформації УПСЗН Рубіжанської міської ради від 19.12.2017 за № 3/7174, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 на обліку в УПСЗН не перебуває, та ніяких видів допомоги не отримує. Згідно з інформацією центру первинної медико-санітарної допомоги Рубіжанської міської ради, малолітня дитина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1, не проживає у звязку з вибуттям до Російської Федерації.Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради не заперечує щодо визнання ОСОБА_2 та його малолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2. (а.с. 80).

Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі визначеному відповідно до угоди з власником.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже судом встановлено, що відповідачі у квартирі АДРЕСА_3 відсутні, без поважної причини, понад один рік, виїхали на постійне місце проживання до іншого міста, не є власниками вищевказаної квартири, а тому втратили право користування цією квартирою.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 11, 81 280, 281 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_4.

Заочне рішення може бути переглянуто судом ,що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення Позивач може оскаржити рішення до Апеляційного суду Луганської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Москаленко