Провадження № 2/521/5368/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на її користь на утримання дочки у розмірі 516 гривень на ? частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Свій позов обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем має дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 лютого 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 516 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 16.05.2032 року. Позивачка вказує, що у за період з лютого 2015 року минуло 2,5 років і витрати на утримання дитини значно зросли, що пов'язано із зростанням цін в країні та фізіологічними процесами зростання дитини збільшились витрати на харчування, одяг, взуття, і ін. потреби. Зокрема, у доньки поставлений діагноз плоско-вальгусна плоскостопість обох стоп. 01.08.2017року нею придбано дитині ортопедичне взуття, одна пара босоніжок коштує 895 гривень. Зимове дитяче ортопедичне взуття коштує близько 1500-2500 грн. Лікування потребує придбання для використання дитиною ортопедичного взуття та стельок на постійній основі враховуючи різні погодні умови, проходження курсів масажу для профілактики і лікування виявленого захворювання, відвідування занять лікувально-фізкультурного характеру, що потребує матеріальних витрат більших ніж звичайні. Лікування плоскостопості може тривати роками. В зв'язку із вищенаведеним я вважаю на даний період часу суму присуджених аліментів до сплати відповідачем в розмірі 516 грн. недостатньою для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку спільної доньки із відповідачем, враховуючи той факт, що окрім сплачуваних аліментів, відповідач жодним іншим способом не допомагає у вихованні дитини ні з матеріальної сторони, ні з виховательської. Оскільки позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханнями матеріальної або іншої допомоги, але відповідач вислухавши її прохання, у відповідь проявляв агресію, вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Позивачка також у позові наголошує, що відповідач аліментів нікому не платить, окрім як на користь їхньої спільної доньки ОСОБА_4, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх непрацездатних дочки, сина немає. Відповідач проживає разом із своєю матір'ю в трьохкімнатній квартирі за адресою АДРЕСА_1, в якій відповідачу належить частка даної квартири. Відповідач також є власником автомобіля марки Volkswagen Caddy, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (додаток 10). В 2016 році відповідачем була придбана земельно-дачна ділянка поблизу м. Кропивницький для забудівлі. Відповідач працює за фахом у будівельній галузі, в 2016- 2017 році з метою заробітку виїзджав з України до Норвегії, про що можуть свідчити відмітки у закордонному паспорті відповідача. На даний час відповідач працює в Україні. Відповідач є повнолітньою, працездатною особою, батьком, який за законом зобов'язаний утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Не погоджуючись з позовом ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 предявив до суду зустрічний позов про припинення стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв'язку з тим, що дочка не перебуває на утриманні позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 наголошує, що йому стало відомо, що дитина з позивачкою не проживає, а проживає з третьою особою бабусею, матір'ю ОСОБА_1, у селі Підгінні та відвідує дитячий садок №15 «Зірочка», в той час як мати ОСОБА_1 проживає в місті Одеса, за місцем реєстрації, що підтверджується довідкою ОСББ «Промислова 1/10» № 363 від 02.10.2017, яка додана позивачкою та міститься в матеріалах справи. За підтвердженням даної інформації він звернувся із заявою до Керівника Дошкільного навчального закладу № 15 «Зірочка» ОСОБА_5, в якій просив повідомити чи дійсно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідує Дошкільний навчальний заклад №15 «Зірочка» та повідомити фактичну адресу проживання дитини. На запит було надано відповідь у вигляді Довідки № 93 від 14 листопада 2017, від завідувача ДНЗ №15 «Зірочка», що ОСОБА_4 16.05:2014 року народження дійсно відвідує ДНЗ № 15 «Зірочка» групу №7 з травня 2017 року по сьогоднішній день, та фактично проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3. Приводить і забирає дитину із садочка бабуся. Ураховуючи положення частин 1, 2 статті 179 Сімейного кодексу України, про те, що аліменти одержані на дитину є власністю дитини, той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я кого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. У ОСОБА_2 є сумніви, що ОСОБА_1 витрачає отримані від нього аліменти на потреби дитини, у зв'язку з чим він звернувся до служби у справах дітей щодо перевірки цільового використання аліментів. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. З аналізу даної статті можна зробити висновок, що аліменти присуджуються та виплачуються тій особі з якою проживає та на утриманні якої перебуває дитина. Враховуючи викладені ним вище обставини зрозуміло, що дитина проживає з бабусею та перебуває на її утриманні, а тому виплата аліментів позивачці є безпідставною та протизаконною і підлягає припиненню.

Позивачка в судові засідання не зявлялася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує просить розглянути справу в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судові засідання призначені до розгляду на 16.11.2017 року, на 11.12.2017 року не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 15.11.2016 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про відкладення справи у звязку з категоричним невизнанням позовних вимог та з необхідністю зібрання та подання доказів у обгунтування заперечень на позов. Справа слуханням відкладена на 11 грудня 2017 року. 11.12.2017 року представником відповідача ОСОБА_2 подано зустрічний позов про припинення стягнення аліментів та клопотання про проведення судового засідання у режимі відео конференції. Ухвалою суду від 11 грудня 2017 року у задоволенні клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відео конференції по даній цивільній справі відмовлено. Відповідно до вимог частини 4 статті 169 ЦПК України у разі повторної неявки судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі належних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що відповідачем надано суду зустрічний позов, документи якими він обґрунтовується, суд приходить до висновку, про розгляд даної справи за відсутності сторін, з врахуванням предмету позову, скорочених строків розгляду даної категорії справ, з врахуванням усіх доводів викладених у позовних заявах та поданих сторонами документів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а з зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ОЛ № 163866, виданого 23 травня 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції.

Сторони разом не проживають, після розірвання шлюбу дитина залишилися проживати з матірю, що не оспорюється сторонами.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 лютого 2015 року за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 516 гривень на утримання дитини ОСОБА_4 16.05. ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 01 березня 2015 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 16 травня 2032 року. В решті частини позовних вимог відмовлено. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 17 травня 2015 року рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 лютого 2015 року скасовано в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення донькою трьох років, тобто до 16.05.2017 року.

Відповідно до статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоровя когось зі них та інших випадках, передбачених цим кодексом. В контексті ст. 192 СК України покращення матеріального стану платника аліментів, про що стало відомо одержувачу аліментів, надає право останньому звернутися з позовом про збільшення розміру аліментів, але за умови що його власний стан погіршився. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та мате ратне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів».

Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3 ст.181 СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2017 рік для дітей віком до шести років. Згідно з даним Законом для дітей відповідного віку прожитковий мінімум складає: з 01 січня 2017 року - 1355 гривень; з 01.05.2017 року - 1426 гривень; з 01 грудня - 1492 гривень. Враховуючи вимоги СК України, Закон України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII , мінімальний розмір аліментів на дитину цього віку не може бути меншим ніж 746 гривень, хоча відповідач сплачує за рішенням суду 516 гривень. Оскільки позивачка за основним позовом просить присудити до стягнення замість 516 гривень ? частину від усіх видів заробітку відповідача, що з законом не може бути меншою ніж 746 гривень, то суд приходить до висновку, що предметом позовних вимог є як зміна способу стягнення аліментів так і збільшення розміру аліментів.

Суд враховує надані позивачкою документи, а саме направлення на виготовлення протезно-ортопедичного виробу, з якого вбачається що дитині поставлений діагноз плоско-вальгусна плоскостопість обох стоп. Квитанцією від 01.08.2017року підтверджується придбання дитині ортопедичного взуття на суму 895 гривень. В позові ОСОБА_1 вказувала що відповідач є здоровою, працездатною людиною, яка володіє на праві власності нерухомим майном, керує та є власником транспортного засобу марки Volkswagen Caddy, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. В 2016 році відповідачем була придбана земельно-дачна ділянка поблизу м. Кропивницький для забудівлі. Відповідач працює за фахом у будівельній галузі, в 2016-2017 році з метою заробітку виїзджав з України до Норвегії. Судом враховується, що відповідач проти цих обставин не заперечував, а його зустрічний позов грунтувався виключно на тому, що дитина не проживає разом з матірю, а проживає з бабусею матірю ОСОБА_1.

Таким чином, суд з підстав викладених вище у мотивувальній частині рішення приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо зміну способу та розміру призначених аліментів та присуджує до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 аліменти у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стосовно позовних вимог про звільнення ОСОБА_2 від сплати аліментів, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Стаття 273 СК України містить дві підстави для їх коригування: а) шляхом зміни розмір аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення та і у бік покращення. Звільнення від сплати аліментів - те саме припинення їх сплати, оскільки відпали підстави. Звільнення від сплати аліментів суд вирішує в кожному конкретному випадку з наданням достовірних доказів при поданні позовної заяви зацікавленою особою.

Як вбачається з мотивувальної частини рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, представник відповідача ОСОБА_2 вказувала, що позивачка з січня 2015 року переїхала проживати до своєї матері, одразу звернувшись до суду із позовом про стягнення аліментів.

ОСОБА_2 суду надано довідку дошкільного навчального закладу м. Кіровограда (Ясла-садок) № 15 комбінованого типу за № 93 від 14 листопада 2017 року, з якої вбачається, що його дитина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно відвідує дошкільний навчальний заклад № 15 «Зірочка» групу № 7 з травня 2017 року по сьогоднішній день. Дитина проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_5. Приводить дитину та забирає з садочка бабуся. Проаналізувавши вищенаведені документи суд приходить до висновку, що дитина стала відвідувати дитячий садок починаючи з трирічного віку, а до цього часу з дитиною дома знаходилася мати позивачка ОСОБА_1 При винесенні рішення суд приймає до уваги і довідку з місця реєстрації ОСОБА_1 за адресою квартира № 59 будинок № 1/10, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за вказаною адресою. Оскільки місцем проживання та місцем реєстрації можуть бути різні адреси, суд не вважає надану відповідачем довідку з дитячого садочка належним доказом окремого проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 від її матері ОСОБА_1, та доказом того, що батько дитини ОСОБА_2 має бути звільнений від сплати аліментів на утримання дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 169, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 180, 181, 182, 183,184,192, 273 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити спосіб та розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 516 гривень щомісячно.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт серія ЕА 573357 виданий Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області, ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 16 травня 2032 року, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт серія ЕА 573357 виданий Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області, ІПН НОМЕР_2) на користь державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в десятиденний термін. Особи, що приймали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення мають право на його оскарження на протязі десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: