Справа № 569/4733/17
Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,
з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -
ОСОБА_2 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому просить суд розірвати її шлюб з ОСОБА_3, зареєстрований 04 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 781, після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне - Мудрик, а також стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 гривень щомісячно.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось. В сімї у них були постійні конфлікти та непорозуміння. Вони спочатку проживали у місті Києві, а пізніше переїхали до міста Рівне і проживали з її батьками. Після народження сина вона не працювала, доглядала сина. Відповідач не приділяв уваги сімї, вихованням сина не займався. Не надавав відповідач і матеріальної допомоги сімї. Матеріально її та сина утримували її батьки. Постійні конфлікти в сімї негативно впливали на її стан здоровя та на виховання малолітнього сина. З листопада 2015 року вони з відповідачем разом не проживають. Де фактично проживає відповідач і де він працює, їй невідомо. За час окремого проживання вони стали чужими людьми, відповідач сімєю та сином зовсім не цікавиться. Вона втратила до відповідача почуття любові та поваги та жити з ним не бажає. Їх сімя практично розпалась і шлюб існує лише формально, перспектив для збереження сімї вона не бачить, а тому і просить розірвати шлюб. Оскільки відповідач матеріальної дпомоги на утримання сина у добровільному порядку їй не надає, просить суд стягнути з відповідача аліменти.
Позивач ОСОБА_2 подала суду письмову заяву, в якій позов підтримала повністю та просить суд його задовольнити. Розгляд справи просить провести у її відсутності. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, про час і місце судового засідання був оповіщений у встановленому порядку. Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло. Заперечень на позов відповідач не подав.
Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Судом встановлено, що сторони з 04 серпня 2012 року перебувають у шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Сторони тривалий час разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, не піклуються один про одного і спільного господарства не ведуть. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені.
Відповідно до частини другої статті 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.
За визначенням поняття шлюбу, наведеним у частині першій статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Статтею 24 СК України закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Як слідує з положень статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.
Відповідно до вимог статті 112 СК України, якою визначено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що подальше спiльне життя подpужжя i збеpеження шлюбу супеpечило б iнтеpесам позивача, що мають для неї iстотне значення, а тому шлюб мiж стоpонами необхiдно pозipвати.
Судом також встановлено, що на теперішній час малолітній син ОСОБА_5 проживає разом з матірю. Відповідач належної матеріальної допомоги позивачу на утримання сина не надає, між сторонами не досягнуто домовленості про спосіб виконання відповідачем обовязку утримувати дитину, яка проживає разом з позивачем, ні в грошовій, ні в натуральній формі, а тому суд вважає необхідним, з метою забезпечення права дитини на матеріальне утримання, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина.
Згідно статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами першою-третьою статті 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до вимог статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.
Як зазначено у частині третій статті 181 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно статті 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 01 травня 2017 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років у розмірі 1355 грн на одну особу в розрахунку на місяць, з 01 грудня 2017 року 1492 грн, а на дітей віком від 6 до 18 років - у розмірі 1777 грн та 1860 грн відповідно.
Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2).
Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4)
Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6).
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обовязку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обовязком батьків, тобто матері та батька.
За наведених обставин, враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у статті 7 СК України, а саме, рівність прав і обовязків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сімї, суд вважає необхідним та доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн, що становить близько половини встановленого прожиткового мінімуму, визнаючи вказаний розмір аліментів справедливим та розумним.
Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів (незадовільний стан здоровя відповідача, наявність у нього інших, крім сина ОСОБА_5, утриманців, тощо), судом не встановлена.
На підставі ст.ст.24,110,112,180,182,184,191 Сiмейного кодексу України, керуючись ст.ст.3,10,11,60,88,209,212,214,215,218,223,224,225,226,292,294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Шлюб мiж ОСОБА_2 і ОСОБА_3, зареєстрований 04 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 781, розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище позивача ОСОБА_2 змінити на дошлюбне - Мудрик.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 24 березня 2017 року і до повноліття дитини.
Рiшення в частинi стягнення алiментiв у межах суми платежу за один місяць пiдлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ю.П.Куцоконь