Справа № 317/112/17
№/п2/317/352/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2017 року Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Громової І.Б.
при секретарі Коваль В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В судове засідання, яке було призначено на 23.02.2017р. викликався представник позивача, не зважаючи на заяву про слухання справи за його відсутності, оскільки при вивченні матеріалів справи виникли питання до наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості, однак представника позивача в судове засідання не зявився, про день та час справи повідомлений своєчасно та належним чином(а.с.38) 27.03.2017року судом було винесено ухвалу, якою визнано явку представника позивача обовязковою в судове засідання, яке було призначене на 12.04.2017р., однак представник позивача також не зявився, ухвалу суду отримав (а.с.50) та не надав жодного пояснення стосовно позову. 24.05.2017 року в судове засідання зявився представник позивача за довіреністю ОСОБА_2, яка пояснила, що надати правильний розрахунок вона не може на даний час, просила суд відкласти слухання справи для надання можливості підготувати вказаний розрахунок. Клопотання представника позивача суд задовольнив, відклав слухання справи на 30.05.2017р., однак а ні на 30.05.2017 р., а ні на 07.06.2017 р. представник позивача суду не надав жодного розрахунку, в судові засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся, надавав суду заяви про відкладення слухання справи, посилаючись на зайнятість представника в іншому судовому засіданні, при цьому жодного документу на підтвердження зайнятості представника не надав.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомляв, заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не надав.
Суд на підставі ст.ст.169, 224-226 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб, на підставі наявних у ній даних в заочному порядку.
У звязку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалось, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.
Згідно зі ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).
Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому (ч.1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
04.07.2006 року був укладений кредитний договір за №DNH4KP61600713 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 7186,89 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Вказаний договір укладався шляхом підписання ОСОБА_1 заяви, в якій він дав згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком Договір.
ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк» у відповідності до рішення зборів акціонерів від 30.04.2009 р.
17.07.2009 року було проведено державну реєстрацію вказаних змін.
Банк зазначив, що свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, видав платіжну карту та відкрив картрахунок.
Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 05.03.2014 року було встановлено, що у звязку з невиконанням відповідачем ОСОБА_1 зобовязань, покладених на нього кредитним договором №DNH4KP61600713 станом на 27.09.2013 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 55 876,42 гривень, яка і була стягнута з відповідача вказаним рішенням.
При розгляді цивільної справи за №317/5148/13-ц позивачем суду надавався розрахунок заборгованості за період від 04.07.2006 року по 27.09.2013 року.
Розрахунок заборгованості за договором №DNH4KP61600713 суду наданий за період з 04.07.2006р. по 25.11.2016р. (а.с.4,5)
Суд вказував представнику позивача на наявність невідповідності в розрахунку, а саме: у сумі заборгованості, яка складає на момент звернення до суду саме із даним позовом, однак позивач проігнорував вказане зауваження.
А тому розрахунок заборгованості, який був наданий разом із позовом, суд не може прийняти як доказ, оскільки він містить відомості в тому числі з моменту укладання договору, тобто за той період, за який заборгованість з відповідача ОСОБА_1 вже була стягнута.
Факт того, що між банком та відповідачем ОСОБА_1 по справі був укладений договір №DNH4KP61600713 від 04.07.2006 року, вже встановлений був судом, ніким не заперечується та не оскаржується, однак на даний час у суду відсутні підстави стягувати суму заборгованості, яка була зазначена в позові ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 25.11.2016р., оскільки розрахунок заборгованості містить суттєву невідповідність, яку суд за власної ініціативи не має право вираховувати. Суд не може виходити за межі позовних вимог, тому вважає, що в позові ПАТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити.
Керуючись 509, 512-519, 526, 530, 536, 549, 551, 610-612, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 11, 15, 57-62, 64, 88, 169, 208,212-215, 223-226, 294 ЦПК України, суд,-
В позові публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви про його апеляційне оскарження.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І.Б. ГРОМОВА