Справа № 750/3183/17
Провадження № 2/750/1130/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі: судді Жук М.І., за участю секретаря судового засідання Щербак І.В., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

22.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, між сторонами подружні відносини не підтримуються, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, протягом чотирьох років вони спільного господарства та бюджету не ведуть та про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини із всіх видів його доходів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не надає їй достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач позов визнав повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.06.2008 року і вони є батьками малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається.

Оскільки протягом чотирьох років сторони спільного господарства та бюджету не ведуть і проживають окремо, поновлювати сімейні стосунки не бажають і заперечують щодо надання судом строку для їх можливого примирення, а ступінь відчуженості сторін є значним - їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Згідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину.

Відповідач не має інших утриманців, його вік та стан здоров'я дозволяють сплачувати аліменти позивачу на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку).

Встановлені судом обставини справи є підставами для задоволення позову, з покладанням на відповідача судових витрат по справі.

Керуючись ст.ст.213-215, 367, 88 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання дитини, - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 14.06.2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №660.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 (одна/четверта) частини із всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 28.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя