АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6604/17 Справа № 203/1644/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 червня 2017 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення, дії та бездіяльність державних виконавців Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заінтересовані особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на рішення, дії та бездіяльність державних виконавців Чечелівського (кол.Красногвардійський) відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі Чечелівського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області) та Шевченківського (кол.Бабушкінський) відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі Шевченківський ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області), мотивуючи тим, що у квітні 2016 року судом було ухвалено рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 грошових коштів, на підставі якого видано виконавчий лист та державним виконавцем Чечелівського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрите виконавче провадження, яке було закінчено з передачею провадження до Шевченківського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Зазначав, що закінчення та передача виконавчого провадження були здійснені без дотримання вимог закону.

Вказував, що після прийняття Шевченківським ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області на виконання виконавчого провадження державний виконавець порушив приписи закону щодо правил прийняття провадження, направлення сторонам копій процесуальних документів, надання боржникові строку для добровільного виконання рішення тощо.

Посилаючись на те, що дані дії державних виконавців порушили вимоги закону та його права, просив суд ухвалити рішення, яким визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Красногвардійського ВДВС м.Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 03 жовтня 2016 року про закінчення виконавчого провадження №52118882; визнати неправомірними дії державного виконавця Красногвардійського ВДВС м.Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо направлення виконавчого провадження №52118882 до Бабушкінського ВДВС м.Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області без затвердження постанови від 03 жовтня 2016 року про закінчення виконавчого провадження №52118882 начальником Красногвардійського ВДВС м.Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Красногвардійського ВДВС м.Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо ненадіслання у встановленому порядку постанови від 03 жовтня 2016 року про закінчення виконавчого провадження №52118882 сторонам виконавчого провадження; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Бабушкінського ВДВС м.Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_6 щодо неухвалення після одержання від Красногвардійського ВДВС м.Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області матеріалів виконавчого провадження №52118882 постанови про прийняття виконавчого провадження до виконання та ненадіслання її сторонам виконавчого провадження; визнати неправомірними дії державного виконавця Бабушкінського ВДВС м.Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_6 щодо примусового виконання виконавчого листа від 13 квітня 2016 року №203/4617/15, виданого Кіровським районним судом м.Дніпропетровська, без встановлення строку на самостійне його виконання ОСОБА_2 та без направлення постанови про відкриття виконавчого провадження боржникові (виконавче провадження №52612799); визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 04 жовтня 2016 року, ухвалену державним виконавцем Бабушкінського ВДВС м.Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_6 (виконавче провадження №52612799); визнати неправомірною та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_2 від 04 жовтня 2016 року, ухвалену державним виконавцем Бабушкінського ВДВ м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_6 (виконавче провадження №52612799); визнати неправомірною та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_2 від 27 квітня 2017 року, ухвалену старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_6 (виконавче провадження №52612799); визнати неправомірною та скасувати постанову про арешт майна ОСОБА_2 від 17 лютого 2017 року, ухвалену старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_6 (виконавче провадження №52612799); скасувати запис про обтяження обєкту нерухомого майна (арешт) №190070079 (спеціальний розділ), внесений старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_6 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі постанови від 17 лютого 2017 року про арешт майна боржника.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 червня 2017 року скарга ОСОБА_2 задоволена.

В апеляційній скарзі Шевченківський ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ставить питання про скасування ухвали суду та залишення скарги ОСОБА_2 без задоволення, зазначаючи, що ухвала винесена з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 апеляційну скаргу не визнав та просив залишити її без задоволення.

Представник стягувача ОСОБА_3 ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу Шевченківського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити з підстав, які в ній викладені.

За правилами ст.383 ЦПК України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно частин 2,3 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Отже за змістом вказаних норм закону, обовязковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти загальною сумою 50.555 грн.18 коп.

Рішення суду оскаржувалося в апеляційному порядку й набрало законної сили 13 квітня 2016 року.

На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист №203/4617/15 (а.с.35,36,112).

08 вересня 2016 року виконавче провадження з виконання рішення суду від 27 листопада 2015 року було відкрите Красногвардійським ВДВС м.Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області (державний виконавець Графченко Р.А., виконавче провадження №52118882).

03 жовтня 2016 року державним виконавцем Графченком Р.А. було ухвалено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з тим, що боржник ОСОБА_2 працював на території Бабушкінського району м.Дніпропетровська (а.с.110-звор.).

Того ж дня державний виконавець Графченко Р.А. надіслав постанову про закінчення виконавчого провадження від 03 жовтня 2016 року до Бабушкінського ВДВС м.Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с.110).

04 жовтня 2016 року державним виконавцем Бабушкінського ВДВС м.Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_6 на підставі виконавчого листа від 13 квітня 2016 року №203/4617/15 було ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження №52612799 (а.с.109).

Того ж дня державний виконавець Потапенко В.В. ухвалила постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, якою звернула стягнення на усі види доходів ОСОБА_2 (а.с.106,107).

17 лютого 2017 року державний виконавець Потапенко В.В. ухвалила постанову про арешт майна боржника, яким наклала арешт на нерухоме майно, розташоване у м.Дніпро по вул.Кедріна,53А/1/56. На підставі цієї постанови до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про обтяження обєкту нерухомого майна (арешт) №190070079 (спеціальний розділ) (а.с.95).

27 квітня 2017 року державний виконавець Потапенко В.В. ухвалила постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, якою звернула стягнення на усі види доходів ОСОБА_2 (а.с.80,81).

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що під час виконання рішення суду державними виконавцями були порушені вимоги закону.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку,встановленим цим Законом.

У відповідності до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при виконанні рішень судів (інших органів) здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Обовязковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладається на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Стаття 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлює обов'язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Частина 1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язує державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до положень ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами, (стаття 17 вказаного Закону).

Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у газ: ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат,пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець цього майна повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби у строк до початку примусового виконання рішення. Після внесення покупцем коштів арешт з проданого майна боржника знімається за постановою державного виконавця.

Скаржником ОСОБА_2 не було у повній мірі доведено порушення його прав.

Колегія суддів наголошує на тому, що оскаржувана ухвала не містить правового обґрунтування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.50, ч.ч.1,2 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження » звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації. Стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача заставодержателя. За постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору, винесеної у виконавчому провадженні про звернення стягнення на заставлене майно, стягнення звертається на вільне від застави майно боржника. У разі коли коштів, одержаних від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно, виконавчий документ повертається стягувачу заставодержателя в порядку, визначеному п.6 ч.1 ст.40 цього Закону.

Державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, зокрема, державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом (ст.5 Закону України «Про виконавче провадження»).

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що всі дії були направлені виключно на виконання рішення суду яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Пунктом 9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_5 України, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

На підстав викладеного колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги Шевченківського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області та необхідність скасування ухвали Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 червня 2017 року з прийняттям постанови про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.367,374,376,382,383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 червня 2017 року скасувати.

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на рішення, дії та бездіяльність державних виконавців Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заінтересовані особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_8