Провадження № 2/127/5800/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Слізяк М.М.,

з участю позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Пориваєвої Т.Г.,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, у якому просила суд стягувати з ОСОБА_3 аліменти на її утримання як повнолітньої доньки відповідача ОСОБА_3 в розмірі 1800,00 грн. від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, на період навчання до 30.06.20120 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач ОСОБА_3 є батьком позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка не працює, так як навчається на денній формі навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті. Крім того, вона відвідує репетиторів, є учасницею Народного аматорського ансамблю танцю «Роза вітрів». Відповідач же є працездатною особою, приватним підприємцем, однак будь-якої матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання не надає, тому позивач звернулася до суду з даним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 та її адвокат Пориваєва Т.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити повністю. Позивачка суду пояснила, що вона не працює, так як навчається стаціонарно у Вінницькому державному педагогічному університеті, проживає разом із матір'ю, яка приймає участь у матеріальному забезпеченні позивачки, на відміну від батька, який зобов'язаний, проте відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки. Вважає, що аліменти на її утримання в розмірі 1800,00 грн. щомісячно відповідач має можливість сплачувати, так як інших утриманців він не має, є приватним підприємцем і отримує дохід приблизно 12000,00 грн. щомісячно, а можливо, й більше.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання позивачки в розмірі 900,00 грн. щомісячно, надав при цьому письмові заперечення (а.с. 25-26). Суду пояснив, що він є приватним підприємцем, однак має нерегулярний і непостійний дохід. Крім того, він є інвалідом ІІІ групи, часто хворіє та потребує постійного лікування.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою відповідача ОСОБА_3 (а.с. 4).

Позивачка ОСОБА_1 зареєстрована та проживає разом з матір'ю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою квартального комітету «Набережний-1» від 27.11.2017 року (а.с. 42).

Мати позивачки - ОСОБА_4 працює вчителем української мови та літератури КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ВМР №12», за період з травня 2017 року по жовтень 2017 року її заробітна плата склала 47333,80 грн. (а.с. 43).

Також ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті, строк навчання до 30.06.2020 року, що стверджується угодою про підготовку фахівців з вищою освітою від 01.09.2016 року (а.с. 7).

Відповідач ОСОБА_3 є інвалідом ІІІ групи, часто хворіє, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 та виписками з медичних карток (а.с. 27, 29-36).

Відповідно до довідки Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області ФОП ОСОБА_3 рахується на податковому обліку у Вінницькій ОДПІ з 09.09.1999 року, та за період з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року його дохід складає 98070,00 грн. (а.с. 28).

На запитання суду відповідач ОСОБА_3 пояснив, що він хворіє на астму з 10 років, крім того, має ряд інших захворювань хребта. Сума його доходу в розмірі 98070,00 грн. це є валовий дохід, а чистий дохід він отримує у розмірі приблизно 3000-4000,00 грн. щомісячно. Його доходи є нерегулярними, оскільки в період загострення хвороб, він змушений лікуватися, а не працювати, при цьому витрачати відповідні кошти на лікування. Позивачка ОСОБА_1 є його єдиною донькою.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

По даній справі встановлено, що ОСОБА_1 досягла повноліття, однак не досягла 23 років, навчається, потребує утримання не лише від матері, з якою проживає, але й від батька.

Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов'язку відповідача ОСОБА_3 піклуватися та матеріально забезпечувати свою повнолітню доньку ОСОБА_1, тобто сплачувати аліменти на її утримання на період навчання.

Разом з тим, на думку суду, заявлений розмір аліментів в сумі 1800 грн. щомісячно, який зазначила позивачка, є дещо завищеним.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу на місяць становить 1684,00 грн.

Судом встановлено, що обоє батьків позивачки є працездатними, працюють та отримують відповідний дохід (приблизно однаковий з урахуванням пенсії відповідача по інвалідності), у обох батьків позивачки інших утриманців, крім неї, немає (при цьому доказів про дохід відповідача щомісячно в сумі 12000,00 грн. позивачка суду не надала та будь-яких клопотань про витребування вказаних доказів суду не заявляла). Позивачка та матір, з якою вона проживає, є здоровими, працездатними особами і доказів в спростування вказаних обставин суду не було надано. Натомість відповідач є інвалідом ІІІ групи, хворіє та потребує лікування, що підтверджується медичними виписками.

Враховуючи те, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу на місяць становить 1684,00 грн., повнолітню дитину яка навчається зобов'язані утримувати і мати, і батько, беручи до уваги стан здоров'я повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і платника аліментів, а також те, що відповідач працює та отримує доходи, тобто має можливість надавати утримання, суд виходячи із засад розумності і справедливості, а також найкращого забезпечення інтересів позивачки прийшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_3 слід стягувати на користь позивачки щомісячно 1000 грн. аліментів, задовольнивши таким чином позовні вимоги частково.

Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, тому згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 212 - 217, ЦПК України та ст. ст. 182, 184, 191, 198-2000 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та на її утримання, в розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 10.10.2017 року на період її навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті імені ОСОБА_5, а саме до 30 червня 2020 року, але не більше ніж до досягнення позивачкою 23-річного віку.

В задоволенні решти суми позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 640,00 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: