Провадження № 2/185/1126/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 грудня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., з участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_4 міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_4 міськрайонний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому просив стягнути з нього на користь центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 31295,88 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що відповідач з 24.11.2014 року був зареєстрований у ОСОБА_4 міськрайонному центрі зайнятості як безробітний, та отримував допомогу по безробіттю. Однак в порушення норм чинного законодавства відповідач не повідомив центру зайнятості про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку, внаслідок чого за період з 01.03.2015 року по 25.11.2015 року незаконно отримував допомогу по безробіттю, загальна сума якої склала 31295,88 грн., яку позивач просив стягнути на свою користь.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач та його представник, кожен окремо, позов не визнали, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. 24.11.2014 року відповідач звернувся до ОСОБА_4 міськрайонного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного, де він був зареєстрований як шукаючий роботу з відкриттям персональної картки № 00021.

Наказом від 24.11.2014 року № НТ141124 відповідачу наданий статус безробітного з 24.11.2014 року відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення». Згідно з поданою відповідачем заявою про надання статусу безробітного, відповідач був ознайомлений з правами та обов'язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», та підтверджується його підписом.

Наказом від 02.03.2015 року НТ№ 150302 відповідачу розпочато виплату допомоги по безробіттю з 01.03.2015 року.

04.03.2015 року відповідачем написано заяву з прохання виплатити йому залишок допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності. 05.03.2015 року на комісії з питань здійснення одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності було ухвалено позитивне рішення щодо виплати допомоги по безробіттю одноразово.

06.03.2015 року Наказом № 93 ОСОБА_4 міськрайонного центру зайнятості було прийнято рішення про здійснення виплати допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності. 13.03.2015 року НТ№ 150313 відповідачу припинено реєстрацію безробітного у зв'язку з отриманням одноразової виплати допомоги по безробіттю з 10.03.2015 року. Відповідачу було нараховано та виплачено допомогу по безробіття за період з 01.03.2015 року по 25.11.2015 року в розмірі 31295.88 грн. Дана сума складається із: 1. Допомога по безробіттю в сумі 1138.04 грн., 2. Допомога по безробіттю (одноразова) для зайняття підприємницькою діяльністю в сумі 30157.84 грн. , що підтверджується наданим розрахунком фактично виплаченого матеріального забезпечення по безробіттю, яке підлягає поверненню до ФЗДССВБ

Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009 року, Постанови правління Пенсійного фонду України № 7-1 від 13.02.2009 року, розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу та безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час реєстрацій та протягом перебування на обліку як безробітного.

Перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітного та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом наданої особою інформації з відомостями, наявними в Державній податковій адміністрації, Пенсійному фонду України, у державних реєстраторів. Під час проведення перевірки достовірних даних, була отримана інформація з ОСОБА_4 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за вих. № 8529/02/18 від 25.10.2016 року, згідно якої, ОСОБА_4 об'єднане управління Пенсійного фонду України повідомило, що відповідач з 04.12.2014 року отримує пенсію за вислугу років.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства відповідач не повідомив позивача про факт призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 03.03.2015 року, однак з правами та обов'язками зареєстрованого безробітного був попереджений під особистий підпис.( заява про надання статусу безробітного) частин другої та третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-ІІІ, також вдодатку № 1 персональної картки відповідач був попереджений про особисту відповідальність у разі приховання факту, що впливає на статус безробіття та виплату матеріального забезпечення по безробіттю, що підтверджується його підписом. ч. 3 ст. 44Закону України «Про зайнятість населення».

За даним фактом проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення та складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 180 від 01.12.2016 року. 01.12.2016 року директором ОСОБА_4 міськрайонного о центру зайнятості прийнятий наказ № 355 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю в сумі 31295грн.88 коп. за період з 01.03.2015 року по 25.11.2015 року. Згідно з п. 7 Порядку № 60/62, зазначений наказ разом з листом-повідомленням вих. № 1998 від 01.12.2016 року з пропозицією повернути кошти у добровільному порядку, був направлений відповідачу. Проте вказана сума грошових коштів відповідачем у добровільному порядку не повернута, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного. Згідно частин другої та третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-ІІІ, яка визначає права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із частиною першою статті 7 Закону № 1533-ІІІ є допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути: 1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; 2) інвалід, який не досяг встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам", 3) особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників.

Судом встановлено, що відповідачу з 02.03.2015 року призначена пенсія за віком за вислугою років, передбаченого ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Згідно матеріалів справи відповідачу безпідставно виплачено матеріальне забезпечення на випадок безробіття у сумі 31295,88 грн. за період з 01.03.2015 року по 25.11.2015 року. Перерахування допомоги по безробіттю до банку відповідачу підтверджується платіжними дорученнями. Остаточний розрахунок відповідачу в розмірі 30157.84 грн. було перераховано 31.03.2017 року. А заяву на перерахування пенсії відповідач написав 20.03.2015 року з наданням карткового рахунку з банка,таким чином підтверджується, що відповідач знав, що йому призначена пенсія за віком.

Відповідно до ч. 3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Згідно з ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь ОСОБА_4 міськрайонного центру зайнятості слід стягнути судовій збір в сумі 1378.00 гривень.

Керуючись ст. ст.10, 60, 212 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_4 міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4 міськрайонного центру зайнятості кошти, виплачені як допомога по безробіттю в сумі 31295.88 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4 міськрайонного центру зайнятості судовій збір в сумі 1378.00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_5