У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 02 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання на період навчання, зазначивши, що відповідач є його батьком.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_3 до повноліття.

Мати позивача ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Сестра матері позивача - ОСОБА_4 на підставі рішення суду є його опікуном, оскільки ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав.

ОСОБА_3 з 01 вересня 2015 року навчається у Маріупольському електромеханічному технікумі.

Вказуючи на те, що батько проживає у с. Зелений ГайКуйбишівського району Запорізької області та у весняно-осінній період працює у товаристві «Зразкове» водієм. Крім цього він має земельний пай та утримує господарство, тому має можливість сплачувати аліменти на його утримання у розмірі 500 гривень щомісяця.

У зв'язку з тим, що він в теперішній час потребує матеріальної допомоги на період навчання, ОСОБА_3 просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на своє утримання на період навчання в розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з січня 2016 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення позивачем 23 річного віку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 02 березня 2017 року, позовну заяву ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на його утримання на період навчання у розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 29 червня 2016 року, за умови продовження навчання у Маріупольському електромеханічному технікумі до його закінчення, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати у справі.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

ОСОБА_2 звернувся в касаційній скарзі з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на поважність причин його пропуску.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Мати позивача ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з довідкою від 15 червня 2016 року виданою Маріупольським електромеханічним технікумом, ОСОБА_3 є студентом II курсу денного відділення, строк навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2018 року.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітня донька, син продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовою, якщо вони можуть надати матеріальну допомогу.

Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина в твердій грошовій сумі або в долі від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років: продовження ними навчання: потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, встановивши те, що ОСОБА_3 навчається у Маріупольському електромеханічному технікуму на денній формі навчання, у зв'язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, тобто він потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, а відповідачем будь-яких відомостей про свій стан здоров'я чи неможливість сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 не надано, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові рішення ухвалені з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 вересня 2016 року та ухвали апеляційного суду Донецької області від 02 березня 2017 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 02 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов