Справа № 367/2641/15-ц Головуючий у І інстанції Шестопалова Я. В.
Провадження № 22-ц/780/4527/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 29.11.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

29 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Іванової І.В.,

за участю секретаря Дрозда Р.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4, 3-тя особа: Управління Держгеокадастру у м. Буча Київської області про визнання недійсними мирових угод, визнання незаконними рішень ОСОБА_3 міської ради Київської області та їх скасування, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування їх державної реєстрації.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів,

УСТАНОВИЛА:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4, 3-тя особа: Управління держземагенства в м. Буча про визнання недійсними мирових угод, рішень ОСОБА_3 міської ради Київської області, ОСОБА_5 актів на право власності на земельні ділянки, а саме просив суд:

- визнати недійсною мирову угоду від 22.12.2009 року, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_4,

- визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_3 міської ради Київської області від 26.02.2009 р. про дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на землю №1249/17-48-V,

- визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_3 міської ради Київської області № 1707/33-61-V від 28.01.2010 року про внесення змін до рішення ОСОБА_3 міської ради Київської області № 1249/17-48-V від 26.02.2009 року про дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельну ділянку,

- визнати недійсними ОСОБА_5 встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 29.07.2010 року відносно земельної ділянки за адресою: м. Буча, вул. Вокзальна, 31 на 0,0105га та 0,0702 га;

- визнати недійсною мирову угоду від 23.07.2010 року укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_4,

- визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_3 міської ради Київської області № 337/8-13-VI від 28.07.2011 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян;

- визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_3 міської ради Київської області № 337/12-13-VI від 28.07.2011 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян,

- визнати недійсним ОСОБА_5 акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 739213 виданий на підставі рішення ОСОБА_3 міської ради Київської області № 337/8-13-VI від 28.07.2011 року на імя ОСОБА_2 (та співвласника ОСОБА_4О.) на земельну ділянку пл. 0,0105 га, що розташована на території Київської області м. Буча вул. Вокзальна 31 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним ОСОБА_5 акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 739214, виданий на підставі рішення ОСОБА_3 міської ради Київської області № 337/12-13-VI від 28.07.2011 року на імя ОСОБА_4 на земельну ділянку пл. 0,702 га, що розташована на території Київської області м. Буча вул. Вокзальна 31 та скасувати його державну реєстрацію.

В обґрунтування позову зазначив, що 23.04.1997 року 59/100 частин будинку № 31 по вул. Вокзальній в м. Буча Київської області разом із відповідними частинами надвірних споруд ОСОБА_6, його батько, подарував йому, ОСОБА_2, що підтверджується договором дарування.

Після смерті його батька 20.07.2001 року, 41/100 частина будинку, що залишилась, була успадкована ОСОБА_7

В подальшому 01.10.2007 року ОСОБА_7 уклав договір довічного утримання на ОСОБА_4

20.01.2010 року ОСОБА_7 помер.

Позивач зазначав, що 10.09.2008 року між ним та ОСОБА_7 було укладено мирову угоду щодо порядку користування земельною ділянкою, що знаходилась біля будинку. Однак, йому стало відомо, що 04.09.2008 року ОСОБА_4 зареєструвала право власності на частку будинку в БТІ, у звязку із чим вважав, що мирова угода від 10.09.2008р. укладена з ОСОБА_7 є нікчемною та не тягне ніяких правових наслідків.

Рішенням ОСОБА_3 міської ради Київської області від 30.10.2008 року була встановлена норма землекористування за будинком № 31 по вул. Вокзальна в м. Буча площею 1 862 кв.м.

У звязку із тим, що позивач проживав в іншому місті, то 10.04.2008 року він надав довіреність на імя ОСОБА_4 для вирішення питань щодо приватизації земельної ділянки за будинковолодінням та отримання державного акту про право власності на землю.

В подальшому, рішенням ОСОБА_3 міської ради Київської області від 26.02.2009 року, враховуючи мирову угоду та договір довічного утримання, був наданий дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на землю. Вказаним рішенням, було вирішено надати дозвіл ОСОБА_7 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельну ділянку 714,25 кв.м., з яких 468 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд та 246,25 кв.м. для ведення особистого селянського господарства. ОСОБА_2 даним рішенням наданий дозвіл на виготовлення документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельну ділянку 1083 кв.м., з яких 468 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд та 615 кв.м. для ведення особистого селянського господарства. А також дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, на земельну ділянку площею 64,75 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у спільну часткову власність ОСОБА_2 та ОСОБА_7 по 1/2 кожному.

Позивач вважав, що оскільки вказане рішення ради було прийнято на підставі нікчемної мирової угоди, та одна з осіб, яка її уклала не була співвласником вищевказаного будинку, то дане рішення ради є недійсним.

Крім того, позивач зазначив, що 10.04.2008р. він надав доручення відповідачці для вирішення питань щодо приватизації земельної ділянки за будинковолодінням та отримання державного акту про право власності на землю.

Згодом, 11.07.2012 року був виданий державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 739213, копію якого ОСОБА_4 передала ОСОБА_2 влітку 2012 року. Однак державний акт був виготовлений на ту земельну ділянку, яка передавалась у спільне користування. А на земельну ділянку, що передавалась у приватну власність ОСОБА_2 для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд, а також для ведення особистого селянського господарства, ОСОБА_4 йому державний акт на землю не надала та пояснила, що через якісь описки акт ще не виготовлений та треба почекати.

Зазначив, що лише в 2014 році, коли ОСОБА_8 (представник по довіреності), звернулась в земельний відділ для зясування чому так довго не виготовляється державний акт, то їй пояснили, що цього зробити не можна, оскільки безоплатне отримання у власність земельної ділянки передбачено тільки один раз, а ОСОБА_2 вже отримав один раз державний акт на земельну ділянку.

Також, 22.12.2009 року позивачкою була укладена нова мирова угода між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо користування земельною ділянкою. Вважав, що оскільки дана мирова угода була підписана лише однією особою ОСОБА_4, то вона вчинена з порушенням норм законодавства та підлягає визнанню недійсною відповідно до п. 3 ст. 215 ЦК України.

Про укладання вказаної мирової угоди позивач довідався лише 17.11.2014р., коли звернувся до міської ради. Дана мирова угода була інша за змістом ніж та, що він укладав з колишнім власником, та передбачала спільне користування земельною ділянкою в такій конфігурації, з якою позивач не погоджувався.

Крім того, в технічній документації по розробці проектів відведення земельної ділянки, що передавалась у власність була виявлена ще одна мирова угода від 23.07.2010 року, яка також підписана одноособово лише ОСОБА_4

Рішенням ОСОБА_3 міської ради Київської області від 28.01.2010 року № 1707/33 були внесені зміни в рішення ОСОБА_3 міської ради Київської області від 26.02.2009 року та вказаним рішенням було надано дозвіл на виготовлення технічної документації: гр. ОСОБА_9 на земельну ділянку, площею 702 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд; гр. ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 1019 кв.м. з яких 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та 19 кв.м. для ведення особистого селянського господарства; гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 щодо складання документів, що посвідчують право спільної часткової власності, яка становить 1/2 частину кожному від земельної ділянки, площею 97 кв.м для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до земельного акта про право власності на земельну ділянку від 11.07.2012 року серії ЯС № 739213 видане на імя ОСОБА_2, вказано, що йому у спільну сумісну власність разом з ОСОБА_4 передається земельна ділянка площею 0,0105 га. Інших рішень ради якими надано дозвіл на виготовлення технічної документації, або її затвердження на імя позивача винесено не було.

Коли він в подальшому особисто звернувся до міської ради щодо приватизації іншої частини земельної ділянки, на яку подавала від його імені відповідачка, йому було відмовлено, оскільки висновки в Держземагенстві у м. Буча були про відмову, через те, що він вже використав своє право на приватизацію земельної ділянки.

Таким чином, вважав, що процес приватизації відповідачкою був проведений із порушенням вимог чинного законодавства та без врахування його права власності на 59/100 часток домоволодіння. Позивач зазначив, що про дані обставини до жовтня 2014 року він не знав, вважав, що відповідачка діючи на підставі доручення від його імені добросовісно виконує свої обовязки по приватизації його частки.

Крім того, зазначив, що внаслідок вищевказаних обставин були прийняті незаконні рішення ОСОБА_3 міської ради Київської області № 337/12 від 28.07.2011 року та № 337/8 від 28.07.2011 року, якими йому передано право власності на частку земельної ділянки, яка не відповідає його частці у праві власності. За таких підстав, вважав, що рішення ради підлягають скасуванню разом із державною реєстрацією, як щодо оформлення його права на спірну земельну ділянку так і на імя відповідачки.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 30 червня 2017 року в задоволенні позову було відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції. Позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Зокрема, в обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не врахував, що при винесенні оспорюваних рішень про передачу земельних ділянок у власність громадянам, ОСОБА_3 міською радою було допущено порушення порядку, визначеного ст. 118 Земельного кодексу України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що на підставі договору дарування від 23.04.1997 року ОСОБА_6 подарував позивачу ОСОБА_2 59/100 частин жилого будинку з відповідними частинами надвірних будівель, що знаходяться в м. Буча по вул. Вокзальній 31.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.01.2005 року ОСОБА_7 успадкував майно ОСОБА_6, а саме 41/100 частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Буча Київської області по вул. Вокзальна 31.

Судом встановлено, що 01.10.2007 року ОСОБА_7 уклав з ОСОБА_4 договір довічного утримання (догляду) серії ВЕХ № 137868, відповідно до якого ОСОБА_7 передав у власність ОСОБА_4 належні ОСОБА_7 на праві власності на 41/100 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Буча, вул. Вокзальна 31, який був зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 04.09.2008р. за №8127561.

Таким чином, на підставі вищевказаного договору відповідачка ОСОБА_4 отримала право власності на нерухоме майно від 04.09.2008 року, а саме на 41/100 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою Київська обл., м. Буча, вул. Вокзальна, 31, форма власності: приватна спільна часткова, розмір частки 41/100.

Рішенням ОСОБА_3 міської ради Київської області від 30.10.2008 року за заявою ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було встановлено норму землекористування за будунковолодінням по вул. Вокзальна 31 в м. Буча площею 1862 кв.м..

02.02.2009р. позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (батько відповідачки) звернулися із заявами від 30.01.2009р. до ОСОБА_3 міської ради про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки, згідно мирової угоди.

Рішенням ОСОБА_3 міської ради Київської області від 26.02.2009 року № 1249/17-48-У про дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельну ділянку вирішено дати дозвіл ОСОБА_7 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельну ділянку, загальною площею 714,25 кв.м., з яких 468 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 246,25 кв.м. для ведення особистого селянського господарства по вул. Вокзальній 31 в м. Буча. Також, даним рішенням було надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельну ділянку, загальною площею 1083 кв.м., з яких 468 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 615 кв.м. для ведення особистого селянського господарства по вул. Вокзальній 31 в м. Буча. Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право спільної часткової власності, яка становить 1/2 частини кожному від земельної ділянки площею 64,75 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Вокзальна 31 в м. Буча. Крім того, ОСОБА_2 і ОСОБА_7 було попереджено про те, що площа земельної ділянки може бути уточнена.

Рішенням ОСОБА_3 міської ради Київської області від 28.01.2010 року за № 1707/33-61-У було внесено зміни в рішення ОСОБА_3 міської ради Київської області № 1249/17-48-У від 26.02.2009 року виклавши його в іншій редакції, а саме було надано дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельну ділянку, площею 702 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в м. Буча по вул. Вокзальна 31. Також надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельну ділянку, площею 1019 кв.м., з яких 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 19 кв.м. для ведення особистого селянського господарства в м. Буча по вул. Вокзальна 31. Крім того, було надано дозвіл ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право спільної часткової власності, яка становить 1/2 частину кожному від земельної ділянки, площею 97 кв.м. обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в м. Буча по вул. Вокзальна 31.

В подальшому, рішенням ОСОБА_3 міської ради Київської області від 28.07.2011 року № 337/8-13-УІ було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання актів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та безкоштовно передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0702 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Вокзальна 31 в м. Буча, вирішено видати державні акти та зареєструвати їх у книзі записів.

Рішенням ОСОБА_3 міської ради Київської області від 28.07.2011 року № 337/12-13-УІ було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та безкоштовно передано у спільну часткову власність ОСОБА_4 1/2, ОСОБА_2 1/2, земельну ділянку площею 0,0105 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, по вул. Вокзальна 31 в м. Буча, вирішено видати державні акти та зареєструвати їх у книзі записів.

Відповідно до Державного ОСОБА_5 на право власності на земельну ділянку Серії ЯМ № 739213 ОСОБА_2 є власником 1/2 частки земельної ділянки площею 0, 0105 га., за кадастровим номером 01415, що розташована за адресою Київська обл., м. Буча, вул. Вокзальна 31, співвласником, якої є ОСОБА_4

Згідно із ОСОБА_5 на право власності на земельну ділянку Серії ЯМ № 739214 ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0, 0702 га за кадастровим номером 01416.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 зазначав, що вказаними рішенням порушено його право на приватизацію земельної ділянки розміром, який би відповідав розміру його частки у будинковолодінні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не доведено те, що його права землекористувача було порушено оскаржуваними рішеннями ОСОБА_3 селищної ради.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 3, 4 ст.116 ЗК України в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Статтею 121 ЗК України (в редакції на час набуття права власності на земельную ділянку співвласниками будинковолодіння) визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва й обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 га, в селищах - не більше 0,15 ка, в містах - не більше 0,10 га.

При цьому розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).

За системним аналізом зазначених норм матеріального права громадянин мав право на приватизацію земельної ділянки, яка знаходиться у його користуванні, а у випадку переходу права власності на житловий будинок (частину житлового будинку) та переходу при цьому права користування земельною ділянкою - на приватизацію тієї земельної ділянки, на якій розміщено житловий будинок (частина житлового будинку), господарські будівлі та споруди, та частини земельної ділянки, необхідної для їх обслуговування.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору Дарування від 23.04.1997 року ОСОБА_6 подарував позивачу ОСОБА_2 59/100 частин жилого будинку з відповідними частинами надвірних будівель, що знаходяться в м. Буча по вул. Вокзальній 31.

Отже, до ОСОБА_2 перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розміщена належна йому частина житлового будинку, господарських будівель та споруд, та частина земельної ділянки, необхідна для їх обслуговування.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням ОСОБА_3 міської ради Київської області від 30.10.2008 року за заявою ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було встановлено норму землекористування за будунковолодінням по вул. Вокзальна 31 в м. Буча площею 1862 кв.м.

При передачі земельної ділянки у власність співвласникам для обслуговування та будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд, оскільки земельна ділянка розташована у місті Буча, то співвласники за змістом законодавства мали право на отримання у власність земельної ділянки у розмірі до 0,10 га, крім випадків, якщо земельна ділянка, на якій розташовано будинок, є меншою за розміром.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідачу ОСОБА_4 передано у власність для обслуговування будинку, господарських будівель і споруд 0, 702 га; позивачу ОСОБА_2 та відповідачу ОСОБА_4 передано у спільну сумісну власність земельну ділянку для обслуговування та будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд у розмірі 0,0105 га.

Таким чином, маючи у власності частку в будинку в розмірі 41/100, ОСОБА_4 передано у власність загалом земельну ділянку в розмірі 754,5 кв.м. В той же час, позивач, маючи у власності 59/100 частин будинку, позивач отримав для його обслуговування 52,5 кв.м., фактично меншу ніж та, на якій розташована його частина будинковолодіння та необхідна для її обслуговування.

Оскільки за положеннями частини третьої статті 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, за системним аналізом усіх зазначених норм матеріального права, які були чинними на час зазначених правовідносин та на момент переходу права власності на будинковолодіння, можна зробити висновок, що в разі набуття права спільної сумісної власності на земельну ділянку співвласниками будинковолодіння з виділеними частками, право власності на земельну ділянку переходить відповідно до розміру відокремлених у будинковолодінні часток.

За змістом статей 377 ЦК України та статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції на зазначені норми матеріального права уваги не звернув, не здійснив їх системного аналізу в сукупності за їх дією у часі та рівністю прав співвласників та у сукупності з обставинами справи, а тому припустився помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог.

З огляду на вказане, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність скасування рішення, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову. Так, рішення ОСОБА_3 міської ради № 1707/33-61-V від 28.01.2010, № 337/8-13-VI від 28.07.2011 року та № 337/12-13-VI від 28.07.2011 року, підлягають скасуванню у звязку з порушенням визначеного ст. ст. 118, 121 ЗК України порядку передачі у власність земельних ділянок громадянам. ОСОБА_5 акти, видані на підставі вказаних рішень слід визнати недійсними та скасувати їх державну реєстрацію.

В той же час, колегія суддів не погоджується із доводами позивача в частині незаконності рішення ОСОБА_3 міської ради Київської області від 26.02.2009 р., оскільки про ухваленні вказаного рішення порушень вимог чинного на той час земельного законодавства не встановлено.

Крім того, колегія вважає вимоги позивача в частині визнання недійсними мирових угод та акту погодження меж земельних ділянок, безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 червня 2017 року - скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4, 3-тя особа: Управління Держгеокадастру у м. Буча Київської області про визнання недійсними мирових угод, визнання незаконними рішень ОСОБА_3 міської ради Київської області та їх скасування, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування їх державної реєстрації задовольнити частково.

Визнати незаконними та скасувати рішення ОСОБА_3 міської ради Київської області № 1707/33-61-V від 28.01.2010 року про внесення змін до рішення ОСОБА_3 міської ради Київської області № 1249/17-48-V від 26.02.2009 року про дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельну ділянку. Визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_3 міської ради Київської області № 337/8-13-VI від 28.07.2011 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян. Визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_3 міської ради Київської області № 337/12-13-VI від 28.07.2011 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян. Визнати недійсним ОСОБА_5 акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 739213 виданий на підставі рішення ОСОБА_3 міської ради Київської області № 337/8-13-VI від 28.07.2011 року на імя ОСОБА_2 (та співвласника ОСОБА_4) на земельну ділянку пл. 0,0105 га, що розташована на території Київської області м. Буча вул. Вокзальна 31 та скасувати його державну реєстрацію. Визнати недійсним ОСОБА_5 акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 739214, виданий на підставі рішення ОСОБА_3 міської ради Київської області № 337/12-13-VI від 28.07.2011 року на імя ОСОБА_4 на земельну ділянку пл. 0,702 га, що розташована на території Київської області м. Буча вул. Вокзальна 31 та скасувати його державну реєстрацію.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 міської ради на користь ОСОБА_2 судовий збір, сплачений за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 511,56 гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий

Судді: