У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Москалик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги малого приватного підприємства фірми "Прип'ять", ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, малого приватного підприємства фірми "Прип'ять", державного реєстратора комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" Рівненської обласної ради ОСОБА_5 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2017 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, малого приватного підприємства фірми "Прип'ять", державного реєстратора комунальне підприємство "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" Рівненської обласної ради ОСОБА_5 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Скасовано запис про право власності № 15300421 та рішення державного реєстратора ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 30369705 від 08.07.2016 року щодо реєстрації права власності на гараж № 65, загальною площею 24,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Млинівська, 41 А.

Витребувано приміщення гаража № 65, що знаходиться за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Млинівська, 41 А з незаконного володіння ОСОБА_3 шляхом передачі у власність ОСОБА_4.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі мале приватне підприємство фірма "Прип'ять" покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що судом безпідставно не взято до уваги той факт, що ЗАТ "Авангард" 29 грудня 1998 році було зареєстровано право власності на цілісний гаражний комплекс з 70 гаражних боксів, за адресою м. Рівне. вул. Млинівська 41а, та видано свідоцтво про право власності на підставі розпорядження міського голови за № 2503-р від 24.12.1998 року.

________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/11542/16-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_6

Провадження № 22-ц/787/744/2017 Суддя-доповідач ОСОБА_7

Право власності на гаражний комплекс згідно договору купівлі-продажу від 02.10.2000 року перейшло до МПП фірми "Прип'ять" (державна реєстрація договору від 28.11.2000 р. у Рівненському КП РМБТІ).

У відповідача наявне право власності на гаражний комплекс, який складається з 70-ти гаражних боксів за адресою: м. Рівне вул. Млинівська, 41 а, і це право власності з 1998 року ніким не оскаржене. Крім того, встановлено, що відповідно до технічного паспорту гаражного комплексу, який належним чином зареєстрований Рівненським міським БТІ гаражний бокс № 65 мав загальну площу 31,7 м2 і відповідав приміщенню № 42.

В процесі розгляду справи, МПП "Прип'ять" до суду першої інстанції було подано технічний паспорт гаражного комплексу, з якого вбачається, що площа гаражного боксу не збільшилася, а зменшилася.

Під час вчинення правочину у ОСОБА_3 не було підстав засумніватися у праві відчужувача на відчуження майна, так як з 1997 року право власності на дане майно, яке складалося з 70 гаражних боксів, належало ЗАТ "Авангард" на підставі розпорядження міського голови № 2503-р від 24.12.1998 року.

Оскільки відомостей про заборону відчуження активів МПП "Прип'ять" в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не було, державний реєстратор правомірно вчинив реєстраційну дію про реєстрацію права власності.

Державний реєстратор КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентеризації" Рівненської обласної ради ОСОБА_5 при здійсненні реєстрації діяв в межах повноважень та в межах Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

ОСОБА_3 у поданій апеляційній скарзі покликається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції, всупереч ст. 33 ЦПК України, не провів заміни неналежного відповідача.

Станом на 08.07.2016 року не було жодних заборон відчуження об'єктів нерухомого майна малого приватного підприємства фірми "Прип'ять".

Підтвердженням цієї обставини є долучена в судовому засіданні 24.03.2016 року представником малого приватного підприємства фірми "Прип'ять" інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного державного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна про відсутність інформації про накладення арешту станом на 08.07.2016 року.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалите нове про відмову у позові.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційних скарг.

Судом встановлено, що 29 грудня 1995 року між ОСОБА_4 та малим колективним підприємством "Авангард" було укладено договір № 6-1-34, за умовами якого обов'язок виконавця збудувати в 1993-1996 роках в м. Рівне по вул. Млинівській гаражний комплекс на 70 боксів для зберігання приватних та службових легкових автомобілів і здати в експлуатацію не пізніше 1 жовтня 1996 року. Після укладення даного договору Замовник протягом п'яти днів перераховує на рахунок виконавця повну вартість гаражів в гаражному комплексі в сумі - 1 250 000 000 (один мільярд двісті п'ятдесят мільйонів) карбованців. Виконавець по закінченню будівництва гаражного комплексу передає замовнику у повну власність на підставі чинного договору три гаража, позначених в плані забудови під № 65, 68, 69 з необхідною документацією для реєстрації права власності в державних органах (а.с. 8).

29 грудня 1995 року ОСОБА_4 згідно квитанції № 110 перерахував МКП "Авангард" грошові кошти в розмірі 1 000 000 000,00 карбованців. Також, цього числа згідно квитанції до прибуткового касового ордеру позивачем було оплачено відповідачу-2 додатково 250 000 000 карбованців (а.с. 9).

10 листопада 1998 року на виконання своїх зобов'язань за умовами договору, між сторонами ОСОБА_4 та ЗАТ "Авангард" було підписано акт передачі гаража від ЗАТ "Авангард" замовнику, згідно якого, ЗАТ "Авангард" було передано у власність гаражі № 65, 68, 68-а, 69 та 69-а на першому поверсі. Тобто, сторонами було виконано свої зобов'язання за умовами вказаного договору, і позивач став власником п'ятьох гаражів № 65, 68, 68-а, 69 та 69-а та використовував свою власність згідно закону (а.с. 9).

Рішенням Рівненського міського суду від 11 липня 2014 року у справі № 569/17391/13-ц за позовом ОСОБА_4 до Малого приватного підприємства фірми "Прип'ять", товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Авангард" про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності за ОСОБА_4 визнано право власності на приміщення гаражів № 65, площею 16,6 кв.м., № 68 площею 16,6 кв.м., № 69 площею 16,6 кв.м. по вул. Млинівській, 41-А в м. Рівне (а.с. 10).

Вказане рішення набрало законної сили та залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій (а.с. 13-17).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що право власності на гараж № 65 було зареєстровано за ОСОБА_3 05.07.2016 року на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 04.07.2016 року укладеного між МПП-фірмою "Прип'ять" та ОСОБА_3, договору купівлі-продажу від 02.10,2000 року, рішення зборів МПП-фірми "Прип'ять" (а.с. 18).

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано сторонами, станом на дату реєстрації за відповідачем нерухомого майна на все нерухоме майно МПП-фірми "Прип'ять" було накладено арешт, на підставі постанови ВДВС Рівненського МУЮ від 08.04.2011 року.

Відповідно до вимог статті 387 ЦК України, власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Відповідно до частини 1 статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Частиною 3 статті 388 ЦК України передбачено, якщо майно було набуте безпідставно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Таким чином, наявні достатні правові підстави для задоволення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, МПП-фірми "Прип'ять", державного реєстратора комунальне підприємство "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" Рівненської обласної ради ОСОБА_5 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги малого приватного підприємства фірми "Прип'ять", ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів із дня набрання нею чинності.

ОСОБА_8 ОСОБА_7

Судді: Н.В. Бондаренко

ОСОБА_2