Справа № 484/3167/17
Провадження № 2/484/1677/17
Рішення

іменем України

12.12.2017 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Максютенко О.А.

при секретарі Завірюха В.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання

встановив:

20.09.2017 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1600 грн. В обґрунтування позову зазначено, що з відповідачем по справі позивачка проживала в шлюбі, який 10 липня 2002 року розірвано. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час знаходиться на утриманні позивачки. До повноліття сина відповідач сплачував аліменти, по досягненню повноліття сплату аліментів припинено. В даний час син навчається у Харківському національному університеті Повітряних сил. У звязку з тим, що син навчається він немає можливості працювати та потребує матеріальної допомоги. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1600 грн. до закінчення навчання чи до досягнення сином 23-х років.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що дійсно син відповідача ОСОБА_6 в даний час навчається на другому курсі у Харківському національному університеті Повітряних Сил та перебуває там на військовій службі. Відповідно до ЗУ «»Про військовий обовязок і військову службу», військова служба є державною службою та курсанти першого та другого курсу отримують заробітну плату в розмірі 1600 грн., а також за рахунок держави їм надається житло, формений одяг, харчування, медичне страхування та обслуговування.

Суд, заслухавши сторони дійшов слідуючого.

Так, судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ОЛ №054096 від 10 липня 2002 року виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Вільшанського районного управління юстиції, шлюб між громадянином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано, про що зроблено актовий запис № 31. Прізвища після розірвання шлюбу не змінено.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ОЛ № 009314, виданого 12 серпня 2005 року Чистопільською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області 27.03.1999 року народився ОСОБА_5, про що зроблено актовий запис № 03. Батьком якого записаний ОСОБА_4, а матірю ОСОБА_3.

Згідно з довідкою від 30 серпня 2017 року, виданої квартальним комітетом №50 ОСОБА_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, остання проживає з сином ОСОБА_5.

Відповідно довідки №3/1138 від 10.08.2017 року виданої Харківським національним університетом Повітряних сил імені ОСОБА_7 курсант ОСОБА_5 перебуває на військовій службі у Харківському національному університеті Повітряних сил. навчається на 1 курсі.

Зазначені обставини повністю відповідають матеріалам справи та сторонами не заперечувались.

В судовому засіданні сторони підтвердили той факт, що ОСОБА_5 в даний час навчається вже на другому курсі даного університету.

Згідно зіст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст.10,60 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як вбачається з позовної заяви позивача, син сторін ОСОБА_5 навчається у Харківському національному університеті Повітряних Сил, у звязку з чим, як зазначає позивач, потребує матеріальної допомоги, але будь-яких доказів, які б підтверджували потребу ОСОБА_5 у матеріальній допомозі у звязку з навчанням, позивачем суду не надано та судом не встановлено.

Також позивачем не зазначено у позовній заяві про наявний матеріальний стан сина, його доходи та фактичні витрати, повязані з навчанням, не обґрунтовано визначення наявності потреби сина у матеріальній допомозі саме в сумі 1600 грн.

Крім того, положенням ч.1 ст.199 СК України передбачено, що обовязок утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, покладається на обох батьків.

Положення ч.2 ст.200 СК України свідчать про те, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Між тим, позивач, посилаючись на те, що усі матеріальні витрати на матеріальне утримання та забезпечення сина несе вона, не зазначила, які саме матеріальні витрати та в яких розмірах несе позивач на утримання сина у звязку з продовженням ним навчання, не надала доказів зазначеної обставини.

Будь-яких доказів щодо отримання відповідачем мінливого доходу, його стану здоровя та наявності отримання доходу в натурі позивачка також суду не надала.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе визначити міру можливості відповідача ОСОБА_4 надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину ОСОБА_5 на час навчання в сумі 750 грн. щомісячно.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у звязку з його навчанням в розмірі 750 грн. щомісяця, починаючи з 20.09.2017 року і до закінчення ним навчання , але не більше ніж до досягнення ним 23 х років.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 судовий збір на користь держави в сумі 640 грн.

На рішення суду може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду протягом 10-ти днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: