АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Усика Г.І.

при секретарі Пузиковій В.В.

розглянувши у судовому засіданні справу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал» ЩаднихОлександра Леонідович, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал» Щадних Олександра Леонідович, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю в якому, з уточненнями, просив стягнути з відповідачів солідарно на відшкодування шкоди, завданої протиправними та незаконними діями та бездіяльністю ОСОБА_3, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Держави Україна (державний орган Державна Казначейська служба України) суму збитків у розмірі 102 347.00 грн., з яких реальні збитки 82 368,00 грн., інфляційне та реальне знецінення (збиток) у сумі 7 659,00 грн., упущена вигода у розмірі 8 125,28 грн.

Справа № 761/13013/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5741/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що Відділенням № 57 ПАТ «АКБ «Капітал» у м. Черкаси було залучено від нього вклад на суму 3 600,00 доларів США за договором банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті від 02.03.2015 року. Після закінчення строку дії договору, не дивлячись на численні вимоги позивача грошові кошти повернуті не були.

20.07.2015 р. в ПАТ «АКБ «Капітал» рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було введено тимчасову адміністрацію, а в подальшому 29.10.2015 р. прийнято рішення про початок процедури ліквідації банку.

07.10.2015 р. постановою Донецького окружного адміністративного суду було визнано протиправним та скасовано постанови та рішення НБУ про визнання ПАТ «АКБ «Капітал» неплатоспроможним.

Ухвалою Донецького апеляційного окружного суду від 13.11.2015 р. вказана Постанова залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.02.2016 р. зазначені рішення були залишені без змін.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 р. було задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання дій Уповноваженої особи Щадних О.Л. протиправними. Визнав протиправними дії такої особи щодо своєчасного не включення позивача до Переліку вкладників, що мають право па відшкодування гарантованої Державою суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також визнано протиправними дії Уповноваженої особи щодо визнання депозитного договору №1/57/3т/0498 від 02.03.2015 року нікчемним.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на його незаконність і необґрунтованість, неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування заявлених вимог апелянт послався на те, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про те, що фонд гарантування вкладів не є державним органом. На думку апелянта, за дії працівників, відповідає сам Фонд, а за дії державних органів відповідає держава.

Суд не врахував, що в уповноваженої особи та у самого Фонду неодноразово були можливості для відновлення прав позивача, проте по цей день цього зроблено не було.

Представник апелянта підтримав в судовому засіданні апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу, на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України, у відсутності не з'явившихся осіб.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати;

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.03.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» та ОСОБА_1 було укладено договір № №1/57/3т/0498 строкового банківського вкладу (депозиту) (в іноземній валюті - доларах США) за умовами якого банк прийняв від вкладника грошові кошти у сумі 3 600,00 доларів США строком до 02.06.2015 р. включно, процентна ставка 9% річних.

Сторонами не заперечувалось у судовому засіданні, що по закінченню строку дії договору грошові кошти, разом із нарахованими процентами, не було повернуто позивачу.

Згідно з матеріалами справи встановлено, що постановою Правління НБУ від 20.07.2015 р. № 466/ ВТ ПАТ «АКБ «Капітал» віднесено до категорії неплатоспроможних та за рішенням № 140 від виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено у банку тимчасову адміністрацію.

Постановою Правління ПБУ № 753 від 29.10.2015 р. прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії ПАТ «АКБ «Капі тал» та ліквідацію банку.

У зв'язку із цим виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 29.10.2015 р. прийняла рішення № 195 «Про початок процедури ліквідації ПАЇ «АКБ «Капітал» та призначила уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації.

07.10.2015 р. постановою Донецького окружного адміністративного суду визнано протиправною та скасовано постанову Національного банку України від 20.07.2015 р. № 466/ БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «АКБ «Капітал» до категорії неплатоспроможних», а також скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.07.2015 р. № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації І у ПАТ «АКБ «Капітал».

Дане рішення набрало чинності.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду постановою від 25.12.2015 р., визнані неправомірними та скасовані постанова Правління НБУ від 28.10.2015 р. № 753 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерний-Комерційий Банк «Капітал» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.10.2015 р. № 195 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Зазначене рішення також набрало чинності.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 року було частково задоволено позов ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКБ «Капітал» Щадних ОлександраЛеонідовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство «АКБ «Капітал» про визнання протиправними дій та бездіяльності і зобов'язання вчини ти дії.

Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКБ «Капітал» Щадних Олександра Леонідовича щодо не включення повної інформації про суми, належні ОСОБА_1, а саме про основну суму вкладу у розмірі 82 368,00 грн. відповідно до договору від 02.03.2015 p. № 1/57/3т/0498 - до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «АКБ «Капітал» ОСОБА_6 щодо визнання нікчемним депозитного договору позивача від 02.03.2015р. № 1/57/3т/0498.

У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що до правовідносини, які виникли між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та ОСОБА_1 не можуть бути застосовані положення норм ЦК України на які посилається позивач, оскільки, в розумінні вимог чинного законодавства України, відповідач не є органом державної влади та органом місцевого самоврядування, а Щадних О.Л. відповідно посадовою особою такого органу.

Колегія суддів погоджується з такою правовою позицією суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно із ст.1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових службових обов'язків.

Статтею 1173 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній осо6і незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійснені повноважень відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим, органом місцевого самоврядування незалежно під вини цих органів.

Згідно із ст.1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Як вірно зазначив суд першої інстанції відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цім Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками. Національним банком України визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і їх ліквідації.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою, має відокремлене майно, яке об'єктом права державної власності і перебуває в його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, вчиняючи стосовно нього будь які дії, що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

А тому, як вірно зазначив суд першої інстанції до виниклих між сторонами правовідносин не можуть бути застосовані положення вище зазначених норм ЦК України.

Колегія суддів також встановила, що звертаючись до суду з позовом про відшкодування збитків позивач послався на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 р., яким були частково задоволені позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «АКБ «Капітал» Щадних О.Л. щодо не включення повної інформації про суми, належні ОСОБА_1, а саме про основну суму вкладу в розмірі 82 368,00 грн. відповідно до договору від 02.03.2015 р. № 1/57/3m/0498 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та в частині визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «АКБ «Капітал» Щадних О.Л. щодо визнання нікчемним депозитного договору позивача.

Однак визнання протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не є належним підтвердженням завдання позивачу збитків, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Колегія суддів вважає, що належних доказів понесення таких збитків позивач суду не надав та взагалі обрав не вірний спосіб захисту своїх прав.

Відповідно до глави 72 ЦК України позивач має право на захист свого права в суді виходячи з договірних відносин укладених між ним і банком, та вимагати повернення сум його вкладу з банку або з банку в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі не включення його у перелік осіб, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до вимог ст.ст. 1058, 1060 ЦК України, якщо банк порушив умови договору передбачені вказаними статтями.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку при ухваленні судового рішення, а позивач не довів наявність у нього збитків, які виниклі у зв'язку з порушенням його права. Вимоги морального характеру він не заявляв.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді