Справа № 466/9605/17
У Х В А Л А

судового засідання

"05" грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Глинської Д.Б.

при секретарі Івасюті А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про зупинення продажу майна за виконавчим листом,

в с т а н о в и в:

04 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із скаргою на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2, в якій просить:

- визнати незаконними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо виставлення на торги квартири АДРЕСА_1, що належить їй на праві приватної власності у звязку з порушенням Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»;

- заборонити державному виконавцю Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 проводити торги квартири АДРЕСА_1, що належить їй на праві приватної власності у звязку з порушенням Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Окрім цього, ОСОБА_1 04 грудня 2017 року подала до суду заяву про зупинення продажу майна за виконавчим листом, в якій просить винести ухвалу, якою заборонити державному виконавцю Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2, державному підприємству «СЕТАМ» проводити 08 грудня 2017 року торги квартири АДРЕСА_1, що належить їй на праві приватної власності до набрання рішенням по її скарзі законної сили.

В обґрунтування цієї заяви покликаються на те, що 01 грудня 2017 року вона дізналася із сайту ДП «СЕТАМ», що її квартиру АДРЕСА_1 виставлено на торги, які мають відбутися 08 грудня 2017 року. Дана квартира належить їй на праві приватної власності, вона, ОСОБА_1, зареєстрована та проживає у даній квартирі та є її єдиним житлом.

Квартира АДРЕСА_1 заставлена під отриманий кредит в іноземній валюті та вона, ОСОБА_1, вважає, що дана квартира підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» і не може бути відчужена без згоди власника.

15 листопада 2013 року було відкрито виконавче провадження № ВП 40409757 про стягнення з неї на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» боргу у сумі 68 900,39 дол. США.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість сторонам реалізувати її квартиру третім особа, а це може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, яке може бути ухвалене на її користь.

Учасники процесу в судове засідання 05 грудня 2017 року не зявились.

У відповідності до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись з поданою заявою, матеріалами справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, завданих злочином. Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов'язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов'язку вчиняти певні дії. Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку до такого банку або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Майно або грошові суми клієнта неплатоспроможного банку, на яке судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних, може бути передано приймаючому або перехідному банку чи спеціалізованій установі, утвореній Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передане майно або грошові суми залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту.

У роз'ясненні, які дані в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які

гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних

вимог.

Як зазначено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з роз'яснень даних в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що суди, вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Судом встановлено, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходилася цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі ЛОД ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/1312/74/48968 від 08 травня 2007 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2010 року вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» 68900 доларів США 39 центів, що в еквіваленті до національної валюти становить 550534 гривні 79 копійок заборгованості за кредитним договором № 014/1312/74/48968 від 08 травня 2007 року, 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді. Дане рішення набрало законної сили та судом видано виконавчий лист.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Виконання рішення суду є завершальною стадією цивільного процесу і здійснюється у певній процесуальній формі. За вимогами ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, і виконуються у порядку, передбаченому розділом VI ЦПК України та Законом України "Про виконавче провадження" в ред. від 21 квітня 1999 року (з наступними змінами).

Отже, порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обовязки субєктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Тобто, при набранні рішенням законної сили воно є обовязковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобовязана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2010 року набрало законної, тому підлягає обовязковому виконанню.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Матеріалами справи встановлено, що майно, яке виставлено на торги - квартира № 3, загальною площею 30,40 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Галицька, 3 та належить на праві власності ОСОБА_1, виступає як забезпечення за кредитним договором № 014/1312/74/48968 від 15.05.2007 року, який укладено між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_1 та не є споживчим кредитом. А відтак, враховуючи, що дія мораторію поширюється лише на виконання зобовязань за споживчими кредитами, суд дійшов висновку, що слід відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.151,153,209 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заборону державному виконавцю Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2, державному підприємству «СЕТАМ» проводити 08 грудня 2017 року торги квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності відмовити.

Суддя: ОСОБА_4