Дата документу 20.11.2017
Справа № 334/2657/15-ц
Провадження № 2/334/3277/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Ісаков Д.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»про забезпечення позову по позовній заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Встановив:

03 жовтня 2017 року скасовано заочне рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 06 червня 2016 року по справі № 334/2657/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено справу до розгляду у загальному порядку.

20 листопада 2017 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з заявою, в якій просить забезпечити позов, шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідачки ОСОБА_1.

Розглянувши вимогу про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За загальним правилом, заявник зобов'язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд при розгляді заяви про забезпечення позову має пересвідчитись, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання можливого рішення про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог та відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, в провадженні якого перебуває, в день її надходження, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії.

В обґрунтування заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»посилається на те, що на вищевказане скасоване рішення суду, 12.01.2017 року, позивачем були отримані виконавчі листи та передані на виконання Ленінського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. 16.02.2017 року були відкриті виконавчі провадження щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Після вказаних виконавчих дій ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Рішення скасовано, виконавче провадження закрито та зняті арешти з майна, після чого боржником ОСОБА_2 було відчужено нерухоме майно, що належало йому на праві власності, а саме 12.10.2017 року шляхом укладання договору купівлі - продажу ОСОБА_2 продав складське приміщення АДРЕСА_1 третій особі. Вважають, що ці дії направлені на ухилення від відповідальності за невиконання умов кредитного договору боржником та поручителем, як наслідок, зробити неможливим виконання рішення суду.

Однією із необхідних умов для забезпечення позову є надання позивачем належних і допустимих доказів того, що відповідач якось намагається відчужити нерухоме майно, на яке позивач просить накласти арешт.

Позивачем не надано доказів того, що саме відповідач ОСОБА_1 намагається перевести майно на третіх осіб з метою унеможливлення або утруднення виконання рішення суду.

Також позивач не надав належних і допустимих доказів того, що у відповідача є у власності будь - яке нерухоме та рухоме майно, на яке позивач просить накласти арешт.

Тобто у суду немає відомостей що відповідачці ОСОБА_1 належить яке - небудь рухоме та нерухоме майно.

Крім того, згідно з частиною 3 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, та вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної чи фізичної особи. Позивачем не зазначено на яке саме майно необхідно накласти арешт та не проведена оцінка майна, тому суд не може встановити співмірності вартості майна із заявленими позивачем вимогами.

Позивач не довів, що невжиття заявлених ним заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що заява необґрунтована і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

Ухвалив:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»про забезпечення позову по позовній заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ісаков Д. О.