Номер справи 623/744/17
Номер провадження 2/623/669/2017
РІШЕННЯ

іменем України

20 червня 2017 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Гуренко М. О.

з участю: секретаря - Телешевської В. Ю.

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2 В

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат у зв'язку з невиконанням рішення суду про стягнення грошової суми,

в с т а н о в и в :

В березні 2017 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат у зв'язку з невиконанням рішення суду про стягнення грошової суми.

Просив стягнути з відповідача відшкодування інфляційних витрат від знецінення неповернених коштів за час невиконання рішення суду у розмірі 123296,52 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 11174,49 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1344,71 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач та його представник позов визнали частково. Відповідач згоден на відшкодування інфляційних витрат від знецінення неповернених коштів за час невиконання рішення суду у розмірі 60160,00 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 6996,70 грн., а всього 67156,70 грн.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи чи особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Встановлено, що рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 21.09.2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 було стягнуто суму позики у розмірі 80000 грн., індекс інфляції у сумі 39397,19 грн., 3% річних від простроченої суми 4800 грн. на загальну суму 124197,19 грн. (а.с.6,7).

Через депозитний рахунок Ізюмського міськрайонного відділу виконавчої служби в травні 2013 року позивачу було перераховано 36,18 грн. (а.с.9).

Вказане судове рішення, яке набрало законної сили та звернуто до виконання, на даний час не виконано.

Згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності з вимогами п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, оскільки внаслідок прострочення відповідачем грошового зобовязання по поверненню позики 80000 грн. позивач вправі за ст. 625 ЦК України стягнення інфляційних збитків та 3% річних за прострочення грошового зобовязання.

До стягнення з відповідача підлягає сума інфляційних збитків за прострочення грошового зобовязання на суму 80000 грн. за період згідно позовних вимог з квітня 2014 по лютий 2017 року з урахуванням індексів інфляції складає 60160 грн., а також 3% річних за вказаний період складає 6996,70 грн., а всього 67156,17 грн.

Верховний Суд України при розгляді 1 жовтня 2014 року справи № 6-113цс14 зробив правовий висновок, відповідно до якого нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

В іншій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки розрахунок позивача зводиться до подвійного нарахування на підставі ст. 625 ЦПК інфляційних та 3% річних на раніше присуджені йому суми нарахованих інфляційних та 3% річних внаслідок невиконання договору позики, що не ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Статтею 625 ЦК регулюються зобовязальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобовязання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. З рішення суду зобовязальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, у даному випадку договору позики, про що й зазначено в ст. 11 ЦК, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, а саме: підлягає стягненню з ОСОБА_2 відшкодування інфляційних витрат від знецінення неповернених коштів за час невиконання рішення суду у розмірі 60160,00 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 6996,70 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, тому суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 671,55 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, ст.ст. 16, 526, 625 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, відшкодування інфляційних витрат від знецінення неповернених коштів за час невиконання рішення суду у розмірі 60160,00 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 6996,70 грн. та судові витрати по справі у сумі 671,55 грн., а всього 67827,72 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. О. Гуренко