Справа № 546/214/16-ц
Провадження № 2/546/18/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2017 року селище Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді - Горулька О.М.

при секретарі - Гудзенко С.В.,

з участю: позивачки - ОСОБА_1,

представників позивачки - ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Решетилівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи відділ Держгеокадастру у Решетилівському районі Полтавської області та Решетилівська селищна рада Решетилівського району Полтавської області, про визнання права власності на частку земельної ділянки, скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки та виділ розподіл земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

17 березня 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому з уточненням позовних вимог просить:

- визнати за нею право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,15 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: вул. Франка, 53 в с-щі Решетилівка Полтавської області;

-скасувати Державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії ЯИ № 958251, виданий 10.05.2010 року на імя ОСОБА_5;

-скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки;

-виділити їй в натурі ? частку цієї земельної ділянки.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 15 листопада 2012 року набрало законної сили рішення Решетилівського районного суду Полтавської області про перерозподіл в рівних долях між нею та відповідачем ОСОБА_5 спадщини після смерті ОСОБА_6 Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 22 вересня 2015 року, яке не змінене, не скасоване і набрало законної сили, між нею та відповідачем ОСОБА_5 було проведено реальний розподіл житлового будинку № 53, розташованого по вул. Франка в с-щі Решетилівка Полтавської області. Цим же рішенням суду було відмовлено у задоволенні її позовних вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою, призначеною для обслуговування цього житлового будинку у звязку з тим, що ця земельна ділянка на той час вже була приватизована відповідачем ОСОБА_5 на підставі рішення Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області від 11.12.2008 року, а 25 травня 2010 року відповідачеві ОСОБА_5 було видано Державний акт на право власності на цю земельну ділянку. Після набрання законної сили рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 22.09.2015 року вона зареєструвала своє право власності на ? частку зазначеного вище житлового будинку. Відповідач відмовляється від розподілу спірної земельної ділянки пропорційно до часток права власності на житловий будинок та господарсько-побутові будівлі і споруди. Перебування земельної ділянки у власності відповідача чинить їй перешкоди у користуванні належною їй часткою житлового будинку та господарських споруд і в їх обслуговуванні.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала і просить його задовольнити та підтвердила обставини, викладені в позовній заяві.

Представник позивачки ОСОБА_3 позов підтримав і просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 подав до суду заперечення проти позову, в якому заявив, що спадкодавець ОСОБА_6 у своєму користуванні земельної ділянки площею 0,15 га не мала. Після отримання спадщини він звернувся до Решетилівської селищної ради і рішенням від 24.10.2008 року йому було надано в користування (оренду) земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,07 га, а рішенням Решетилівської селищної ради від 11.12.2008 року йому було передано у власність спірну земельну ділянку площею 0,15 га. Вважає, що оскільки позивачка не оскаржує законність набуття ним права власності на земельну ділянку і не зверталася до органу місцевого самоврядування з проханням про виділення їй земельної ділянки, її позов безпідставний.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнав, проти його задоволення заперечує і суду пояснив, що спірна земельна ділянка не входила до складу спадщини після смерті ОСОБА_6 і позивачка її не успадкувала. Відповідач ОСОБА_5 після оформлення спадщини після смерті ОСОБА_6 у законний спосіб приватизував цю земельну ділянку. Заявив, що експертом в ході проведення судової будівельно-технічної експертизи не враховано покладений на відповідача ОСОБА_5 рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області обовязок добудувати до будинку вхідний тамбур. Крім того пояснив, що рішенням Решетилівської селищної ради відповідачеві було надано дозвіл на будівництво на спірній земельній ділянці гаража, при цьому орган місцевого самоврядування не був повідомлений про наявність в суді спору з приводу цієї земельної ділянки, а також надав суду копію ескізу намірів забудови. Заявив, що згідно запропонованого експертом варіанту розподілу земельної ділянки відповідач не отримав передбаченого нормативними актами проїзду сільськогосподарської та іншої техніки шириною не менш ніж 3,5 м. Заявив про застосування до позову позовної давності, обгрунтовуючи це тим, що про право власності відповідача позивачка могла дізнатися ще із відповіді нотаріуса від 14.03.2012 року, а тому позов поданий після спливу позовної давності.

Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Решетилівському районі Полтавської області в судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час і місце судового засідання, про причину своєї неявки суд не повідомив.

Експерт ОСОБА_7 суду пояснив, що діючими методичними рекомендаціями та нормативними актами, якими він користувався при проведенні експертизи, в тому числі Методичним посібником з визначення можливості розподілу обєктів нерухомості ширину пішохідних доріжок та проїздів в межах однієї земельної ділянки не регламентовано та запропоновано пішохідну доріжку до житлового будинку та надвірних споруд шириною не менш ніж 1,5 м та за можливістю проїзд до житлового будинку та надвірних споруд шириною не менш ніж 2,25 м, що відображено у висновку експерта. З урахуванням часток сторін в житловому будинку і надвірних спорудах та їх розташування ним визначений лише один можливий варіант розподілу земельної ділянки.

Із матеріалів справи вбачається наступне:

рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2012 року було здійснено перерозподіл спадщини в рівних частках між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6, померлої 09 січня 2008 року. В ході розгляду цієї справи судом було встановлено, що до складу спадщини входять земельна ділянка площею 5,21 га, розташована на території Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області, житловий будинок № 53 з господарськими будівлями, розташований по вул. Франка в с-щі Решетилівка Полтавської області, та грошові кошти на рахунках ВАТ «Державний ощадний банк України» (а.с. 8-10).

28 лютого 2012 року позивачці ОСОБА_1 було видане свідоцтво про право на спадщину на ? частку житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованих по вул. Франка, 53 в с-щі Решетилівка Полтавської області, і цього ж дня було здійснено державну реєстрацію права власності позивачки на цю частку обєкта нерухомості (а.с. 16-17).

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 22 вересня 2015 року у справі № 546/428/14-ц (а.с. 11-13), залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області від 16 листопада 2015 року (а.с. 14-15), проведено розподіл житлового будинку № 53 і господарських будівель, розташованих по вул. Франка в с-щі Решетилівка Полтавської області, та виділено в натурі позивачці ОСОБА_1 та відповідачеві ОСОБА_5 по ? частці цього житлового будинку та господарських будівель. Цим же рішенням було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, призначеною для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, оскільки в ході розгляду цієї справи було встановлено, що зазначена вище земельна ділянка перебуває у власності відповідача ОСОБА_5

Із наданих відповідачем копій рішень Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області (а.с. 72-73) вбачається, що Решетилівською селищною радою 24 жовтня 2008 року було надано відповідачеві ОСОБА_5 у користування (оренду) земельну ділянку площею 0,07 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: вул. Франка, 53 в с-щі Решетилівка Полтавської області, а 11 грудня 2008 року йому було передано у власність земельну ділянку площею 0,15 га для цих же цілей.

02 червня 2010 року відповідачеві відділом Держкомзему у Решетилівському районі було видано Державний акт серії ЯИ № 958251 на право власності на зазначену вище земельну ділянку (а.с. 148). Даний державний акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 71.

Згідно висновку експерта № 83-16 від 16.02.2017 року (а.с. 152-155) можливий один варіант розподілу між сторонами спірної земельної ділянки, при цьому експертом запропоновано виділити:

- ОСОБА_1 земельну ділянку площею 750 м2, зафарбовану на плані червоним кольором, що відповідає ідеальній частці;

-ОСОБА_5 земельну ділянку площею 750 м2, зафарбовану на плані синім кольором, що відповідає ідеальній частці.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції, діючій на момент виникнення спірних правовідносин):

1. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

2. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

3. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу).

4. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Судом встановлено, що право власності на ? частку житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих по вул. Франка, 53 в с-щі Решетилівка Полтавської власності, позивачка ОСОБА_1 набула з моменту реєстрації її речових прав, тобто з 28 лютого 2012 року. Таким чином здійснився перехід права власності на цю частку будівлі від відповідача ОСОБА_5 до позивачки.

Судом також встановлено, що на момент переходу права власності на ? частку зазначеного вище житлового будинку земельна ділянка площею 0,15 га, призначена для будівництва і обслуговування цього житлового будинку та господарських будівель і споруд, належала на праві власності відповідачеві ОСОБА_5

Таким чином, виходячи з приписів ст. 120 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 377 ЦК України, в момент переходу до позивачки права власності на частку житлового будинку, до неї перейшло право власності на частку земельної ділянки пропорційно до частки у праві власності на житловий будинок, а право відповідача на цю частку земельної ділянки, припинилося.

За таких обставин суд не приймає до уваги посилання представника відповідача, як на безпідставність позовних вимог, на те, що спірна земельна ділянка не входила до складу спадщини після смерті ОСОБА_6 і не була успадкована позивачкою.

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності позивачки на ? частку земельної ділянки та на виділ їй в натурі цієї частки підлягають задоволенню.

Оскільки спірна земельна ділянка перестала перебувати у виключній власності відповідача ОСОБА_5, суд також приходить до висновку про необхідність скасування Державного акта серії ЯИ № 958251 на право власності відповідача на цю земельну ділянку, виданого 02 червня 2010 року відділом Держкомзему у Решетилівському районі, також вважає за необхідне скасувати державну реєстрацію цієї земельної ділянки.

Стосовно заяви представника відповідача про застосування до даного позову позовної давності, суд зауважує, що згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як зазначено вище, в ході розгляду судом цивільної справи № 546/428/14-ц було встановлено, що спірна земельна ділянка перебуває у власності відповідача. Таким чином позивачка ОСОБА_1 могла дізнатися і дізналася про цю обставину не раніше 2014 року (виходячи з реєстраційного номера справи), а тому з урахуванням дати її звернення до суду з даною позовною заявою суд не вбачає пропуску нею строку позовної давності.

Посилання представника відповідача на те, що позивачка могла дізнатися про належність земельної ділянки позивачеві з відповіді нотаріуса від 14.03.2012 року (а.с. 173) суд до уваги не приймає, оскільки в цій відповіді лише зазначена інформація про видачу відповідачеві свідоцтв про право на спадщину та про порядок перерозподілу спадщини і не вказано на право власності відповідача на спірну земельну ділянку.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що позивачкою ОСОБА_1 в позовній заяві заявлено дві позовні вимоги майнового характеру ( про визнання права власності та виділ частки) та дві вимоги немайнового характеру (скасування державного акта та державної реєстрації). При цьому позивачкою було сплачено судовий збір за вимоги майнового характеру, та за одну вимогу немайнового характеру, за другу вимогу немайнового характеру судовий збір сплачено не було.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви шо має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі, коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Виходячи з положень ст. 88 ЦПК України, з урахуванням задоволення судом всіх позовних вимог, ставок судового збору, визначених Законом України «Про судовий збір», та дати подання даного позову до суду, суд вважає за необхідне стягти з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, та до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за одну вимогу немайнового характеру.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-214 ЦПК України, суд ,-

Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,15 га, розташованої за адресою: вул. Франка, 53 в с-щі Решетилівка Полтавської області та призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Скасувати Державний акт серії ЯИ № 958251 на право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,15 га, розташовану за адресою: вул. Франка, 53 в с-щі Решетилівка Полтавської області та призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,15 га, розташованої за адресою: вул. Франка, 53 в с-щі Решетилівка Полтавської області та призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Провести розподіл земельної ділянки площею 0,15 га, розташованої за адресою: вул. Франка, 53 в с-щі Решетилівка Полтавської області та призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Виділити ОСОБА_1 в натурі ? частку цієї земельної ділянки площею 750 м2, зафарбовану на плані (додаток № 1 до висновку експерта № 83-16 від 16.02.2017 року) червоним кольором, з наступними межами: з боку земельної ділянки Решетилівської селищної ради довжина межової лінії складає: 16,11 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_5 довжина межової лінії складає: 30,17 м, 1,0 м, 5,97 м, 4,22 м, 2,55 м, 6,53 м, 1,0 м, 7,9 м, 5,25 м, 1,0 м, 7,28 м, 0,2 м, 3,2 м, 5,2 м, 4,55 м; з боку земельної ділянки Решетилівської селищної ради (вул. Франка) довжина межової лінії складає: 16,86 м; з боку земельної ділянки гр. ОСОБА_8 довжина межової лінії складає: 27,55 м, 14,00 м.

Виділити ОСОБА_5 в натурі ? частку цієї земельної ділянки площею 750 м2, зафарбовану на плані (додаток № 1 до висновку експерта № 83-16 від 16.02.2017 року) синім кольором, з наступними межами: з боку земельної ділянки Решетилівської селищної ради довжина межової лінії складає: 16,93 м, 15,00 м, 30,89 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_1 довжина межової лінії складає: 4,55 м, 5,2 м., 3,2 м, 0,2 м, 7,28 м, 1,0 м, 5,25 м, 7,9 м, 1,0 м, 6,53 м, 2,55 м, 4,22 м, 5,97м, 1,0 м, 30,17 м.

Стягти з ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, понесені нею судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп.

Стягти з ОСОБА_5 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд.

Головуючий :