Номер провадження 2/754/6633/17
РІШЕННЯ

Іменем України

04 грудня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Таран Н.Г.

за участю секретаря - Двірко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліграф-Експрес Україна», про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 01.11.2013 року він був прийнятий на роботу на посаду юрисконсульта в Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліграф-експрес Україна». 30.11.2016 року позивач звільнився з роботи за власним бажанням, на підставі статті 38 КЗпП України. В період з 01.11.2013 року по 30.11.2016 року позивачу нараховувалась та виплачувалась заробітна плата в наступних розмірах: за листопад 2013 року 1147 грн.; за грудень 2013 року 1218 грн.; за січень 2014 року 1218 грн.; за лютий 2014 року 1218 гри.; за березень 2014 року 1218 грн.; за квітень 2014.04 року 1218 грн.; за травень 2014 року 1218 грн.; за червень 2014 року 1218 грн.; за липень 2014 року 1218 грн.; за серпень 2014 року 1218 грн.; за вересень 2014 року 1218 грн.; за жовтень 2014 року 1218 грн.; за листопад 2014 року 1218 грн.; за грудень 2014 року 1218 грн.; за січень 2015 року 1218 грн.; за лютий 2015 року 1218 грн.; за березень 2015 року 1218 грн.; за квітень 2015 року 1218 грн.; за травень 2015 року 1218 грн.; за червень 2015 року 1218 грн.; за липень 2015 року 1218 грн.; за серпень 2015 року 1218 грн.; за вересень 2015 року 1378 грн.; за жовтень 2015 року 1378 грн.; за листопад 2015 року 1378 грн.; за грудень 2015 року 1378 грн.; за січень 2016 року 1378 грн.; за лютий 2016 року 1378 грн.; за березень 2016 року 1378 грн.; за квітень 2016 року 1378 грн.; за травень 2016 року 1450 грн.; за червень 2016 року 1450 грн.; за липень 2016 року 1450 грн.; за серпень 2016 року 1450 грн.; за вересень 2016 року 1450 грн.; за жовтень 2016 року 1450 грн.; за листопад 2016 року 1450 грн. Позивачу стало відомо, що за час роботи з листопада 2013 року по день звільнення 30 листопада 2016 року, відповідачем не було перераховано єдиний внесок та не було перераховано податок з фізичних осіб на рахунки Державної фіскальної служби України, що позбавило його страхового (трудового) стажу за цей період. Позивач вважає, що вказані дії відповідача є грубим порушення трудового законодавства, що порушують його особисті права.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. На адресу суду направив заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліграф-Експрес Україна» в судове засідання не з'явився. Направив на адресу суду заяву про визнання позову, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліграф-Експрес Україна» повність визнає заявлені позовні вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з відомостей трудової книжки позивача наказом №74К від 31.10.2013 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліграф-Експрес Україна» ОСОБА_1 був прийнятий на посаду юрисконсульта з 01.11.2013 року.

Наказом №81К від 29.11.2016 року позивача було звільнено за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття ст. 15 ЦПК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Звертаючись до суду з позовом за захистом позивач посилається на те, що в період з 01.11.2013 року по 30.11.2016 року йому нараховувалась та виплачувалась заробітна плата в наступних розмірах: за листопад 2013 року 1147 грн.; за грудень 2013 року 1218 грн.; за січень 2014 року 1218 грн.; за лютий 2014 року 1218 гри.; за березень 2014 року 1218 грн.; за квітень 2014.04 року 1218 грн.; за травень 2014 року 1218 грн.; за червень 2014 року 1218 грн.; за липень 2014 року 1218 грн.; за серпень 2014 року 1218 грн.; за вересень 2014 року 1218 грн.; за жовтень 2014 року 1218 грн.; за листопад 2014 року 1218 грн.; за грудень 2014 року 1218 грн.; за січень 2015 року 1218 грн.; за лютий 2015 року 1218 грн.; за березень 2015 року 1218 грн.; за квітень 2015 року 1218 грн.; за травень 2015 року 1218 грн.; за червень 2015 року 1218 грн.; за липень 2015 року 1218 грн.; за серпень 2015 року 1218 грн.; за вересень 2015 року 1378 грн.; за жовтень 2015 року 1378 грн.; за листопад 2015 року 1378 грн.; за грудень 2015 року 1378 грн.; за січень 2016 року 1378 грн.; за лютий 2016 року 1378 грн.; за березень 2016 року 1378 грн.; за квітень 2016 року 1378 грн.; за травень 2016 року 1450 грн.; за червень 2016 року 1450 грн.; за липень 2016 року 1450 грн.; за серпень 2016 року 1450 грн.; за вересень 2016 року 1450 грн.; за жовтень 2016 року 1450 грн.; за листопад 2016 року 1450 грн. Позивачу стало відомо, що за час роботи з листопада 2013 року по день звільнення 30 листопада 2016 року, відповідачем не було перераховано єдиний внесок та не було перераховано податок з фізичних осіб на рахунки Державної фіскальної служби України, що позбавило його страхового (трудового) стажу за цей період.

Позивачу стало відомо, що за час роботи з листопада 2013 року по день звільнення 30 листопада 2016 року, відповідачем не було перераховано єдиний внесок та не було перераховано податок з фізичних осіб на рахунки Державної фіскальної служби України, що позбавило його страхового (трудового) стажу за цей період.

Відповідно до п. 164.2.1. ст. 162 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Відповідно до ст. 168 Податкового кодексу України, 168.1. оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Згідно до п. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та сума винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами нараховується єдиний внесок, який перераховується страхувальником відповідно до ч.5 ст.9 вказаного закону шляхом внесення відповідних коштів на рахунок Державної фіскальної служби України. Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. У разі несвоєчасної сплати або не в повному обсязі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до платника застосовуються фінансові санкції. Цим Законом визначено, що ЄСВ підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника, але за наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати ЄСВ зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати ЄСВ виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати.

Оцінивши та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, підлягають задоволенню так як відповідач безпідставно за час роботи позивача у період з листопада 2013 року по день звільнення 30 листопада 2016 року не сплатив податок на доходи фізичних осіб і єдиний внесок до Державної фіскальної служби України.

Розподіл судових витрат суд визначає відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліграф-Експрес Україна», про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліграф-Експрес Україна» щодо несплати податку на доходи фізичних осіб і єдиного внеску до Державної фіскальної служби України за період з листопада 2013 року по листопад 2016 року.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліграф-Експрес Україна» (ідентифікаційний код 38519153, місцезнаходження: 02034, м. Київ, вул. Драйзера, 36, офіс 3) сплатити податок на доходи фізичних осіб і єдиний внесок до Державної фіскальної служби України за період з листопада 2013 року по листопад 2016 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліграф-Експрес Україна» (ідентифікаційний код 38519153, місцезнаходження: 02034, м. Київ, вул. Драйзера, 36, офіс 3) на користь ОСОБА_1 640,00 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь в справі та не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н.Г. Таран