Справа № 362/5659/16-ц Головуючий у І інстанції Ковбель М. М.
Провадження № 22-ц/780/4930/17 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 56 29.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

29 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Сушко Л.П., Яворського М.А.,

за участю секретаря: Волошина В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 12 вересня 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір споживчого кредиту №LGTSAU10560626, за умовами якого позивачу було надано у вигляді непоновлюваної лінії кредитні кошти в розмірі 15 999,61 дол. США на придбання транспортного засобу та витрат пов'язаних з його купівлею.

Під час виконання договору споживчого кредитування з використанням нечесної підприємницької практики (застосуванням обману) щодо надання кредиту на страхові платежі, не належного визначення загальної ціни фінансових послуг і реальної заборгованості по кредиту, відповідач стягнув суми кредиту і відсотків по ньому, які фактично позивачу не надавалися, чим порушив його права як споживача фінансових послуг.

Позивач зазначає, що не був попереджений: про тип відсоткової ставки, суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, повязаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, штрафні санкції в разі неналежного виконання); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту, витрати на страхові платежі.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою та просив суд рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 12 вересня 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір споживчого кредиту №LGTSAU10560626, за умовами якого позивачу було надано у вигляді непоновлюваної лінії кредитні кошти в розмірі 15 999,61 дол. США на придбання транспортного засобу.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, зокрема щодо підстав та порядку нарахування комісії, відсотків, пені, штрафних санкцій за невиконання чи порушення умов договору.

З вказаним висновкому погоджується і колегія суддів виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

ОСОБА_2 підписав кредитний договір, прийняв умови отримання кредиту.

Суд першої інстанції, дійшов правильного висновку, що при укладанні оспорюваного договору було дотримано всі передбачені законом істотні умови, які були обумовлені згодою сторін, позивач ознайомився з усіма елементами вартості кредиту та іншими необхідними складовими оплат по ньому, погодився з ними.

Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсними кредитного договору, ОСОБА_2 не надав належних та допустимих доказів, які підтверджують укладення договору з використанням нечесної підприємницької практики.

Позивач власноручно підписав оскаржуваний кредитний договір, погодився на умови, зазначені в ньому. Під час підписання договору ОСОБА_2 мав можливість прочитати його та ознайомитися зі змістом.

Посилання апелянта, на рішення Алчевського міського суду Луганської області від 27 жовтня 2009 року, як на підставу визнання договору кредиту недійсним - безпідставні.

Визнання недійсним окремої частини договору не тягне за собою визнання недійсним всього договору, як це передбачено ст. 217 ЦК України, а також ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Доводи апелянта про те, що судом не було взято до уваги посилання на навмисне введення відповідачем його в оману про сукупну вартість кредиту не заслуговують на увагу, оскільки доказів на підтвердження зазначених обставин матеріали справи не містять, про що вірно зазначив суд першої інстанції в своєму рішенні.

Інших доводів, які спростували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення апеляційна скарга в собі не містить.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: