Справа № 368/955/17
Рішення

Іменем України

"28" грудня 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, відшкодування збитків і моральної шкоди, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, вчиненим під впливом насильства,

встановив :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який уточнив в судовому засіданні, посилаючись на те, що на прохання свого сусіда, ОСОБА_2 передав останньому грошові кошти в іноземній валюті, а саме 1300 (одну тисячу триста) доларів США 00 центів, про що є боргова розписка від 01.10.2016р. Відповідач його запевняв, що перебуває у важкому матеріальному становищі, і йому конче необхідні грошові кошти які обіцяв повернути через два місяці після продажу свого будинку. Однак відповідач будинок не продав, і кошти йому не повертає. А тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в сумі 33 763грн. 61 коп. ( згідно курсу НБУ до долара), 33 763,61 грн. - завданих збиткі в зв»язку з неналежним виконанням зобов»язання та 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях та переживаннях.

Відповідач ОСОБА_2, подав до суду зустрічний позов, в якому просить визнати правочин - боргову розписку від 01.10.2016 року на суму 1300 доларів США вчинену ним під впливом насильства, недійсною та стягнути моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Свій позов обґрунтовує тим, що ніякої домовленості з ОСОБА_1 про позику грошей у нього не було. ОСОБА_1 просив продати йому будинок, а отже дав йому 1200 доларів США на підготовку документів для оформлення договору купівлі-продажу. Через деякий час ОСОБА_1 пояснив, що не має коштів на купівлі будинку. 1.10.2016 року він під психічним тиском та погроз ОСОБА_1, поза своєю волею написав розписку, що позичив грошові кошти в сумі 1300 доларів США, при цьому грошей або інших речей не отримував. Моральна шкода, яка йому спричинена, полягає у погіршенні стану здоров»я через тиск на нього ОСОБА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник позов підтримали, проти зустрічного заперечили. ОСОБА_1 пояснив суду, що на прохання ОСОБА_2 позичив йому кошти на підготовку документів для оформлення договору купівлі-продажу будинку.

Так як коштів ОСОБА_2 не повертає, на його лист претензію не реагує, просить стягнути з нього 33763,61 грн. згідно договору позики, та таку ж суму 33763 грн. 61 коп. збитків, яких він зазнав внаслідок невиконання зобов"язання, моральну шкоду, яка виразилась у моралдьних переживаннях та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник проти позову заперечили, зустрічний підтримали. ОСОБА_2 пояснив суду, що взимку 2014 року до нього звернувся ОСОБА_1 з питанням продати йому будинок, на що він, ОСОБА_2, погодився. Разом з ОСОБА_1 вони їздили до нотаріуса на консультацію про оформлення документів для купівлі-продажу будинку. В 2014 року він отримав від ОСОБА_1 кошти в сумі 300 доларів США на оформлення документів. 4.04.2014 року ОСОБА_1 привіз йому близько 10тис.грн. та квитанцію на обмін валюти в сумі 900 доларів США. Виготовлені документи він показав ОСОБА_1, але останній сказав йому почекати, так як не мав коштів на купівлю будинку. Влітку 2015 року поновив документи для оформлення будинку, але ОСОБА_1 знову сказав почекати з оформленням будинку. В 2016 року ОСОБА_1 вимусив його написать розписку, що позичив у нього 1300 доларів США, при цьому він тиснув на нього психічно та погрожував. Попередній договір купівлі-продажу будинку з ОСОБА_1 не оформляв.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задоволити частково, а в зустрічному позові слід відмовити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 1.10.2016 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 гроші в сумі 1300 доларв США, які останній зобов»язувався повернути після продажу будинку в АДРЕСА_1. 04.10.2017 року ОСОБА_1 було направлено відповідачу лист з вимогою повернення боргу в семиденний строк після одержання листа. Дане встановлено на підставі пояснень сторін, розписки про одержання коштів та листа про повернення грошей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як зазначено у ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Ст. 202 ЦК України зазначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно з висновками Верховного Суду України, викладеними у Постанові від 18.09.2013 р. у справі № 6-63 цс 13) про стягнення боргу за договором позики, «за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей».

Аналогічна позиція викладена в Ухвалі від 23.09.2015 р. у справі № 6-14950св15 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ .

Відповідно до ст. 530 ЦКУ «Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства».

Ст.203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків що обумовлені ним.

Відповідно до ст.231 ЦК України правочин. вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. Винна сторона (інша особа), яка застосувала фізичний або психічний тиск до другої сторони, зобов'язана відшкодувати їй збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

Відповідно до ст.215 ЦК України Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою. п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Таким чином для визнання правочину недійсним, через вчинення його під впливом насильства або погрози, необхідна наявність фізичного або психічного впливу на особу з метою спонукання до укладення правочину.

Однак, відповідачем ОСОБА_2 не надано доказів того, що позивач чинив фізичний чи психічний тиск на нього, тому його вимоги про визнання правочину недійсним, не підлягають задоволенню.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що ОСОБА_1 хотів купити будинок у ОСОБА_2. Одного разу до нього прийшов ОСОБА_2 від ОСОБА_1, і розповів, що написав останньому розписку, що брав в ОСОБА_1 гроші на підготовку документів на оформлення купівлі-продажу будинку. ОСОБА_2 був схвильований, але тілесних ушкоджень у нього не було, чи застосовував ОСОБА_1 насильство до ОСОБА_2 не бачив. А тому суд вважає безпідставним пояснення свідка ОСОБА_3 щодо вчинення правочину під спливом насильства.

Пояснення свідка ОСОБА_4 про те, що говорили, що ОСОБА_1 буде купляти будинок у ОСОБА_2 не є доказом недійсності правочину.

А тому покази вказаних свідків суд не може покласти в основу рішення щодо визнання правочину недійсним. Так як суд не знаходить підстав для задоволення зустрічного позову про визнання правочину недійсним, то і не підлягає задоволенню позов в частині відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2

Аналізуючи докази, суд вважає, що з відповідача на користь позивач слід стягнути суму боргу за договором позики в розмірі 1300 доларів США, що становить згідно курсу НБУ 33763 грн. 61 коп.

Оскільки позивачем не надано детальний розрахунок спричинених збитків в сумі 33763 грн. 61 коп. відповідно до вимог ЦК України, то суд позбавлений можливості перевірити правильність проведених розрахунків, і в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Також не підлягає задоволенню позов в частині відшкодування моральної шкоди в ромірі 5000 грн., так як позивачем не надано доказів на спричинення йому вказаної шкоди відповідно до вимог ст.. 23,1167 ЦК України.

Поскільки позов задоволено, то з відповідача на користь позивач слід стягнути судові витрати в сумі 337,63 грн.

Враховучи викладене, керуючись ст..22,23, 203,207, 215, 231, 530, 610,625, 1046 ЦК України , ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

Вирішив :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( жит. АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 ( жит. АДРЕСА_2, і.к.НОМЕР_1) борг за договором позики в сумі 33763 грн. 61 коп. та судові витрати в сумі 337,63 грн.

В решті позову відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, вчиненим під впливом насильства відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.261,384 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів.

Повний текст рішення виготовлено 09.01.2018 року.

Суддя : Т.Є.Іванюта