Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/283/17
№ провадження 2/624/265/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
смт. Кегичівка 26 червня 2017 року
Кегичівський районний суд Харківської області в особі головуючої судді Куст Н.М., за участю секретаря Проскурні Л.М., у відсутність осіб, які беруть участь у справі, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк (далі-ПАТ КБ ПриватБанк) в особі його представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
На підтвердження вимог, до заяви долучені копії розрахунку заборгованості, заяви, Генеральної угоди про реструктуризацію, витягу з Умов та Правил банківських послуг, документів про особу позивача, відповідача, довіреності.
Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявились.
Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, повідомив, що позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач, згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається такою, що належним чином повідомлена про розгляд справи, оскільки виклики у судове засідання були направлені за зареєстрованим місцем її проживання. Відомостей про причини неявки відповідачем не повідомлено, заяв від неї не надійшло.
Враховуючи вищезазначене, а також відсутність заперечення з боку позивача, суд, відповідно до ч.4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України, цей позов підсудний Кегичівському районному суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача.
В судовому засіданні досліджені: розрахунок заборгованості до договору (а.с.4), копія заяви ОСОБА_3 (а.с.5), копія Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та Правил надання продукта кредитних карт від 27 лютого 2014 року (а.с.6), копія витягу з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.7-30), копія паспорта ОСОБА_3 (а.с.31), копія паспорта ОСОБА_2 (а.с.32), копія довіреності (а.с.33), копія довідки з ЄДРПОУ (а.с.34); копія банківської ліцензії, свідоцтва (а.с.35), копія статуту (а.с.36).
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За правилами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Встановлено, що 27 лютого 2014 року між сторонами укладено договір, на підставі Генеральної угоди за умовами п.2.1. якої ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 5666,95 грн. на строк 24 місяців з 27 лютого 2014 року по 29 лютого 2016 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в обмін на зобовязання боржника по поверненню кредиту, сплати процентів в розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в зазначені в заяві, Умовах та Правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з першого по двадцять пяте число кожного місяця боржник надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 283,57 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, процентами, а також інших витрат у відповідності до Умов та Правил.
Відповідно до п.2.3 Генеральної угоди для надання послуг Банк видає Боржнику платіжну карту. Згідно п.2.5 Угоди Боржник зобовязується повернути суму кредиту, процентів, винагороди згідно даної Угоди і Умов та Правил. Пунктом 2.8 Угоди передбачено, що при порушенні Боржником зобовязань по погашенню кредиту, він має сплатити Банку пеню, розмір якої зазначений у Умовах та Правилах за кожний день прострочки.
Договір укладено відповідно до вимог ст. 634 ЦК України шляхом приєднання до умов, запропонованих банком, в письмових умовах та правилах надання банківських послуг. Відповідач, згідно абз.4 п.2.11 Генеральної угоди, погодилась із тим, що Генеральна угода разом з Умовами та Правилами, Тарифами складає між Відповідачем та Позивачем кредитний договір.
Відповідно до пункту 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у випадку невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку клієнт зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення Кредиту (в тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), сплаті винагороди Банку.
Згідно п.2.2. Генеральної угоди, при порушенні боржником строків погашення заборгованості більше ніж на 31 день боржник сплачує Банку штраф в розмірі 788,79 грн.
На виконання умов Договору позивач свої зобов'язання, виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 5666,95 грн.
Натомість відповідач повернення грошових коштів, наданих у кредит та відсотків за їх користування у відповідності до вимог договору не здійснила, чим порушила порядок виконання покладених на неї зобов'язань.
Вказане підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4).
Разом з тим, суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача штрафу відповідно до п.2.2. Генеральної угоди 788,79 грн. за прострочення виконання зобовязання за кредитним договором задоволенню не підлягає, оскільки договором передбачена подвійна відповідальність одного виду за одне й те саме порушення.
Так, за прострочення виконання зобовязання кредитним договором передбачено як стягнення пені, так і штрафу, що є порушенням ст. 61 Конституції України, в якій зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
За змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Із матеріалів справи випливає, що за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором банком одночасно нараховано пеню та штраф. Отже банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже штраф в розмірі 788,79 грн. суд вважає не підлягає до стягнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору підлягає присудженню на користь позивача. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.
Керуючись ч.1 ст. 88, ст.ст.213-215, 224-226 ЦПК України,-
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Кегичівським районним судом Харківської області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивачем дане рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області, через Кегичівський районний суд, протягом десяти днів з дня отримання його копії.
При відсутності заяви про перегляд чи апеляційного оскарження, рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків на їх подання.
Суддя Н.М. Куст