Ухвала

іменем україни

13 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання кредитного договору та іпотечного договору припиненими, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_9, на рішення апеляційного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 15 лютого 2007 року між Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та нею було укладено кредитний договір № 16-07-И/10, відповідно до умов якого їй у тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності було надано кредит у розмірі 160 000 доларів США строком до 14 лютого 2020 року.

На забезпечення виконання умов цього договору 15 лютого 2007 року було укладено іпотечний договір № 432, предметом якого є квартира АДРЕСА_1

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 5 лютого 2014 року, яке набрало законної сили, з неї та ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було достроково стягнуто заборгованість за вищезазначеним кредитним договором у сумі 1 126 426 грн 23 коп.

Позивач стверджувала, що рішення нею було виконано у повному обсязі, а тому просила визнати припиненими укладені договори кредиту та іпотеки у зв'язку з виконанням нею зобов'язання.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано припиненими кредитний договір від 15 лютого 2007 року № 16-07-И/10 та іпотечний договір від 15 лютого 2007 року № 432, у зв'язку з виконанням зобов'язання. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, установлених договором або законом.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4, оскільки наявність судового рішення про дострокове стягнення кредиту, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права банку на отримання, зокрема, процентів за користування коштами, штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає вимогам закону та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_9, відхилити, рішення апеляційного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко

Колегія суддів: