Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вмотивоване)

15 червня 2017 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецькой області у складі:

головуючого судді Андреєва В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Петрової С.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь у твердій грошовій сумі 1450,00 грн. щомісяця, починаючи з 20 липня 2016 року до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позову зазначила, що з 31.12.2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 23.07.2016 року вони проживають окремо. ЇЇ чоловік не надає матеріальної допомоги, що змусило її звернутися до суду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Позов розглянуто у відсутність відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріалами справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.7). Згідно з Актом від 19.08.2016 року №2376-02 ОСОБА_1 разом з дитиною мешкає за адресою:Донецька обл., м.Торецьк (м.Дзержинськ), с.Північне (с.Кірове), вул.Маяковського,32 (а.с.4).

Частиною 1 ст.10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач перебуває на території Російської Федерації. У звязку з цим відповідно до Конвенції про правову допомогу та правовідносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах російському суду було направлено доручення про вручення документів та проведення окремих процесуальних дій стосовно ОСОБА_2 Дзержинському суду Донецької області були повернуті документи у звязку з неможливістю виконати доручення, про що свідчить протокол судового засідання Ленінського районного суду м.Саратова (а.с.26), підтвердження про вручення документів, в якому зазначено, що документи не вручено у звязку з неявкою відповідача (а.с.27).

Позивач не надала жодного доказу, який би підтверджував, що відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату або йому виплачуються будь-які соціальні виплати. ЇЇ докази ґрунтуються лише на словах.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а також дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, однак позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються її позовні вимоги до відповідача, а ті на які вона посилається носять характер припущень, що не є належними і допустимими доказами в розумінні статей 58, 59 ЦПК України, а тому не можуть бути взяті до уваги судом.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтвердили ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, зокрема відсутні докази що відповідач спроможний виплачувати аліменти на дружину, відтак суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212 ЦПК України, ст.84 Сімейного Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, відмовити за недоведеністю позову.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через суд м.Торецька протягом десяти днів від дня проголошення рішення.

Суддя: