АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Невідомої Т.О., Ратнікової В.М.

при секретарі - Пузиковій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, тривалістю в два місяці.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина після смерті її рідної сестри ОСОБА_3 Ураховуючи відсутність заповіту та спадкоємців першої черги, право на успадкування майна покійної мають вона та племінник спадкодавця відповідач ОСОБА_1, як спадкоємці другої черги.

27 січня 2015 р. постановою державного нотаріуса Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з посиланням на пропуск встановленого законодавством строку для прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що такий строк вона пропустила з поважних причин, а саме у зв'язку з протиправним заволодінням відповідачем документів померлої, її похилим віком та значною відстанню між місцем її проживанням та місцем відкриття спадщини, просила її вимоги задовольнити.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.07.2016 р. позов ОСОБА_2 задоволено.

Визначено ОСОБА_2 додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1, вирішено питання розподілу судових витрат.

Справа № 756/2764/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6809/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Кричина А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Вказував на те, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2, визнавши поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини юридичну необізнаність позивачки щодо строку та порядку прийняття спадщини, її похилий вік, відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та віддаленість її місця проживання від місця відкриття спадщини.

Рішенням колегії суддів апеляційного суду м. Києва від 18.10.2016 р., рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26.07.2016 р. залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.04.2017 р., ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18.10.2016 р. скасовано і передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

ОСОБА_2 та її представник просили апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на її безпідставність. Звертали увагу на те, що ОСОБА_2 до збігу шестимісячного строку неодноразово зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, зокрема 13.01.2015 р. та 20.01.2015 р., що підтверджується відповідними документами, однак в порушення діючого законодавства її заява не була зареєстрована. Неправомірні дії державного нотаріуса, похилий вік та юридична необізнаність вважали поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина після померлої ОСОБА_3, яка проживала у кв. АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 є рідною сестрою ОСОБА_3, а відповідач ОСОБА_1 племінником померлої.

24.02.2015 р. за заявою ОСОБА_1 про прийняття ним спадкового майна Двадцять першою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справа після померлої ОСОБА_3

Постановою державного нотаріуса Двадцятьпершої Київської державної нотаріальної конторивід 31.03.2015 відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у відповідній частці, що залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її рідної сестри ОСОБА_3 у зв'язку з пропуском передбаченого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини..

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені позивачем причини пропуску строку на прийняття спадщини є поважними, та ураховуючи нетривалий термін пропуску шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, похилий вік та юридичну необізнаність позивачки, вважав за можливе визначити ОСОБА_2 додатковий строк для прийняття спадщини.

Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

За змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій.

З пояснень ОСОБА_2 та її представника убачається, що 13.01.2015 р. вона первинно звернулась до 21-ї Київської державної нотаріальної контори з намірами подати заяву про прийняття спадщини однак таку заяву у неї не було прийнято з посиланням на відсутність документів про смерть ОСОБА_3, у зв'язку з чим їй було надано запит, адресований у Відділ реєстрації смерті м. Києва з метою зЧясування дати смерті покійної сестри.

20.01.2015 року вона повторно, в межах шестимісячного строку звернулася до зазначеної нотаріальної контори, де її заяву про прийняття спадщини не було зареєстровано, а надано запит, адресований голові ЖБК «Академічний» для надання довідки за формою про остання місце проживання померлої ОСОБА_3

27.01.2015 р. в нотаріальній конторі їй пояснили, що вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Її заява про прийняття спадщини була зареєстрована лише 31.03.2015 р., і в цей день вона отримала постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії.

Про те, що від неї повинна бути прийнята заява незалежно від наявності чи відсутності певних документів вона не знала, а тому вважала, що нотаріус діє відповідно до вимог закону. Вважала саме зазначені обставини у сукупності з її похилим віком, юридичною необізнаністю та відсутністю документів, що посвідчують смерть її покійної сестри, є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини.

Перевіряючи зазначені твердження позивачки у сукупності з наявними у матеріалах доказами та вимогами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, з урахуванням висновків, викладених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.04.2017 р., колегія суддів вважає їх обґрунтованими виходячи з наступного.

Як убачається із запиту завідувача Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С. від 13.01.2015 р. за вих. № 31/01-16 направленого до Відділу реєстрації смерті у м. Києві, «у зв'язку із заведенням спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 1936/1937року народження», нотаріальна контора просила надіслати повний витяг з Державного реєстру ВЦСГ та копію актового запису про смерть (із зазначення причин смерті ОСОБА_3 Підставою для звернення із зазначеним запитом зазначено, що «дані необхідні для оформлення спадщини».

20.01.2015 р. за вих. № 01-16 Двадцять перша київська державна нотаріальна контора направила запит голові ЖБК «Академічний-3» про надання ОСОБА_2 (позивачці) довідки про останнє місце проживання померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та довідку за формою №3 на квартиру АДРЕСА_1. На обґрунтування цього запиту завідувач нотаріальної контори послався на ст.4 Закону України «Про нотаріат» якою передбачено право нотаріуса витребувати від підприємств, установ та організацій відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, та на оформлення спадщини.

Зазначені документи, а також відповідь на запит адвоката голови правління ЖБК «Академічний-3» достовірно підтверджують доводи ОСОБА_2 про те, що ще до збігу шестимісячного строку, вона зверталася до Двадцять першої київської державної нотаріальної конториз заявою про прийняття спадщини.

Про те, що 20.01.2015 р. ОСОБА_2 дійсно був наданий запит до ЖБК «Академічний-3» підтверджує у своїх письмових поясненнях, наданих Головному територіальному управлінню юстиції у м. Києві від 30.09.2016 р. і В.о. завідувача Двадцять першої київської державної нотаріальної контори ЛюбарськаН.В.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими наказом Міністерства юстиції У країни від 22 лютого 2012 року № 296/5 та Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтва про право на спадщину та свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених Науково-експертною радою з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29.01.2009 р. підставою для відкриття провадження по спадковій справі є одержання нотаріусом першого звернення (заява, повідомлення, телеграма тощо) фізичної або юридичної особи. При цьому законом не вимагається дотримання обов'язковоїписьмової форми звернення.

Згідно Правил ведення нотаріального діловодства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 31.12.2008 р. № 2358/5 заяви про прийняття спадщини, чи про відмову від спадщини, про видачу свідоцтва відразу формуються в окремі спадкові справи, кожна з яких одержує індекс, що відповідає номенклатурі справ, і присвоюється номер, що відповідає порядковому номеру зазначеної у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ. У спадкову справу підшиваються всі документи, пов'язані з оформленням спадщини.

Видані на руки посадовою особою нотаріальної контори запити від 13.01.2015 р. та від 20.01.2015 р. свідчать про те, що вони видавалися саме у зв'язку з оформленням спадщини, а відтак особа, видаючи такі запити зобов'язана була завести спадкову справу, і лише на таких підставах витребувати необхідну для оформлення спадщини інформацію.

Не вчинення нотаріусом таких дій, похилий вік позивачки, відсутність у неї необхідних юридичних знань, є об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій, а відтак поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і справедливим, а тому не убачається підстав для задоволення апеляційної скарга ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: