АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 758/12385/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/3290/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Неганова Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

20 квітня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів -Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: Комісія з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області про усунення перешкод у здійсненні прав щодо виховання онука, визначення способів участі у вихованні онука,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4 не перешкоджати бабусі ОСОБА_5 брати участь у вихованні та спілкуванні з онуком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено способи участі ОСОБА_5 у вихованні онука ОСОБА_6: побачення з дитиною без присутності відповідачки за місцем проживання ОСОБА_5 кожного першого та третього тижня кожного місяця з 15 години п'ятниці до 19 години неділі за умови своєчасного повідомлення відповідачки про зустріч з дитиною, спільний відпочинок позивачки з онуком у літній період - з 1 червня по 15 липня, необмежене спілкування з онуком засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між позивачкою та онуком.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд рішення скасувати та ухвалити нове рішення яким встановити способи участі ОСОБА_5 у вихованні онука ОСОБА_6: побачення з дитиною без присутності відповідача за місцем проживання позивача кожного першого та третього тижня кожного місяця з 9 години суботи до 20 години суботи, з 9 години неділі до 20 години неділі, спільний відпочинок позивача з онуком в літній період за умови погодження умов відпочинку з лікуючим лікарем, необмежене спілкування з онуком засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між позивачем та онуком, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не піддягає.

Судом встановлено, що у листопаді 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні прав щодо виховання онука, визначення способів участі у вихованні онука, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є її онуком та сином ОСОБА_7 та померлої дружини ОСОБА_8.

Зазначила, що онук постійно знаходився з позивачем та її чоловіком ОСОБА_6, у них завжди були гарні стосунки, вони легко знаходили спільну мову, незважаючи на різницю у віці, у них ніколи не виникало приводів для конфліктів.

Також зазначила, що має власний будинок, отримує пенсію і матеріально забезпечена. Починаючи з березня 2015 року у позивача з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні онука, його відвідуванні. Відповідач та особи, які проживають разом з нею, почали створювати штучні перешкоди нормальному спілкуванню позивача з її онуком.

З часу призначення ОСОБА_4 опікуном над малолітнім ОСОБА_6, позивач намагалася мирним шляхом врегулювати спір, налагодити зв'язок з онуком, приймати участь у його вихованні, утриманні, розвитку здібностей та забезпечувати всім необхідним для нормального розвитку та становлення, однак, всі намагання призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач не бажає її присутності і створює перешкоди, через які ОСОБА_5 не може зустрічатися з онуком.

Крім того, зазначила, що її права, як бабусі, є порушеними у зв'язку із чим просила суд зобов'язати ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_5 брати участь у вихованні онука ОСОБА_6 та вільному спілкуванню з ним, визнати наступні способи участі позивача у вихованні онука як особисте спілкування: побачення І і ІІІ тиждень: з п'ятниці 15:00 до понеділка 08:00 за місцем проживання ОСОБА_5, спільний відпочинок з онуком: червень і Ѕ липня, необмежене спілкування з онуком,особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачаються безпосереднього фізичного спілкування між позивачем та онуком, у разі, якщо святкові дні припадають на день її побачення зх. онуком або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні онук проводить з ОСОБА_5, в день її побачення з онуком вона має право забирати ОСОБА_6 з дому ОСОБА_4 особисто, зобов'язати відповідача при проведенні медичного огляду онука повідомляти її ї не перешкоджати її участі у такому огляді, зобов'язати відповідача за два дні до дня її зустрічі з онуком, надати позивачу точну інформацію щодо фактичного місцеперебування дитини, а у разі настання таких змін повідомити про це позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Хотів Києво-Святошинського району Київської області, про що в Книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний актовий запис за №59 виконкомом Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Мати дитини ОСОБА_8 померла у 2014 році.

Батько ОСОБА_7 після дорожньо-транспортної аварії тривалий час лікувався та наразі перебуває на реабілітації.

ОСОБА_10 є матір'ю ОСОБА_7 і бабою малолітнього ОСОБА_6. ОСОБА_4 також є бабою ОСОБА_6.

Сторонами не оспорюється, що малолітній ОСОБА_6 разом з батьками та бабусею ОСОБА_10 і дідусем ОСОБА_6 тривалий час проживали за адресою - АДРЕСА_1.

В листопаді 2014 .року його батьки поїхали відпочивати в Єгипет, де потрапили в ДТП, після якого мати малолітнього ОСОБА_6 померла, а батько тривалий знаходився в лікарні.

З листопада 2014 року по березень 2015 року вихованням ОСОБА_6 займалися бабуся ОСОБА_10 і дідусь ОСОБА_6

З березня 2015 року ОСОБА_6 проживає з відповідачем, яку було призначено опікуном над онуком рішенням від 13 березня 2015 року комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській райдержадміністрації Київської області.

Згідно з рішення №6 комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській райдержадміністрації Київської області від 13 березня 2015 року та копією рішення №4 комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській райдержадміністрації Київської області від 18 вересня 2015 року, комісія вирішила рекомендувати ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні малолітнього онука ОСОБА_6

Згідно з актом оцінки потреб дитини та її сім'ї, складеного Києво-Святошинським районним центром соціальних служб сім'ї, дітей та молоді за №673 від 11 травня 2016 року ОСОБА_10 проживає у приватному будинку в АДРЕСА_1.

В будинку створені умови для проживання ОСОБА_6, є окрема дитяча кімната мебльована, є ліжко, велика шафа, письмовий стіл, особисті речі дитини, іграшки, книжки, створене місце для безпечного дозвілля та навчання. Соціальне оточення є безпечним для дитини. Стан батька не перешкоджає задоволенню потреб дитини, його батьківський потенціал належний. Родина готова підтримати дитину.

В суді першої інстанції, в судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_11., відповідно до показів якої між позивачем і відповідачем існує конфлікт, відповідач перешкоджає спілкуватися з малолітнім ОСОБА_6, обмежуючи час створюючи штучні перешкоди. ОСОБА_10 турбується про онука, бажає брати участь у його вихованні. ОСОБА_6 теж бажає спілкуватися з бабусею.

Відповідно до ст. 257 СК України передбачено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Законодавством також встановлено обов'язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина, не чинити перешкоди у здійсненні бабою та дідом своїх прав щодо виховання онуків та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення в судовому порядку.

Статтею 263 СК України визначено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно ст. 159 СК України.

За приписами ч.1, ч.2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає а, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та іння, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з інтересів дитини, що останній не може бути позбавлений спілкування з бабою та дідом, ОСОБА_5 має приймати участь у вихованні онука.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що позивач з чоловіком є інвалідами, а батько дитини є інвалідом 1 групи, що потребує постійного стороннього догляду, а тому невідомо чи зможе позивач надавати необхідний та достатній догляд протягом двох діб, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи.

Згідно з акту оцінки потреб дитини та її сім'ї стан батька не перешкоджає задоволенню потреб дитини, його батьківський потенціал належний. Батько після отримання черепно-мозкової травми під час ДТП проходить реабілітацію вдома і додатково в лікарні. Медикаментозного лікування він не потребує, адже його стан здоров'я поліпшився, з'явилася мотивація і бажання жити для єдиного сина. (а.с. 100-103).

Крім того, як вбачається з розпорядження Києво-Святошинської державної адміністрації Київської області від 25 січня 2017 року № 49, малолітню дитину ОСОБА_6 передано на виховання та спільне проживання батьку ОСОБА_7 (а.с. 180).

Також апелянтом не надано суду доказів на підтвердження того, що позивач не зможе надавати дитині належний догляд протягом 2 діб, так як і вона і її чоловік є інвалідами.

Апелянт у апеляційній скарзі посилається на поради психолога відносно того, що дитині не рекомендована зміна обстановки, проте документального підтвердження зазначеного суду не надано, а тому не є належним та допустимим доказом у розумінні ст. 60 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді