Справа №475/687/16-ц 20.04.2017 20.04.2017 20.04.2017
Провадження №22-ц/784/1010/17
Справа № 475/687/16-ц
Провадження № 22-ц/784/1010/17 Головуючий у першій інстанції:ОСОБА_1
Категорія 23 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України

20 квітня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Лівінського І.В.,

суддів: Шаманської Н.О., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участі: представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника позивача ОСОБА_3

на рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 7 березня 2017 року

за позовом

ОСОБА_4 до Селянського (фермерського) господарства «Деметра» (далі СФГ «Деметра») про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся через свого представника з позовом, який неодноразово уточнював, до СФГ «Деметра» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі.

Позивач зазначав, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, він є власником земельної ділянки загальною площею 6,3553 га, яка розташована на території Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Попереднім власником земельної ділянки ОСОБА_5 та СФГ «Деметра» 20 вересня 2009 року було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки, строком на десять років.

Посилаючись на відсутність в договорі оренди землі таких істотних умов, як обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексу інфляції, не встановлено відповідальності за прострочення сплати орендної плати, не визначено сторону, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення обєкта оренди, не вирішено питання щодо розірвання договору в односторонньому порядку, а також на те, що відповідач не сплатив йому орендну плату за користування земельною ділянкою протягом 2012-2016 років, позивач просив суд достроково розірвати договір оренди земельної ділянки та стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором оренди земельної ділянки від 20 вересня 2009 року в розмірі 17032 грн. 52 коп., а також 9740 грн. 72 коп. інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 1484 грн. 39 коп.

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 7 березня 2017 року позов задоволено частково. Постановлено стягнути з СФГ «Деметра» на користь позивача заборгованість за договором оренди земельної ділянки від 20 вересня 2009 року в розмірі 5752 грн.26 коп., інфляційні втрати в розмірі 4800 грн.62 коп. та 648 грн.85 коп. 3% річних, судові витрати в розмірі 453 грн.74 коп.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 6,3553 га, яка розташована на території Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 квітня 2016 року, після смерті його батька ОСОБА_5, який помер 29 вересня 2014 року.

Зазначена земельна ділянка перебуває в оренді СФГ «Деметра» на підставі договору від 20 вересня 2009 року, укладеного СФГ «Деметра» зі спадкодавцем позивача ОСОБА_5, строком на десять років.

Задовольняючи позов в частині стягнення орендної плати за 2012-2013 роки, в тому числі з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за правилами ст. 625 ЦК України, суд виходив з того, що відповідачем не надано доказів сплати вказаної орендної плати спадкодавцю позивача ОСОБА_5, а тому до позивача, як спадкоємця, перейшло право вимоги про стягнення зазначеної орендної плати, а також інфляційних втрат та 3% річних за весь час прострочення.

Рішення в частині стягення заборгованості по орендній платі за 2012-2013 роки з урахуванням індексу інфляції та 3% річних сторони не оскаржували, а тому колегія суддів в цій частині рішення не перевіряє.

Водночас, колегія погоджується з висновками суду про відсутність боргу СФГ «Деметра» по орендній платі за 2014-2016 роки, що підтверджується наданими відповідачем квитанціями про відправлення позивачу трьох грошових переказів від 24 вересня 2016 року (а.с. 67).

Доводи апеляційної скарги про те, що вказані перекази було здійснено відповідачем як оплата орендної плати по іншім земельним ділянкам, які позивач отримав у спадок після смерті ОСОБА_6, досліджувались судом першої інстанції. Судом дана правова оцінка таким доводам, висновки викладені в мотивувальній частині рішення, і з такими висновками колегія суддів погоджується.

Що стосується вимог про розірвання договору, то колегія виходить з наступного.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про оренду землі" орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, отримувати продукцію і доходи.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Таким чином, в розумінні вищевказаних норм, підставою для припинення права користування земельною ділянкою та розірвання договору оренди може бути лише систематична несплата орендної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146цс12, яка є обов'язковою у правозастосуванні судами.

Як зазначалось вище, спірна земельна ділянка перебуває в оренді у СФГ «Деметра» на підставі договору від 20 вересня 2009 року, укладеного зі спадкодавцем позивача ОСОБА_5, який помер 29 вересня 2014 року.

Між тим, позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише 22 квітня 2016 року.

За життя ОСОБА_5 не предявляв вимог до СФГ «Деметра» про стягнення боргу по орендній платі за 2012-2013 роки.

Крім того, судом встановлено, що позивач вперше звернувся до відповідача з вимогою про виплату орендної плати, предявивши при цьому правовстановлюючі документи, лише 28 серпня 2016 року (а.с. 28). При цьому, відповідач вже 24 вересня того ж року розрахувався по орендній платі за 2014-2016 роки.

Враховуючи викладене, а також те, що після смерті власника спірної земельної ділянки спадкоємець тривалий час не оформлював правовстановлюючі документи на цю ділянку, колегія суддів вважає, що наявна заборгованість по орендній платі не може вважатись систематичною, а тому підстави для розірвання спірного договору оренди відсутні.

За такого, основний висновок суду про відмову в задоволенні таких вимог є правильним.

Доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм матеріального або процесуального права, апеляційна скарга не містить. Тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 відхилити, а рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 7 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий І.В. Лівінський

Судді В.В. Коломієць

ОСОБА_7