Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2017 Справа №607/5572/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Братасюка В.М.

за участю секретаря Чичкевич О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, від імені якої діє представник ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою № 52 по вул. Бр.Бойчуків, 13 у м.Тернополі шляхом витання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою № 52 по вул. Бр.Бойчуків, 13 у м.Тернополі. В обґрунтування вимог зазначає, що є власником вище зазначеної квартири, проте тривалий час проживає за кордоном, у звязку із чим на імя ОСОБА_5 було видано довіреність з метою утримання зазначеного майна, контролю за користуванням квартирою, збереження її цілісності. Під час виконання нею доручень було виявлено, що всупереч забороні позивачки ОСОБА_2 вселив до зазначеної квартири свою колишню дружину - ОСОБА_3 та неповнолітнього сина - ОСОБА_6 У зв'язку з неналежним користуванням відповідачами належною позивачці квартирою остання дала доручення повіреній припинити електропостачання в квартирі, про що 10.04.2017р. була подана відповідна заява до Тернопільського РЕМ. 11.04.2017р. електропостачання було припинене, проте відповідачі самовільно поновили електропостачання шляхом демонтування пломби електропостачальної організації. Такі припинення електропостачання та самовільні підключення повторювались неодноразово. Крім того, відповідачі категорично відмовляються нести витрати з утримання

квартири - оплачувати фактично спожиті ними комунальні послуги, вказуючи,

що це обов'язок позивача. При цьому до квітня 2017 року позивач та її чоловік

Хельмут Вільгельм ОСОБА_1, не проживаючи фактично у квартирі, переказували

кошти повіреній, яка оплачувала вартість комунальних послуг та здійснювала

поточний ремонт в квартирі. Внаслідок вказаних дій відповідачів наявна значна заборгованість зі сплати вартості комунальних послуг. Таким чином, відповідачами умисно та систематично вчиняються дії, що спрямовані на порушення права власності позивачки на вищевказану квартиру.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, подано заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає неявку відповідачів неявкою без поважних причин, що не перешкоджає заочному розгляду справи у їх відсутності та постановленню заочного рішення на підставі наявних доказів про права і взаємовідносини сторін.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, судом встановлені наступні обставини:

ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі:

- свідоцтва про право на спадщину НАО 236504, виданого 07.08.2015р. державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 41938231 від 07.08.2015р.) 1/2 частки;

- договору дарування, посвідченого 16.09.2015р. ОСОБА_8, приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу (реєстр № 1003) (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 43948266 від 16.09.2015р.) 1/2 частки.

У зазначеній квартирі згідно довідки ПМП «СОВР» та відповідно до будинкової книги зареєстровані: позивачка ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_9 та ОСОБА_4.

У звязку із тим, що ОСОБА_1 тривалий час проживає за кордоном, нею на імя ОСОБА_5 було видано довіреність, що посвідчена 16.07.2015р. приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_10, з метою утримання квартири АДРЕСА_2, контролю за користуванням квартирою, збереження її цілісності.

Під час виконання ОСОБА_5 доручень було виявлено, що всупереч забороні позивачки ОСОБА_2 вселив до зазначеної квартири свою колишню дружину - ОСОБА_3 та неповнолітнього сина - ОСОБА_6

У зв'язку з неналежним користуванням відповідачами належною позивачці квартирою остання дала доручення повіреній припинити електропостачання в квартирі, про що 10.04.2017р. була подана відповідна заява до Тернопільського РЕМ. 11.04.2017р. електропостачання було припинене, проте відповідачі самовільно поновили електропостачання шляхом демонтування пломби електропостачальної організації. Такі припинення електропостачання та самовільні підключення повторювались неодноразово.

Крім того, відповідачі категорично відмовляються нести витрати з утримання

квартири - оплачувати фактично спожиті ними комунальні послуги, вказуючи,

що це обов'язок позивача.

При цьому до квітня 2017 року позивач та її чоловік

Хельмут Вільгельм ОСОБА_1, не проживаючи фактично у квартирі, переказували

кошти повіреній, яка оплачувала вартість комунальних послуг та здійснювала

поточний ремонт в квартирі. Внаслідок вказаних дій відповідачів наявна значна заборгованість зі сплати вартості комунальних послуг.

Факт протиправних дій з боку відповідачів, що порушує право власності позивача на квартиру неодноразово засвідчений працівниками Тернопільського відділу поліції ГУ НП в Тернопільській області, а саме:

*31.03.2017р. засвідчено факт перебування ОСОБА_3 у спірній квартирі без дозволу та відома позивача. При наданні пояснень працівникам ТВП ГУНП в Тернопільській області з приводу проживання у вказаній квартирі відповідачки ОСОБА_3 відповідач ОСОБА_2 зазначив, що він сам надав їй ключі від квартири, щоб вона прийшла «до нього в гості», при цьому наголосив, що у квартирі проживає лише він, а відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають. При наданні пояснень ОСОБА_3 зазначила, що «прийшла в гості до колишнього чоловіка ОСОБА_2А.», а у вказаній квартирі не проживає і проживати не буде (лист № 5424 від 11.04.2017р.);

*08.04.2017р. засвідчено факт проживання ОСОБА_3 у спірній квартирі без дозволу та відома позивача. Від надання пояснень з даного приводу відповідачі відмовились (лист № 5839 від 20.04.2017р.);

*22.04.2017р. засвідчено: факт проживання ОСОБА_3 у спірній квартирі без дозволу та відома позивача; факт перебування іншої неповнолітньої особи в квартирі за запрошенням відповідача ОСОБА_4; факт встановлення відповідачами без дозволу та відома позивача замка у міжкімнатних дверях (лист № 9797 від 11.05.2017р.);

*28.04.2017р. засвідчено факт неможливості повіреної особи потрапити до квартири внаслідок заміни відповідачами замка у вхідних дверях (відеозапис № , отриманий повіреною в Управлінні патрульної поліції у м. Тернополі);

*11.05.2017р. засвідчено факт неможливості повіреної особи потрапити до квартири внаслідок заміни відповідачами замка у вхідних дверях (лист № 8613 від 23.05.2017р.)

Крім того, при виклику працівників Управління патрульної поліції у м. Тернополі 28.04.2017р. останніми проводився відеозапис на нагрудну відеокамеру (відеореєстратор), який отриманий провіреною в Управлінні патрульної поліції у м. Тернополі (відеозаписи № та № ), що додатково підтверджує протиправність дій відповідачів.

Згідно ч.1 ст.317, ч.1ст.319 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу вимог ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (постанова Верховного Суду України від 16 листопада 2016 р. по справі № 6-709цс16).

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача зі сторони відповідачів, які підлягають захисту, шляхом усунення перешкод в користуванні квартирою № 52 по вул. Бр.Бойчуків, 13 у м. Тернополі шляхом витання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою № 52 по вул. Бр.Бойчуків, 13 у м.Тернополі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215, 223-226, 292, 294 ЦПК України, ст. ст.317, 319, 321, 391 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні квартирою № 52 по вул. Бр.Бойчуків, 13 у м. Тернополі шляхом витання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою № 52 по вул. Бр.Бойчуків, 13 у м.Тернополі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, подавши апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення заочного рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_11