04.12.2017 227/3885/17
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви

04 грудня 2017 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Левченко А.М., розглянувши заяву Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1, з ОСОБА_1, ОСОБА_2 за період з 01.02.2014 року по 01.11.2017 року у розмірі 15222,01 грн.

Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.11.2011 року № 14 наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Згідно ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається із поданої заяви, заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з боржників суми заборгованості, що виникла за період з 01.02.2014 року по 01.11.2017 року у розмірі 15222,01 грн. При цьому будь-яких даних про те, що перебіг позовної давності переривався - не надано.

Таким чином, заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості з пропуском строку позовної давності, а тому суд вбачає спір про право, оскільки у порядку позовного провадження боржники мають право заявити про застосування позовної давності, а тому є підстави для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 101, 208-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовити.

Роз'яснити заявнику його право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.М. Левченко

04.12.2017