АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/427/17 Номер провадження 22-ц/786/1701/17Головуючий у 1-й інстанції Харченко В. Ф. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Панченка О.О., Прядкіної О.В.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 15 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 15 травня 2017 року відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача аліменти в розмір 1000 грн. щомісячно. Вважає, що потребує матеріальної допомоги від колишнього чоловіка, враховуючи її розмір пенсії 1590 грн. та можливість останнього надавати їй таку допомогу.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає, за таких обставин.

Згідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.10.2006 року.

Заочним рішенням Семенівського районного суду від 28.03.29017 року шлюб між сторонами розірвано.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів як на непрацездатну дружину, ОСОБА_2 вказувала, що 24.01.2017 року їй була встановлена інвалідність 1 групи «Б» безстроково. Внаслідок триваючої тяжкої хвороби, її донька була вимушена звільнитись з роботи та здійснювати за нею постійний догляд. З огляду на розмір пенсії в 1590 грн., вважає себе потребуючої матеріальної допомоги від колишнього чоловіка, яку просила стягнути в розмірі 1000 грн. щомісячно.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд, на підставі наданих сторонами доказів, дійшов висновку про неможливість надання непрацездатному позивачу її колишнім чоловіком допомоги, враховуючи розмір допомоги по безробіттю, яку він отримує в сумі 1160 грн., відсутність інших джерел існування, що є обставиною, яка виключає можливість надавати колишньому подружжю матеріальну допомогу, визначену положеннями ст. 75 СК України.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Відповідно до положень ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частинами 1, 2 ст. 76 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як зазначалося вище, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.10.2006 року по 28.03.2017 року.

Згідно довідки до акту МСЕК, серія АВ № 0557573 ОСОБА_2 з 24.01.2017 призначено І групу інвалідності безстроково.

З довідки Пенсійного фонду України №928 від 06.12.2016 року вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Семенівському УПФУ та отримує пенсію за вислугу років в розмірі 1590,58 грн.

З довідки Семенівського районного центру зайнятості від 16.03.2017 року вбачається, що відповідач ОСОБА_3 перебуває на обліку як безробітній з 04.05.2016 року та отримує допомогу в розмірі 1160 грн. щомісячно.

Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Виходячи з вищевказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність у відповідача можливості надавати своїй колишній дружині матеріальну допомогу з огляду на рівень його матеріального забезпечення, який є нижчий від прожиткового мінімуму, оскільки отримувана ним допомога по безробіттю в 1160 грн. є меншою від прожиткового мінімуму 1312 грн.

Разом з цим, розмір отримуваної позивачем пенсії перевищує визначений законодавством України прожитковий мінімум.

При вирішенні спору судом першої інстанції обґрунтовано застосовано правову позицію Верховного Суду України, висловлену при розгляді справи № 6-3066цс15 від 13.04.2016 року, згідно якої право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Таким чином, вірно встановивши обставини по справі та визначившись з характером спірних правовідносин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не місять нових доказів щодо наявності у відповідача можливості надавати своїй колишній дружині матеріальну допомогу.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення, яке постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 15 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1