АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Грох Л.М.,

секретар Задвірний В.І.

з участю апелянта

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 676/4874/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 20 вересня 2017 року (суддя Бондар О.О.) за поданням старшого державного виконавця Кам'янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Струка Руслана В'ячеславовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 6 лютого 2008 року стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх заробітків (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), з дня подання позову та до повноліття дитини. Старший державний виконавець Кам'янець - Подільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Струк Р.В звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа - ОСОБА_3. Зазначав, що на виконані у Кам'янець - Подільському МВ ДВС перебуває виконавче провадження 37863817 по виконавчому листі № 2-839 виданий 08.02.2008 року про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Боржником рішення суду не виконано.

Ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 20 вересня 2017 року відмовлено в задоволені подання старшого державного виконавця Кам'янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Струк Руслана Вячеславовича про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з ухвалою суду не погоджується просить її скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання державного виконання та тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

_____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Бондар О.О. Провадження № 22-ц/792/2009/17

Доповідач -Костенко А.М. Категорія № ухвала

Зазначала, що вона є стягувачем по виконавчому проваджені, щодо виконання рішення суду від 6 лютого 2008 року за яким із боржника здійснюється стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак останній ухиляється від належного виконання даного рішення суду.

Судом першої інстанції помилково зроблено висновок про те, що несплата боржником аліментів на пряму не пов'язана із його виїздом за кордон та не відповідає встановленим Законом підставам та мотивам для вжиття такого заходу забезпечення.

Про ухилення боржника від виконання судового рішення щодо сплати аліментів свідчать: отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, регулярні виклики державного виконавця для врегулювання питання сплати заборгованості та поточних платежів, тривале невиконання боржником судового рішення - 4 роки, борг у сумі майже 55 тис. грн., невжиття боржником заходів щодо працевлаштування для здійснення регулярних платежів, невжиття боржником жодних заходів щодо заміни зобов'язання зі сплати регулярних платежів на придбання та передачу дитині нерухомого майна у вигляді відступного.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення..

У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України нова редакція, якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах апеляційної інстанції, провадження по яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволені подання державного виконавця суд першої інстанції виходив з того, що сплата аліментів не пов'язана з ухиленням відповідача від сплати аліментів шляхом виїзду за кордон, однак такий висновок суду є помилковим.

Як встановлено судом першої інстанції і це підтверджується матеріалами справи постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби в Кам'янець-Подільському районі Лаврентьєвим Н.В. від 12 лютого 2008 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом Кам'янець-Подільського міськрайонного суду № 2-839 від 8 лютого 2008 року щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх заробітків (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), з дня подання позову та до повноліття дитини.

8 травня 2013 року постановою державного виконавця накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_3 та оголошено заборону на його відчуження.

Державним виконавцем неодноразово було здійснено виклики боржника для надання пояснень по заборгованості із аліментів, що підтверджується копіями викликів від 1 лютого 2016 року, 8 листопада 2016 року, 15 червня 2016 року.

Як вбачається з акту державного виконавця від 6 липня 2017 року боржник повідомив державного виконавця, що не буде сплачувати аліменти до того часу, поки ОСОБА_1 не буде дозволяти йому бачитись з дитиною. Після того він зобов'язується сплатити всі аліменти до повноліття дитини.

За довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам старшого державного виконавця від 13 вересня 2017 року станом на 13 вересня 2017 року заборгованість ОСОБА_3 по аліментам за виконавчим листом від 8.02.2008 року № 2-839 складає 54285 грн. 24 коп. При цьому, ОСОБА_3 взагалі не сплачує аліменти з червня 2015 року.

В силу ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктами 2 і 5 частини 1 статті 6 цього Закону передбачено як підстави для тимчасового обмеження громадянина України у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ч. 1 та пп. 1, 19 ч. 2 ст. 18 Законом України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. У разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

Реалізація цих прав здійснюється шляхом звернення до суду в порядку ст. 441 ЦПК України, на час ухвалення оскаржуваної ухвали ст. 377-1 ЦПК України в редакції 2005 року з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, які визначають, що суб'єктом звернення до суду є державний виконавець.

У відповідності до 377-1 ЦПК в редакції 2005 року чинній на час ухвалення оскаржуваної ухвали, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно ст.. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

З погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у чинному законодавстві означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження заборгованість ОСОБА_3 по аліментам за виконавчим листом від 8.02.2008 року № 2-839 складає 54285 грн. 24 коп., ОСОБА_3 взагалі не сплачує аліменти з червня 2015 року, державним виконавцем неодноразово викликався для дачі пояснень, державному виконавцю боржник повідомив, що не буде сплачувати аліменти до того часу, поки ОСОБА_1 не буде дозволяти йому бачитись з дитиною, після того він зобов'язується сплатити всі аліменти до повноліття дитини, що вбачається з акту державного виконавця від 6 липня 2017 року, поважних та об'єктивних причин неможливості виконання рішення суду ОСОБА_3. державному виконавцю не повідомив.

З урахуванням вказаного, колегія суддів приходить до висновку, що боржник ОСОБА_3 свідомо не виконує, покладений на нього рішенням суду обов'язок сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання їх спільної неповнолітньої дитини особи, мотивуючи це небажанням ОСОБА_1 йому бачитись з дитиною, а отже свідомо не виконує рішення суду та ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього даним судовим рішенням.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права з ухваленням нового судового рішення про задоволення подання старшого державного виконавця Кам'янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 20 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нову ухвалу:

Подання старшого державного виконавця Кам'янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Струка Руслана В'ячеславовича задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до погашення заборгованості по аліментам в сумі 54285 грн. 24 коп., яку він повинен сплатити на виконання ним зобов'язань, покладених на нього рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду у справі № 2-839/08 від 6 лютого 2008 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше встановленого законом прожиткового мінімуму в розмірі 30% для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 320 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2017 року.

Головуючий (підпис) А.М. Костенко

Судді (підписи) Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

Згідно з оригіналом А.М. Костенко