Справа №652/203/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19 червня 2017 року Високопільський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді - Дригваль В.М.,
за участю секретаря - Гапич В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Високопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-
Позивач ОСОБА_1 до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просить суд задовольнити їх в повному обсязі та розглянути справу у її відсутності. Не заперечує проти прийняття заочного рішення у справі.(а.с.27)
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, будучи належним чином, відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, повідомленим судовими повістками, Ухвалою про відкриття провадження у справі, із врученням копії цивільного позову з додатками та поштовими повідомленнями про вручення (а.с.18,32). При цьому, на 07.06.2017 року надав заяву про відкладення розгляду справи у звязку з хворобою, долучивши до заяви медичну довідки про те, що перебуває на амбулаторному лікуванні з 06.06.2017 року(а.с.25,26). В подальшому при відкладенні справи на 19.06.2017 року, в судове засідання не прибув, надавши медичну довідку про те, що перебуває на амбулаторному лікуванні з 19.06.2017 року (а.с.35). Разом з тим, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надав, як не надано і письмових заперечень на позовну заяву, представника в судове засідання не направив. Щодо надання довідки про перебування на амбулаторному лікуванні, то неприбуття в судове засідання, як вважає суд, є неповажною причиною, з метою затягування розгляду справи, оскільки заяви про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, а амбулаторне лікування не заважає прийняття участі у розгляді справи, а також надання письмових заперечень та направлення представника в судове засідання.За таких обставин суд вважає причину неявки в судове засідання відповідача не поважною та за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.224 ЦПК України, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено:
- Із копії розписки (а.с.4) вбачається, що ОСОБА_2 взяв у борг 9460,00 доларів США у ОСОБА_1 та зобовязався повернути борг до 01.08.2015 року, розмір відсотків під які отримано позику не зазначено.
- Із копії посвідчення (а.с.12) вбачається, що ОСОБА_1, з 18.01.2010 року перебуває на пенсії по інвалідності та має другу групу інвалідності.
Оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
На підставі ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.
Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Згідно зі ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 625 ЦК України, передбачено, що ч.1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. ч.2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
На підставі ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк в та в порядку, що встановлений договором.
За змістом частин 1 та 2, статті 207 і частини 2 статті 1047 ЦК України, дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається, як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг (тобто із зобовязанням її повернення), так і дати її отримання. Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи, як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Також, частиною першою статті 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Саме такий правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63 цс13 та від 02 липня 2014 року у справі №6-79 цс14.
Разом з тим, розпискою наданою відповідачем підтверджено, що кошти надані відповідачу без зазначення відсотків, а тому як зазначалося вище, відповідно до ст.1048 ЦК України, «якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України», таким чином, позивач має право вимоги від відповідача про повернення відсотків за користування коштами за період з 02.08.2014 року по 18.04.2017 року, в розмірі облікової ставки НБУ, а саме: 4985,51 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.04.2017 року, еквівалентно 133671,78 грн.
Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати у вигляді судового збору, підлягають стягненню з відповідача у розмірі 4003,43 грн. на користь держави.
На підставі викладеного, ст.ст.526, 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя В.М. Дригваль