РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 грудня 2017 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі судді Скиба М.М., за участю секретаря судового засідання Панаслюк Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Торецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне.

На підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 селищної ради м. Дзержинська Донецької області № 76.11 від 01.08.1990 року батько позивача ОСОБА_3 отримав у безстрокове користування земельну ділянку для індивідуального будівництва житлового будинку № 43а по вулиці Грушевського (попередня назва Леніна) в селищі Неліпівка міста Торецька (попередня назва Дзержинськ) Донецької області розміром 1200,00 м.кв., межі якої були у встановленому порядку закріплені в натурі на місцевості, про що свідчить відповідний акт від 11.09.1990 року. На підставі зазначеного вище рішення, ОСОБА_3 з виконавчим комітетом уклав договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку.

12.08.2013 року ОСОБА_3 помер і після його смерті відкрилася спадщина на майно, що належало спадкодавцю на праві власності, єдиним спадкоємцем якого за законом є його син ОСОБА_1, який у встановленому порядку та визначені законом строки звернувся до нотаріальної контори за місцем смерті спадкодавця за оформленням спадщини, до складу якої увійшов і житловий будинок № 43а по вулиці Грушевського (попередня назва Леніна) в смт. Неліпівка міста Торецька (попередня назва Дзержинськ) Донецької області, але свідоцтва про право на спадщину отримати не зміг внаслідок відсутності у спадкодавця оформленних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивачем зясовано, що за своє життя ОСОБА_3 закінчив будівництво житлового будинку, але не зареєстрував його у встановленому порядку та не отримав відповідного свідоцтва про право власності.

ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на жилий будинок № 43а по вулиці Грушевського ( попередня назва вулиця Леніна) в смт. Неліпівка міста Торецька (попередня назва місто Дзержинськ) Донецької області, визначений в технічному паспорті під літерами «А-1», «а», «п/г», «ган.», загальною площею 83,5 м.кв. та житловою площею 34,9 м.кв., зі всіма надвірними спорудами та господарськими будівлями, зокрема, сараї «З», «Б», гараж «Ж», навіси «В», «О», літній душ «И», вбиральня «Г», колодязь, огорожа - N, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка настала 12.08.2013 року.

Представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, надав заяву з проханням справу розглянути без його участі, не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За частиною 2 наведеної норми право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до узагальнення судової практики, а саме листа ВССУ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до ст.ст.1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування має особа, визначена у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов'язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності.

Згідно ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03.08.2004 року визнаються дійсними у разі відсутності їх держаної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації прав.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 селищної ради, ОСОБА_3 виділена земельна ділянка площею 1200 м.кв. в с. Неліпівка по вул. Леніна, 43а, та наданий дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку площею 47,0 м.кв. (а.с. 8).

На підставі зазначеного вище рішення, ОСОБА_3 з виконавчим комітетом уклав договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку. (а.с. 10-11).

Згідно інформації, яка міститься у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 43а по вул. Грушевського в смт. Неліпівка, ОСОБА_3 збудував жилий будинок з надвірними спорудами у 1991 році, гараж та сарай у 1992 році, навіс у 1995 році.(.с. 12-14)

12.08.2013 року ОСОБА_3 помер.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса ОСОБА_4 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.10.2017 року № 482/02-31, ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 43а з надвірними побудовами та спорудами по вулиці Грушевського (стара назва вулиця Леніна) смт. Неліпівка міста Торецька Донецької області відмовлено у звязку із відсутністю документів, що підтверджують належність майна спадкодавцю. (а.с. 19).

Згідно ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03.08.2004 року визнаються дійсними у разі відсутності їх держаної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації прав.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва вперше на законодавчому рівні було встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року №449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення" (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Враховуючи, що житловий будинок ОСОБА_3 був добудований у 1991-1992 роках, тобто до набрання чинності Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, то воно не підлягало введенню в експлуатацію та не було передбачено на той час інших додаткових процедур для набуття права власності на новостворене майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 1 глави 13 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Судом встановлено, що такі умови для одержання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у позивача відсутні з причин, зазначених вище, тому вимоги його щодо визнання права власності на спадкове майно за ним при таких обставинах є обґрунтованими.

З викладеного вбачаються всі підстави для задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування після смерті чоловіка.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на жилий будинок № 43а по вулиці Грушевського ( попередня назва вулиця Леніна) в смт. Неліпівка міста Торецька (попередня назва місто Дзержинськ) Донецької області, визначений в технічному паспорті під літерами «А-1», «а», «п/г», «ган.», загальною площею 83,5 м.кв. та житловою площею 34,9 м.кв., зі всіма надвірними спорудами та господарськими будівлями, зокрема, сараї «З», «Б», гараж «Ж», навіси «В», «О», літній душ «И», вбиральня «Г», колодязь, огорожа - N, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка настала 12.08.2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: