Справа № 1111/8015/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2017 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді Шевченко І.М.

при секретарі Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2,

встановив:

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся в суд із заявою про заміну сторони виконавчого провадження в межах виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.07.2013 ухваленого за результатами розгляду цивільної справи № 1111/8015/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з наступним обґрунтуванням.

Вказаним рішенням суду було стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за договором № 700005686 від 24.04.2008 в сумі 528124,30 грн. та стягнено з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» судовий збір в сумі по 1609,50 грн. з кожного.

26.09.2016 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено Договір факторингу № 2016-3АБ/ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 700005686 від 24.04.2008 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Враховуючи, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» є правонаступником ПАТ «Альфа-Банк» заявник просить суд замінити сторону виконавчого провадження - стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився надавши суду заяву в якій просить провести судове засідання за його відсутності на підставі наявних доказів та матеріалів.

Зацікавлені особи ПАТ «Альфа-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися. Неявка вказаних осіб, відповідно до положень ч. 2 ст. 378 ЦПК України, не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Від представника зацікавлених осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за довіреністю - адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про витребування від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» ліцензії на здійснення послуг у сфері факторингу та інформації про те, чи повідомлялися боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про укладення договору факторингу. Витребування вказаного документу та інформації на думку адвоката необхідне для перевірки дотримання вимог Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та має значення для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Дане клопотання представника вказаних зацікавлених осіб було задоволено ухвалою суду від 20.03.2017.

Дослідивши заяву з доданими до неї матеріалами та матеріали цивільної справи № 1111/8015/12, суд дійшов висновку, що заява директора ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положено ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Так судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.07.2013 ухваленого за результатами розгляду цивільної справи № 1111/8015/12 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за договором № 700005686 від 24.04.2008 в сумі 528124,30 грн. та стягнено з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» судовий збір в сумі по 1609,50 грн. з кожного.

Вказане рішення ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 04.09.2013 було залишено без змін та набрало законної сили. На підставі нього були видані відповідні виконавчі листи на підставі яких було відкрито виконавче провадження.

26.09.2016 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено Договір факторингу № 2016-3АБ/ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 700005686 від 24.04.2008 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», що підтверджується витягом з додатку до вказаного договору, долученого да матеріалів справи.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом положень ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Така позиція суду в повній мірі відповідає правовій позиції Верховного Суду України викладеної в постанові від 20.11.2013 № 6-122цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Таким чином, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

При цьому, норма ст. 378 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Надаючи оцінку позиції представника зацікавлених осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо наявності у ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» ліцензії на здійснення послуг у сфері факторингу та не повідомлення боржників про укладення договору факторингу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» у разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій.

Згідно положень ч. 1 ст. 34 Закону України Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», обовязковому ліцензуванню підлягають такі види діяльності здійснювані фінансовими установами: 1) страхова діяльності; 2) діяльності з надання послуг накопичувального пенсійного забезпечення; 3) надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів; 4) діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб.

Відповідно до додатку свідоцтва серії ФК № 435 від 19.11.2013 ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» має право на здійснювати без отримання ліцензії та/або дозволів відповідно до законодавства, зокрема, факторинг.

Отже, укладення договору факторингу між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «Альфа-Банк» не потребувало наявності у ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на це будь-якої ліцензії.

Щодо повідомлення боржників про укладення договору факторингу, що на думку представника боржників може стати підставою для відмови в задоволенні вимог заявника про заміну сторони виконавчого провадження, суд вважає за необхідне розяснити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 1082 ЦК України боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Отже, питання обізнаності боржників про укладення договору факторингу врегульоване вказаною вище нормою та жодним чином не впливає на розгляд судом питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким чином, враховуючи відступ ПАТ «Альфа-Банк» факторові - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права грошової вимоги до боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за договором № 700005686 від 24.04.2008, заборгованість за яким судовим рішенням була стягнена з боржників, вимога заявника про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

На підставі ст. 512, ст. 514, ст. 1077 ЦК України, ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, керуючись ст. 208 - 210, 378 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження в межах виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.07.2013 ухваленого за результатами розгляду цивільної справи № 1111/8015/12 про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за договором № 700005686 від 24.04.2008 в сумі 528124,30 грн. та стягнено з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» судовий збір в сумі по 1609,50 грн. з кожного, з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (Код , п/р № 8901 в ПАТ «Альфа Банк», МФО: 300346, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, поверх 6, оф. 32, м. Київ, 04112).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом пяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на ухвалу постановлену без участі особи, яка її оскаржує, подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І.М. Шевченко