УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2017 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., ознайомившись із заявою концерну «Міські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 про заборгованості за послуги з житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з житлово-комунальних послуг.

Розглянувши надані суду матеріали, приходжу висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо наявні обставини, зазначені у пунктах 25 частини 2 статті 122 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі у справі, якщо після смерті фізичної особи, а також у звязку з припиненням юридичної особи, які є однією із сторін у справі, спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Зі змісту статті 1 ЦПК України випливає, що в порядку цивільного судочинства підлягають захисту права, свободи чи інтереси фізичних та юридичних осіб. Згідно зі ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі особи).

Згідно з частиною першою статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В порядку ч. 6 ст. 100 ЦПК України судом витребувана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника, яка надійшла до суду 08.12.2017. Відповідно до отриманої судом інформації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 востаннє був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, однак знятий з реєстрації у 2016 р. у звязку зі смертю.

Оскільки встановлено, що боржник ОСОБА_1 помер 2016 р., тобто до звернення стягувача до суду із даною заявою 22 листопада 2017 р. Відтак в силу положень ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України його цивільна правоздатність припинилась у момент його смерті.

Крім того, ЦПК України не передбачено можливості розгляду в порядку цивільного судочинства справи за участю такої особи.

Враховуючи наведені обставини, оскільки заява про видачу судового наказу заявлена до особи, яка не може бути стороною у справі, через відсутність у неї цивільної право- та дієздатності (ст. ст. 26, 30 ЦК України), а отже не є носієм прав та обов'язків боржника в суді (ст. ст. 1, 29 ЦПК України), суд доходить висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу. Крім того, суд також враховує і те, що матеріали заяви не містять інформації про правонаступництво обовязків боржника, а тому заявник не позбавлений права у встановленому законом порядку отримати відомості про правонаступників померлої, предявивши у подальшому вимоги до правонаступника особи, яка буде мати відповідний обсяг цивільної право- та дієздатності.

Водночас, відповідно до частини 2 статті 99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 122 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити концерну «Міські теплові мережі» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 про заборгованості за послуги з житлово-комунальних послуг.

Розяснити заявникові, що за приписами частини 2 статті 99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.П. Соболєва