Справа № 456/3598/16-ц
Провадження № 2/456/600/2017
РІШЕННЯ

іменем України

25 травня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Гулкевича О. В. ,

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Стрийської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, про визнання права власності на реконструйовану квартиру,

в с т а н о в и в :

позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати за ними право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову покликалися на те, що зазначена квартира належить їм на праві спільної часткової власності в рівних долях на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого на підставі рішення Стрийського міськвиконкому №302 від 19.09.1996р. та зареєстрованого у Стрийському МБТІ 26.09.1996р. у реєстраційній книзі за №7229.

Квартира складалася з однієї житлової кімнати площею 16,5 кв. м, кухні площею 4, 8 кв. м та коридору площею 2,7 кв. м і не задовольняла потреб сімї. Саме тому вони звернулися у міську раду із заявою про надання можливості добудувати комору до квартири. Не дочекавшись дозволу міської ради, вони, отримавши від сусідів дозволи, здійснили прибудову розміром 5,5 м на 6,3 м, після чого знову звернулися у міську раду із заявою про надання можливості використання цієї прибудови.

29.12.2000р. комісія, яка складалася з представників міської ради, відділу архітектури та містбудування, головного лікаря міської СЕС, начальника міського УЖГ, начальника СДПЧ №13, начальника інспекції по охороні навколишнього середовища, начальника міського управління земельних ресурсів, обстежила земельну ділянку поряд з будинком по вул. Майдан Ринок,15 в м. Стрию і надала висновок про можливість подальшого використання зведеної ними прибудови.

Понад 16 років вони користуються прибудовою до квартири, у звязку з чим зверталися у міську раду з проханням узаконити таку, але листом №0-691/3.22 від 07.11.2016р. їм в цьому відмовлено та рекомендовано звернутися до суду.

Згідно технічного висновку Дрогобицького відділу Львівської філії НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ основні конструктивні елементи прибудови знаходяться в задовільному стані; прибудова відає державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству. Обстежувані приміщення прибудови, яка виконана до квартири АДРЕСА_2, придатні для експлуатації.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, надіслали електронні повідомлення №2 від 16.01.2017р. та №32 від 17.01.2017р., в яких просили справу розглядати за їхньої відсутності, позов задоволити.

Представник відповідача Стрийської міської ради ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства.

Представник третьої особи Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак повторно в судове засідання не зявився, про причину неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Тому суд вирішив розгляд справи проводити за його відсутності, оскільки неявка останнього не перешкоджала судовому розгляду.

Заслухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст.1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч.1 ст. 16 ЦК України, встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом його визнання.

У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ч.ч.1 і 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Судом встановлено, щоОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого на підставі рішення Стрийського міськвиконкому №302 від 19.09.1996р. та зареєстрованого у Стрийському МБТІ 26.09.1996р. у реєстраційній книзі за №7229, на праві спільної часткової власності в рівних долях належить квартира АДРЕСА_3.

Відповідно до вимог статті 383 ЦКУ, статтю 152 ЖКУ, відзначив, що власник квартири має право на свій розсуд здійснювати в ній ремонт, змінювати її вигляд і призначення, але за умови, що ці зміни не призведуть до порушення прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно технічного висновку Дрогобицького відділу Львівської філії НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ про стан будівельних конструкцій та інженерних мереж прибудови (літ. а) розміром 5,55 х 6,53 м прибудови до житлової квартири АДРЕСА_3, основні конструктивні елементи прибудови знаходяться в задовільному стані; прибудова відповідає державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству. Обстежувані приміщення прибудови, яка виконана до квартири АДРЕСА_2, придатні для експлуатації.

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3, виданого ФОП ОСОБА_6 19 вересня 2016р., квартира складалася з однієї житлової кімнати площею 16,5 кв. м, кухні площею 4,8 кв. м, коридору площею 2,7 кв. м, двох комор площею 13,4 кв. м та 16,2 кв. м. Самочинно збудовано прибудову розміром 5,55 м на 6,53 м.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України).

Як вбачається з акту від 29.12.2000р. складеного комісією з представників міської ради, відділу архітектури та містобудування, головного лікаря міської СЕС, начальника міського УЖГ, начальника СДПЧ №13, начальника інспекції по охороні навколишнього середовища, начальника міського управління земельних ресурсів, така, обстеживши земельну ділянку поряд з будинком по вул. Майдан Ринок,15 в м. Стрию, надала висновок про можливість подальшого використання зведеної ними прибудови.

Листом першого заступником міського голови м. Стрия від 07.11.2016р. за № 0-691/3-22, на заяву про узаконення прибудови до квартири АДРЕСА_4 фактично відмовлено ОСОБА_1 у визнанні права власності на квартиру з прибудовою.

Враховуючи наведене, оцінюючи усі докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що позов є підставний та підлягає до задоволення, оскільки встановлено, що позивачам на праві власності належить квартира АДРЕСА_1; позивачами здійснено самочинно прибудову до квартири розміром 5,55 х 6,53 м без втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування; доказів того, що цим будівництвом порушені права власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку, судом не здобуто; прибудова відповідає державним стандартам, будівельним нормам і правилам; відповідач надав висновок про можливість подальшого використання зведеної позивачами прибудови та не заперечив проти задоволення цього позову.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст.376,383 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності на квартиру №1, загальною площею 52,7 кв. м, в будинку №15 по вул. Майдан Ринок в м. Стрию Львівської області з прибудовою «а» розміром 5,55 м х 6,53 м.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий-суддя ОСОБА_7