АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/1441/17 Доповідач - Ткач О.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року м. Тернопіль

Колегія суддів суду апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бершадська Г. В., Гірський Б. О.,

за участі секретаря Бріля В.Л., представників сторін: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/14004/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17.11.2017 року, яке ухвалено суддею Ромазаном В.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ "Дельта Банк", ПАТ "Альфа Банк" про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави ,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 17 листопада 2017 року у задоволені позову ОСОБА_4 до ПАТ "Дельта Банк", ПАТ "Альфа Банк" про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що відповідачами не було належним чином доведено перехід до них права вимоги кредитора за кредитним договором, який укладено було між нею та ВАТ "Сведбанк"; відповідачі не надали належних первинних документів про сплату ними коштів за відповідними договорами купівлі-продажу права вимоги до неї. Подавши заяву про застосування строків позовної давності фактично визнали підставність її вимог, однак суд вказаній обставині не дав належної оцінки. Тому, просить повернути їй кошти оплачені нею на користь банків, які набуті ними без достатньої правової підстави.

В суді апеляційної інстанції представник позивачки доводи апеляційної скарги підтримав з підстав викладених письмово.

Представник ПАТ "Дельта Банк" заперечує доводи апеляційної скарги і просить рішення суду залишити в силі.

Представник ПАТ "ОСОБА_5 доводи апеляційної скарги і додатково пояснив, що в матеріалах справи є акт приймання-передачі з переліком боржників, номерами кредитних договорів із зазначенням заборгованості за ними, та ціни, за якою їх придбано у ПАТ "Дельта Банк". Крім цього, представник зазначив, що за вказаним договором за позовом Банку судовим рішенням стягнуто з позивачки достроково, як прострочену, так і поточну заборгованість, бо з 2015 року позивачка припинила вносити платежі на погашення заборгованості. Судове рішення є чинним

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, заслухавши представників сторін, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити.

В грудні 2016 року ОСОБА_4 звернулась із позовом про стягнення коштів із відповідачів, як такі що набуті ними без належної правової підстави.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що між нею та ВАТ "Сведбанк" у 2008 році укладено валютний кредитний договір на придбання квартири. 25 травня 2012 року ВАТ "Сведбанк" відступив право вимоги за вказаним кредитним договором ПАТ "Дельта банку" В свою чергу, 15.06.2012 року ПАТ "Дельта банку" переуступив його ПАТ "Альфа Банку". На вимогу ПАТ "Дельта банку" в червні 2012 року вона сплатила на рахунок ПАТ "Дельта Банку" 300 доларів США. З липня 2012 по грудень 2014 року оплатила ПАТ "Альфа Банку" 6433 доларів США. Проте, вказані суми нею були сплачені на рахунки банків без належних правових підстав, оскільки їй не було надіслано договорів про відступлення права вимоги за її кредитним договором з відповідними додатками. На письмові запити банки належних та допустимих доказів переуступки боргу їй не надали, тому вона просить вказані грошові кошти повернути їй , як такі що набуті банками без належної правової підстави.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заміна кредитора проведена з дотриманням вимог чинного законодавства в результаті якого не порушено прав позивачки як позичальника за кредитним договором, а тому оплачені ОСОБА_4 кошти не є такими що набуті банками без достатньої правової підстави.

З вказаним висновком суду погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону. З азначений висновок суду узгоджуються з матеріалами справи і вимогами закону, зроблено на детальному з'ясування обставин справи та кореспондується з нормами матеріального права.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 березня 2008 року між ВАТ "Сведбанк", (правонаступником якого стало - ПАТ "Сведбанк") та ОСОБА_4 укладено Кредитний договір №1901/9308/71-029, згідно якого остання отримала кредит в сумі 33 000, 00 доларів США для придбання однокімнатної квартири. Вказаний договір забезпечено іпотекою (а.с. 8-13).

25 травня 2012 року між ПАТ"Сведбанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого ПАТ "Дельта Банк" набув права вимоги до боржників по кредитних договорах та договорах забезпечення, в тому числі по кредитному договору №1901/0308/71-029 від 20 березня 2008 року та Іпотечному договору від 20 березня 2008 року, які укладені між ОСОБА_4 та ПАТ "Сведбанк" (а.с. 16,30, 45-49).

15 червня 2012 року право вимоги по вищевказаному кредитному та іпотечному договорах, перейшло від ПАТ "Дельта Банк" до ПАТ "Альфа Банк" на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 15 червня 2012 року (а.с. 18, 50 -52). Передача прав оформлена актом приймання-передачі прав вимоги, з якого вбачається, що предметом передачі був кредитний договір №1901/0308/71-029 та Іпотечний договір від 20 березня 2008 року, які укладені між ОСОБА_4 та ПАТ "Сведбанк". Фактичний розмір заборгованості за вказаним договором на 15.06.2012 року становив 16558,07 доларів США( графа 10 а.с.194). У вказаному акті зазначено і продажну ціну даного кредитного договору ( а.с.193 графа 28).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути змінений внаслідок передання ним своїх прав за правочином іншій особі.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно до пункту 10.5, кредитного договору: -"Банк має право повністю або частково перевести свої права та обов'язки по цьому договору, а також по угодам, пов'язаним із забезпеченням повернення кредиту, третій особі без згоди Позичальника.

Сторони домовились, що обов'язки Позичальника за цим договором не є такими, що нерозривно пов'язані з особою Позичальника...."

Згідно до пункту 10.6 кредитного договору: - "Будь-які повідомлення, що направляються Сторонами одна одній, повинні бути здійснені у письмовій формі. Такі повідомлення вважаються направленими належним чином, якщо вони доставлені адресату посильним, цінним листом, телексом чи телефаксом за адресою вказаною у п.10 цього договору... ."

Позивачка ОСОБА_4 була належним чином повідомлена про відступлення права вимоги, ПАТ "Дельта Банк" та ПАТ "Альфа-Банк", про що свідчать долучені нею повідомлення про зміну кредиторів та здійснені нею платежі за кредитним договором на банківські реквізити Нових кредиторів.

На виконання вищеназваних умов кредитного договору Позичальником ОСОБА_4 14.06.2012 року, за реквізитами зазначеними у вищевказаному повідомленні на рахунок ПАТ "Дельта Банк" сплатила 300 Доларів США, а із липня 2012 року до грудня 2014 року внесла 6433 Доларів США на рахунок ПАТ "Альфа Банк"(а.с. 16-27).

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка своєчасно отримала повідомлення про зміну кредитора та протягом трьох років не оспорювала дії нових кредиторів, вносила кошти за кредит на нові реквізити.

Таким чином,суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність порушення прав позивачки зі сторони Нових кредиторів.

Згідно до статті 15 ЦК України- "Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства."

Враховуючи викладене, суд першої інстанції повно, всебічно дослідив надані сторонами докази, доводи, належно їх оцінив і дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 35, 259, 374, 375, 381, 384, 382, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17 листопада 2017 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, яка буде складено 26.12.2017 року.

Повне судове рішення складено 26.12.2017 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.І. Ткач