01.12.2017 227/3124/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 грудня 2017 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі судді

Головуючого судді Хоменко Д.Є.

за участю секретаря Малашко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справа дітей Добропільської міської ради, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

29.09.2017р. громадянка ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач), про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів, третя особа: служба у справа дітей Добропільської міської ради. Позовна заява мотивована тим, що у 2014р. вона одружилась з відповідачем із того часу сторони проживали однією сім'єю. Від шлюбу народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин переїхала з дитиною до м.Добропілля. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2016р. шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з відповідача аліменти ну утримання дитини також за рішенням цього суду від 28.09.2016р. З 08.09.2014р. і до теперішнього часу відповідач не цікавиться дитиною, не проявляє турботу, не відвідує та не приймає участі у його вихованні. Вважає, що відповідач протягом останніх років взагалі не виконує батьківські обов'язки і порушує право дитини на належне батьківське виховання. Тому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.; збільшити розмір аліментів, які повинен сплачувати відповідач на утримання сина з 800,00 грн. на 1/3 частину усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач не з'явилась, але через канцелярію суду надала заяву від 01.12.2017р. про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання без поважної причини не з'явився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» №221 від 23.11.2017р. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Добропільської міської ради, Бажинова О.М., також не з'явилась в судове засідання, надала заяву від 01.12.2017р. про розгляд справи без її участі, просила вирішити справу на розсуд суду.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст.169,224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2016 року (а.с.9).

Від шлюбу у сторін мається малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., про що в матеріалах справи мається копія свідоцтва про народження дитини, виданого 17.03.2015р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропілля реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №79 (а.с.7).

З відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 29.08.2016р. і до досягнення дитиною повноліття, відповідно до копії рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28.09.2016 року (а.с.10, 11). Вказане рішення набрало законної сили 11.10.2016р. та Добропільським міськрайонним судом Донецької області 21.10.2016р. позивачу було видано виконавчий лист (а.с.12).

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12.07.2016р. позивачу було надано дозвіл на виїзд разом з дитиною за межі території України до Туреччини, без дозволу батька дитини, в період серпня 2016 року (а.с.13,14).

Спільна дитина сторін - ОСОБА_3 відвідує дошкільний навчальний заклад №35 «Казка» відділу освіти Добропільської міської ради з 18.07.2017р., що підтверджено копією довідки завідуючої ДНЗ №35 «Казка» (а.с.15). Згідно письмової інформації на дитину також від завідуючої ДНЗ №35 «Казка», дитина відвідує дошкільний заклад з липня 2017р., на протязі усього часу батько не з'являвся, жодного разу не відвідував дитячий садок та не цікавився дитиною (а.с.16).

Згідно довідки відділу реєстрації Добропільської міської ради Донецької області №17/3875 від 21.09.2017р., позивач ОСОБА_1 зареєстрована та мешкає в АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та своєю мамою ОСОБА_5 (а.с.18).

Відповідно до копії акту обстеження матеріально-побутових умов проживання родини від 20.09.2017р., були обстежені умови проживання родити ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, родина складається з трьох осіб: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Умови проживання добрі, санітарно-гігієнічні норми в нормі, в квартирі мається централізоване опалення, водопостачання та електроенергія, присутні всі необхідні умови для проживання та гармонійного розвитку дитини, є окреме спальне місце та необхідний запас продуктів харчування. Також квартира обладнана сучасними меблями та електроприладами, за місцем мешкання чисто, всі речі охайно придбані, відносини в родині добрі (а.с.17).

Позивач працює з 20.06.2013р. по теперішній час в АТ «Райффайзен Банк Аваль» на посаді економіста 1 категорії Добропільського відділення, відповідно до наказу про переведення №2877/1-к від 11.11.2014р., а з 19.05.2015р. по 04.03.2018р. знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку (а.с.19).

Добропільським відділенням поліції Покровського відділу поліції в Донецькій області була видана інформаційна довідка №16846/103/05-2017 від 12.09.2017р. про те, що перевірити за місцем проживання гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 не надається можливим у зв'язку з перебуванням останнього на тимчасово окупованій території в АДРЕСА_2 (а.с.20).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 за наркологічною допомогою не зверталась, про що в матеріалах справи мається копія довідки №1006 від 29.08.2017р. виданої КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ» (а.с.21).

Згідно побутової характеристики на позивача від 03.09.2017р., скарг та заяв в ОСББ «Атлант» на ОСОБА_1 не надходило (а.с.22).

Із розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_2 від 25.09.2017р. затвердженої в.о.начальника Будьонівського районного відділу ДВС м.Донецьк ГТУ юстиції у Донецькій області вбачається, що у відповідача мається заборгованість по сплаті аліментів на користь позивача на утримання дитини по виконавчому листу Добропільського міськрайонного суду Донецької області по справі №227/3368/16-ц від 28.09.2016р. в розмірі 12891,05 грн., фактично за період з 29.08.2016р. по 31.08.2017р. три рази сплатив аліменти на загальну суму 4000,00 грн. (а.с.23).

Надаючи юридичну оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного.

Згідно Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91)(далі - Конвенція), зокрема зі змісту ст.2 Конвенції вбачається, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров'я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини, батьків дитини, законних опікунів чи інших членів сім'ї.

Статтею 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ч.1 ч.2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року № 2947-III (далі- СК України) батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 4 ст.155 СК України, визначено, що ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона: не забрала дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування; ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п.1, п.2 ч.1 ст.164 СК України).

При вирішенні даного спору, суд враховує позицію, що викладена у п.п.15,16,18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова), зокрема, пункт 15 Постанови зазначає, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 Постанови, передбачено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14). Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У відповідності до пункту 18 Постанови, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Зважаючи на викладені приписи законодавства та фактичні обставини справи, які знайшли своє підтвердження в письмових матеріалах справи, суд приходить до висновку про невиконання гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 своїх батьківських обов'язків (ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини) відносно своєї малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази прояву піклування з боку відповідача до дитини. ОСОБА_2 фактично не цікавиться долею дитини: не піклується про фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує їх необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкуються, більшу частину аліментів не сплачує.

Зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., шляхом позбавлення батьківських прав його батька - гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

Щодо збільшення розміру аліментів, які стягуються за рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28.09.2016р., суд зазначає наступне.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ч.ч. 1,2 ст.200 СК України, Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

З відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 29.08.2016р. і до досягнення дитиною повноліття, відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28.09.2016 року.

В позовній заяві ОСОБА_1 просила збільшити розмірі аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 за вищевказаним рішенням суду з 800,00 грн. на 1/3 частину усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Суд зазначає, що позивач не надав до суду жодного підтвердження зміни матеріального стану відповідача, що могло слугувати фактом для збільшення розміру аліментів, які стягуються.

В матеріалах справи мається розрахунок про сплату аліментів (а.с.23), відповідно до якого вбачається, що відповідач сплачував аліменти за період з 29.08.2016р. по 31.08.2017р. лише три рази на загальну суму 4000,00 грн., має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 12891,05 грн., тобто має мінливий та нестабільний заробіток.

У зв'язку з тим, що позивач не надала відомості, які б могли слугувати доказом для збільшення розміру аліментів, у суду не має підстав для задоволення позовних вимог щодо їх збільшення.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відсутність задоволення вимог позивача щодо збільшення розміру аліментів не позбавляє повторного права на звернення до суду після зміни обставин, що викликали таку відмову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 гривень.

На підставі викладеного, ст.ст.2,9 Конвенції про права дитини, ч.1 ч.2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч.2 ст.150, ч.4 ст.155, п.1, п.2 ч.1 ст.164, ст.166 СК України, керуючись ст.ст. 208-209, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справа дітей Добропільської міської ради, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт серії НОМЕР_1, іпн.НОМЕР_2, який мешкає в АДРЕСА_2) відносно його малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.(актовий запис №79 від 17.03.2015 року відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт серії НОМЕР_1, іпн.НОМЕР_2, який мешкає в АДРЕСА_2), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_3, іпн.НОМЕР_4, яка мешкає в АДРЕСА_1) витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення судом першої інстанції заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення надруковано у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Д.Є. Хоменко