Справа № 415/911/17
Провадження № 2/415/665/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Краснокутської М.О.,

за участі секретаря Тимофієвої О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовною заявою Виконавчого комітету Лисичанської міської ради в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Лисичанської міської ради в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування якої зазначив наступне. Підставою для звернення з цією заявою є неможливість малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 самостійно представляти свої інтереси в суді через свій малолітній вік. Громадянка ОСОБА_6 є одинокою матір'ю ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. ОСОБА_2 навчається у 3 класі КЗ «Лисичанська спеціалізована школа № 8». Згідно доповідної записки, наданої адміністрацією закладу, дитина замкнута, мовчазна, навчається слабо сторониться дітей, часто голодна, пропускає заняття без поважних причин. Мати навчанням та розвитком сина не цікавиться, не відвідує батьківські збори, на контакт з вчителями не виходить, двері квартири не відчиняє, змушує дітей жебракувати. ОСОБА_6 проживає з дітьми та співмешканцями (яких неодноразово змінює) в однокімнатній квартирі. Умови проживання дітей вкрай незадовільні, в квартирі брудно, діти занедбані, постільна білизна відсутня, продуктів харчування немає. Відповідач злісно не виконує рекомендації лікарів, не приводить дітей на профілактичний огляд, діти часто хворіють, мати відмовляється від госпіталізації, чи створює загрозу життю та здоров'ю дітей. Згідно інформації Центру первинної медико-санітарної допомоги №1, здійснювати спостереження за дитиною до одного року практично неможливо, двері квартири не відчиняють, а коли вдається оглянути дітей, мати постійно перебуває у нетверезому стані. ОСОБА_6 тричі притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.ч.1, 2 КУпАП за невиконання батьківських обов'язків. На теперішній час ОСОБА_6 не переоформила в УПСЗН допомогу на дітей, тобто залишила їх без засобів до існування. Старші діти просять харчі у прихожан церкви, сусідів. Відповідач зловживає спиртними напоями, збирає у квартирі сумнівні компанії. Працівники служби у справах дітей, співробітники поліції та школи неодноразово відвідували родину, але відповідач не надавала можливості потрапити у квартиру та обстежити умови перебування дітей. ОСОБА_6 тричі була попереджена, що у разі невиконання обов'язків по вихованню, утриманню та навчанню дітей вона буде позбавлена батьківських прав, профілактичні бесіди на протязі тривалого часу не приносять позитивних результатів. Адміністрація школи надала клопотання про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно її малолітніх дітей. Після уточнення позовних вимог просили позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Лисичанська Луганської області батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, малолітніх дітей відібрати у ОСОБА_6 та передати органу опіки та піклування Лисичанської міської ради для подальшого влаштування дітей.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним у позові, зазначивши, що на цей час діти до вирішення питання про позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав вже перебувають у КЗ «Лисичанський центр соціально-психологічної реабілітації», тому вимоги про відібрання дітей у відповідача вона не підтримує, просить лише позбавити ОСОБА_6 батьківських прав відносно її малолітніх дітей.

Відповідач ОСОБА_6 в судові засідання, призначені на 11.05.2017 року, 06.06.2017 року та 19.06.2017 року не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем мешкання, про що свідчать рекомендовані повідомлення № 963, №045, №091, а також через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності до суду не надала.

Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

У зв'язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя. Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне).

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим повторно 17 січня 2017 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що зроблено актовий запис № 24. Батьком дитини записаний - ОСОБА_8, матір'ю - ОСОБА_6 (а.с.4).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим повторно 17 січня 2017 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що зроблено актовий запис № 832. Батьком дитини записаний - ОСОБА_9, матір'ю - ОСОБА_6 (а.с.5).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим повторно 17 січня 2017 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_4 народилася 17 серпня 2013 року, про що зроблено актовий запис № 568. Батьком дитини записаний - ОСОБА_9, матір'ю - ОСОБА_6 (а.с.6).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданим повторно 17 січня 2017 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року, про що зроблено актовий запис № 50. Батьком дитини записаний - ОСОБА_10, матір'ю - ОСОБА_6 (а.с.7).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №2 від 17.02.2017 року ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що зроблено актовий запис №24, батьком дитини записаний - ОСОБА_8, матір'ю - ОСОБА_6, відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.8).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №4 від 17.02.2017 року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що зроблено актовий запис №832, батьком дитини записаний - ОСОБА_9, матір'ю - ОСОБА_6, відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.9).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №8 від 17.02.2017 року ОСОБА_4 народилася 17 серпня 2013 року, про що зроблено актовий запис № 568, батьком дитини записаний - ОСОБА_9, матір'ю - ОСОБА_6, відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.10).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №01 від 17.02.2017 року ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року, про що зроблено актовий запис № 50, батьком дитини записаний - ОСОБА_10, матір'ю - ОСОБА_6, відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.11).

Відповідно до копії паспорта громадянина України серія НОМЕР_5 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою в АДРЕСА_2 (а.с.12).

Відповідно до пояснювальних ОСОБА_6 від 25.03.2016 року, 23.11.2016 року вона попереджена про можливість позбавлення батьківських прав та виплати соціальної допомоги (а.с.14-15).

Згідно з доповідною запискою дільничного лікаря-педіатра ОСОБА_11 та завідуючого амбулаторією №6 ОСОБА_12 на ім'я начальника служби у справах дітей міської ради ОСОБА_13 №85 від 12.10.2016 року, родина ОСОБА_6 мешкає в однокімнатній квартирі, де тісно та брудно, догляд за дітьми незадовільний, діти занедбані, білизна брудна, знижене харчування. Догляд за дітьми здійснювати важко, не відчиняють двері, амбулаторію відвідують 1-2 рази на рік. При відвідуванні неодноразово заставали матір у нетверезому стані. Молодші діти (2013 р.н., 2016 р.н.) не бувають на вулиці. Дитину у тримісячному віці під час бійки впустили на підлогу, за допомогою працівників соціальної служби та поліції вдалося госпіталізувати дівчинку до хірургічного відділення, звідки співмешканець забрав дитину через 2 години. У дитини підозра на травму шийного відділу хребта, зберігається м'язова кривошия. Лікування у невролога не отримують, дитячого ортопеда не відвідали, на щеплення не з'являються. Харчування дітей контролювати неможливо. Діти перебувають у складній життєвій ситуації. Мати від направлення дітей до санаторію відмовилась (а.с.16).

Відповідно до доповідної записки адміністрації КЗ «Лисичанська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 8 Лисичанської міської ради Луганської області» №352 від 17.11.2016 року, учень 3-В класу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, часто пропускає заняття в школі без поважних причин. Дитина замкнута, мовчазна, навчається слабо, сторониться дітей, часто голодна. Мати навчанням та розвитком сина не цікавиться, не відвідує батьківські збори, на контакт з вчителями не виходить, двері квартири не відчиняє (а.с.19).

Відповідно до клопотань адміністрації КЗ «Лисичанська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 8 Лисичанської міської ради Луганської області» №366 від 25.11.2016 року та №413 від 26.12.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6, остання ухиляється від обов'язків з виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, змушує його жебракувати, доглядати за молодшими дітьми, у зв'язку з чим він часто відсутній на уроках (а.с.17,20).

Відповідно до офіційного застереження Служби у справах дітей від 14.11.2016 року, ОСОБА_6 винесено офіційне застереження про невиконання обов'язків з виховання, утримання та навчання дітей з роз'ясненням ст.184 КУпАП та 164 СК України (а.с.21).

Згідно з актами від 26.09.2016 року, 07.10.2016 року, 24.10.2016 року, 20.12.2016 року, 22.12.2016 року відвідування родини учня, який перебуває на обліку - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_9, за адресою: АДРЕСА_1 двері ніхто не відчинив (а.с.22-26).

Згідно з актом обстеження матеріально - побутових умов від 29.12.2016 року, дослідити житлово-побутові умови не виявилося можливим, оскільки двері ніхто не відчинив (а.с.27).

Відповідно до довідок про отримання допомоги №1171 від 18.01.2017 року, №1170 від 18.01.2017 року, №1169 від 18.01.2017 року, №1168 від 18.01.2017 року, №1167 від 18.01.2017 року, №1166 від 18.01.2017 року, №1165 від 18.01.2017 року ОСОБА_6 при народженні дитини на ОСОБА_4 за період з 01.08.2013 року по 31.12.2013 року отримала 15660 грн., за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року отримала 17820 грн., за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року отримала 17820 грн., за період з 01.01.2016 року по 31.01.2017 року отримала 19305 грн., при народженні дитини на ОСОБА_5 за період з 01.02.2016 року по 31.01.2017 року отримала 19780 грн., допомогу матерям одиначкам за період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року в розмірі 20458,64 грн., державної допомоги малозабезпеченим родинам за період з 01.02.2016 року по 31.07.2016 року в розмірі 20540,70 грн. (а.с.28-34).

Згідно з повідомленням начальника Лисичанського відділу поліції ГУНП в Луганській області ОСОБА_14 від 23.01.2017 року №3247/111/35-2017, відносно ОСОБА_6 були складені адміністративні протоколи №000978 від 14.11.2016 року за ст.184 ч.1 КУпАП та №001665 від 23.11.2016 року за ст.184 ч.2 КУпАП (а.с.35).

Згідно з висновком органу опіки та піклування Лисичанської міської ради про позбавлення батьківських прав № 620/01-16 від 13.02.2017 року, орган опіки та піклування, враховуючи інтереси малолітніх дітей, їх соціального захисту, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженку м. Лисичанська Луганської області батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.36).

Згідно з копією рішення №110 від 03.03.2017 року Виконавчого комітету Лисичанської міської ради «Про відібрання малолітніх дітей та влаштування їх до Луганської обласної клінічної лікарні та КЗ «Лисичанський центр соціально-психологічної реабілітації дітей», службі у справах дітей разом з сектором ювенальної поліції Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області доручено відібрати малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 та влаштувати їх до Луганської обласної клінічної лікарні та КЗ «Лисичанський центр соціально-психологічної реабілітації дітей», контроль за виконанням рішення покладено на заступника міського голови ОСОБА_15

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує їм необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, не надає дітям доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу та не створює умов для отримання ними освіти.

Враховуючи, що ОСОБА_6 повністю ухилилась від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своїх малолітніх дітей, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав не суперечать закону та відповідають інтересам дітей, у зв'язку з чим позов про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-210, 212-215 ЦПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, Декларацією прав дитини Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., ст.ст. 150, 164-167 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Виконавчого комітету Лисичанської міської ради як органа опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_11, уродженку м. Лисичанська Луганської області батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Після набрання законної сили копію рішення надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.О. КРАСНОКУТСЬКА