Справа № 347/1824/17
Провадження № 22-ц/779/1666/2017
Головуючий у 1 інстанції Гордій В. І.
Суддя-доповідач Максюта
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Пнівчук О.В.

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про невиплату пенсії та підвищення пенсії за проживання в гірському населеному пункті, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Косівського районного суду від 27 вересня 2017 року про відмову у відкритті провадження,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про невиплату пенсії та підвищення пенсії за проживання в гірському населеному пункті.

Ухвалою Косівського районного суду від 27 вересня 2017 року відмовлено у відкритті провадження на підставі п.1.ч.2 ст.ст.122 ЦПК України.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, оскільки положеннями п.4 ч.1 ст.18 КАС України визначено, що місцевим судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат,соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги,захисту, пільг. Просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про направлення справи до Косівського районного суду для вирішення питання по суті.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, тому колегія суддів розглянула справу за їх відсутності.

Вислухавши апелянта, доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції керувався ч.2 ст.122 ЦПК України та виходив з того, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З такими висновками суду першої інстанції не в повній мірі погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року №3, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15,16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст.17),ГПК України (статті 1, 12), КПК України або КУпАП віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Згідно з ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму; на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Пунктом 4 ч.1 ст.18 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні юрисдикції справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач; суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить зобов'язати Косівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області перераховувати належну йому пенсію на його рахунок у ПАТ «ВіЕс Банк», а також повернути втрачені проценти згідно договору №2299 від 17.10.2011 року та виплатити підвищення до пенсії за проживання в гірському населеному пункті за січень, лютий,березень 2011 року, відшкодувати моральну та майнову шкоду.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що пенсія для нього є одним з постійних та основних джерел засобів до його існування, керівництво Косівського ПФУ з квітня по вересень 2017 року (включно) не перераховує належну йому пенсію на відповідний рахунок банку «Фольксбанк» (ПАТ «ВіЕс Банк»), з яким 17 жовтня 2011 року було укладено договір про комплексне обслуговування фізичної особи, тому просить стягнути втрачені проценти, а також зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому, як фізичній особі, заподіяно майнової та моральної шкоди, яка відповідно до ст.280 ЦК України підлягає відшкодуванню. (а.с.1-3)

Таким чином, суд першої інстанції не проаналізувавши суть позовних вимог, не перевірив чи усі позовні вимоги пов»язані із виконанням владних повноважень відповідача, не вирішив питання про можливість відкриття провадження у цивільній справі в частині, дійшов до передчасного висновку про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства в цілому.

Враховуючи наведене, ухвала суду підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права, а справа відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України - направленню до суду першої інстанції на новий розгляд для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Косівського районного суду від 27 вересня 2017 року скасувати.

Передати питання щодо відкриття провадження по справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

О.В. Пнівчук