Справа № 307/2568/17
Провадження № 2/307/1485/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М. , при секретарі Цех Г.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. В позовній заяві зазначила, що шлюб між нею і відповідачем зареєстровано 18 травня 2013 року у виконкомі Тернівської сільської ради за актовим записом №38. Від шлюбу мають двох синів - близнюків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають з нею та перебувають на її повному утриманні та вихованні. Відповідач покинув її ще вагітною і з того часу з нею не проживає, з самого народження і по теперішній час синів не бачив і навіть не робив жодної змоги їх побачити. Відповідач також не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, не цікавиться їх життям, внаслідок чого вона опинилась в тяжкому матеріальному становищі. З самого народження діти хворіють, внаслідок чого є додаткові витрати, а піти на роботу вона не має змоги , так як веде догляд за дітьми. Відповідач офіційно ніде не працює, але постійно виїжджає за кордон на заробітки та отримує нерегулярний мінливий дохід, інших осіб на утриманні не має, а тому вважає, що спроможний сплачувати аліменти на утримання сина у визначеній нею сумі. Крім того вона також потребує матеріальної допомоги від відповідача на її утримання, оскільки ніде не працює, та як доглядає за дітьми, через що опинилась в складному матеріальному становищі. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно на кожну дитину на їх утримання та стягнути на її користь аліменти в розмірі 1500 гривень до досягнення дітей трьохрічного віку..

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та додатково пояснила, що відповідач постійно виїзджає на сезонні роботи, останній раз був в Чехії два місяці тому. Раніше заробляв по 1000 доларів США в місяць. Інших осіб на утриманні не має та фізично здоровий. Коли дізнався про даний позов, то купив дітям дві куртки. Просить позов задоволити поністю.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив , що останні два роки заробляє тільки на прожиття. В Чехії перебував без роботи, навіть не мав коштів на оформлення візи, звідки повернувся в травні 2017 року. Спроможний сплачувати аліменти тільки на утримання дітей в розмірі не більше як по 1000 гривень на кожну дитину.

Дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно до даних свідоцтв про народження дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю значиться позивачка ОСОБА_1, а батьком відповідач ОСОБА_2 (а.с.9,10).

Неповнолітні перебувають на утриманні у позивачки, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов та довідкою виконкому Тернівської сільської ради від 05.09.2017 року за №3372 ( а.с.11,12).

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає , що стверджується письмовою заявою позивачки.

Свідок ОСОБА_5, яка являється матір'ю позивачки, в судовому засіданні пояснила, що відповідач їздить на заробітки, але позивачці та дітям не допомагає. Раніше їздив на заробітки в Росію , а на даний час їздить до Чехії.

Свідок ОСОБА_6, який являється батьком відповідача, в судовому засіданні пояснив, що відповідач ніде не працює та за кордон не їздить, так як не має коштів для оформлення документів на виїзд закордон. Син має власний автомобіль.

Свідок ОСОБА_7, яка являється матір'ю відповідача, в судовому засіданні ствердила, що відповідач дітям допомагає, недавно купив їм два костюми та передав позивачці 200 доларів США. Постійного місця праці немає, раніше їздив на заробітки за кордон , але майже нічого там не заробляв.

Враховуючи наведене, суд вважає, що є підстави для застосування до відповідача примусового порядку стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). В інших випадках аліменти визначаються у частці від заробітку платника (ч. 1 ст. 183 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

При визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує майновий стан сторін, де позивачка здійснює догляд за неповнолітніми дітьми, а відповідач має працездатний вік і даних про наявність у нього інших утриманців немає. А тому , із урахуванням середньомісячної заробітної плати по району та розміру прожиткового мінімуму на дитину, суд вважає, що вимоги позивачки слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 1000 гривень щомісячно на утримання малолітніх синів, так як виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, постійного зростання цін на споживчі товари і послуги, така сума є найбільш наближено достатньою для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей.

При цьому, оскільки позивачка пред'явила позов 20.10.2017 року, то в силу ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі ст.. 367 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

При вирішення позовних вимог щодо стягнення коштів на утримання дружини суд враховує, що згідно до ст. 84 СК України дружина , з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років , за умови , що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Встановлено, що позивачка здійснює догляд за двома малолітніми дітьми, які не досягли трьохрічного віку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком яких значиться відповідач ОСОБА_2 (а.с.9-12), інших джерел матеріального забезпечення немає і позбавлена можливості отримувати додатковий дохід.

Беручи до уваги наведене , суд вважає , що вимоги позивачки про надання їй утримання від відповідача є підставними.

При визначенні розміру утримання, в межах заявлених позовних вимог, суд враховує майновий стан сторін, працездатний вік відповідача , відсутність у нього інших, крім двох малолітніх дітей , на які зобов'язаний сплачувати аліменти, утриманців, а тому позов в цій частині слід задовольнити частково, на суму 1000 гривень щомісячно на утримання позивачки до досягнення дітьми трьохрічного віку.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4 , 10 , 11 , 60 , 209 , 213-215 , 367 ЦПК України , ст.ст. 84, 180 , 184 СК України , суд ,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Терново Тячівського району Закарпатської області України на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1в розмірі по 1000 гривень щомісячно починаючи з 20 жовтня 2017 року і до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Терново Тячівського району Закарпатської області України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 на її утримання в розмірі по 1000 гривень щомісячно на період до досягнення неповнолітніми дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету 1280 гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий : М.М.Розман