АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/772/17 Номер провадження 22-ц/786/1623/17Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О.

при секретарі: Радько О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 11 травня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Органу опіки та піклування Гадяцької міської ради, треті особи на стороні відповідача: опікун ОСОБА_3, Гадяцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про визнання батьківства.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, - В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Органу опіки та піклування Гадяцької міської ради про визнання батьківства.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 квітня 2017 року позовна заява ОСОБА_2 залишена без руху.

Ухвалою цього ж суду від 11 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 - визнано неподаною та повернуто позивачу разом з матеріалами позову. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з даною ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив оскаржувану ним ухвалу - скасувати, направити матеріали справи №526/772/17 до Гадяцького районного суду Полтавської області - для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції посилався на те, що позовні вимоги про визнання батьківства не підтверджені ніякими належними та допустимими документами. Зокрема не додано доказів, які підтверджують спільне проживання дочки з батьком, участь останнього у вихованні дитини та не зазначено обставин письмового, усного або в інший спосіб визнання свого батьківства позивачем. Зі змісту позову не можливо визначити де і з ким на даний час знаходиться дитина, щодо якої позивач бажає встановити батьківство, не додано рішення компетентних органів про вилучення дитини та рішення суду про призначення опікуном ОСОБА_3

При цьому зазначено, що за відсутності вказаних документів, позивачу слід вказати підстави, з яких з яких він визнав ОСОБА_3 опікуном та третьою особою в справі.

Також судом звернуто увагу на те, що однією з позовних вимог є внесення змін до актового запису про народження дитини, які має здійснити відділ ДРАЦС, проте даний орган залучений до справи лише в якості третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання ухвали Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 квітня 2017 року про залишення позовної заяви без руху, позивач 10 травня 2017 року надіслав на адресу суду письмові пояснення.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 11 травня 2017 року позову заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її позивачеві разом з матеріалами позову, суд першої інстанції посилався на те, що недоліки, зазначені в ухвалі суду від 24 квітня 2017 року, заявником ніяким чином не усунуті, а тому дійшов висновку про наявність підстав для повернення позову відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 118 ЦПК України однією із форм звернення до суду за захистом своїх прав є пред'явлення позову шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Форма і зміст позовної заяви передбачені ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно роз'яснень, наведених в п.п. 7,8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодав-ства про розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 2 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, не допускається відмова у прийнятті заяви з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску строку позовної давності та інших не передбачених законом підстав.

Судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали зазначені норми не враховано та залишено поза увагою той факт, що позовна заява за формою і змістом відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, заявником чітко сформульовані та викладені позовні вимоги, а також у зрозумілій формі наведені доводи та обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначено перелік документів, що додається до заяви.

Таким чином, місцевим судом позовну заяву ОСОБА_2 помилково визнано не поданою та повернено позивачеві, чим, в свою чергу, порушено гарантоване йому право на судовий захист, зважаючи на те, що обов'язок обґрунтування та доказування заявлених позивачем вимог законом покладено на останнього, а тому суд може лише сприяти йому в даному питанні, а не позбавляти права на судовий захист.

За наведених обставин, оскаржувана ухвала районного суду, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст. ст. 314, 315 ЦПК України,колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 11 травня 2017 року - скасувати, матеріали позовної заяви ОСОБА_2 направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ Бондаревська С.М. Судді: /підписи/ Обідіна О.І. Панченко О.О.

З оригіналом згідно:

Суддя: Бондаревська С.М.