У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 16 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з листопада 1997 року до 2013 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3

25 липня 2013 року рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області шлюб між сторонами розірвано.

Зазначав, що за час спільного проживання, ними як подружжям, було відкладено грошові кошти (депозит) у філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Житомирі, на загальну суму із відсотками 7 000 євро. Вклад був оформлений на ім'я дружини ОСОБА_3

Указуючи на те, що вищезазначені грошові кошти є спільною сумісною власністю подружжя, а тому підлягають поділу між ними в рівних частинах.

Просив визнати за ним та відповідачем право спільної сумісної власності на грошові кошти в сумі 7 000 євро із процентами, які розміщувалися на вказаному депозитному рахунку.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 03 лютого 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано спільним майном подружжя грошові кошти банківського строкового вкладу, які знаходились на вкладному рахунку № НОМЕР_1 філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» відкритого на ім'я ОСОБА_3

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частини грошових коштів банківського строкового вкладу, які знаходились на вказаному вкладному рахунку відкритого на ім'я ОСОБА_3

У порядку поділу спільного сумісного майна стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 Ѕ частини грошових коштів банківського строкового вкладу в розмірі 3 500 євро, що станом на 14 липня 2016 року становить 96 180 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 16 березня 2017 року рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 03 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 68 ЦК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно частини 3 статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Установивши те, що у 2005 році ОСОБА_3 уклала із ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» договір про банківський строковий вклад (депозит), відповідно до умов якого банк прийняв на вкладний рахунок грошові кошти у сумі 7 000 євро, які були надані відповідачу її матір'ю, про що було відомо позивачу у справі, що підтверджується його поясненнями наданими ним в суді першої та апеляційної інстанції, та те, що ці кошти ОСОБА_3 було знято з рахунку у березні 2013 року, тобто у період шлюбу, та витрачено під час спільного проживання, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 16 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В.Демяносов