Справа № 182/75/17
Провадження № 2/0182/1043/2017
13.06.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Рунчевої О.В.
при секретарі - Власенко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нікополі Дніпропетровської області про визначення розміру заробітної плати потерпілого для розрахунку щомісячних страхових виплат, суд
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нікополі Дніпропетровської області, в якому просить суд визначити розмір заробітної плати потерпілого для розрахунку щомісячних страхових виплат на момент передачі особової справи до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нікополі Дніпропетровської області 28 грудня 2001 року в розмірі діючої місячної тарифної ставки (посадового окладу) за відвідною місячної тарифною ставкою (посадовим окладом) аналогічної професії (посади) - 183 грн. 74 коп. (сто вісімдесят чотири грн. 74 коп.).
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 05.09.1992 року він працював у КП «Битовик» малярем з фарбування автомобілів, яке на момент подання позову ліквідовано. З 25.11.1992 року він переведений на посаду маляра-електрогазозварника 4 розряду з ремонту та фарбування автомобілів, згідно запису в трудовій книжні позивач звільнений 21.01.2002 року.
Актом розслідування професійного захворювання від 17.07.2000 року було встановлено, що працюючи на зазначеній посаді в КП «Битовик» позивач отримав професійне захворювання променева катаракта обох очей. Висновком Дніпропетровської обласної офтальмологічної МСЕК від 05.10.2000 року йому встановлено втрату працездатності 45 % та III групу інвалідності.
КП «Битовик» добровільно не здійснило розрахунок шкоди позивачу та не виплатило йому відшкодування, що вимусило позивача на початку 2001 року звернутися до суду з позовом до КП «Битовик» про відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.
Відповідно до діючого на момент звернення до суду законодавства розмір відшкодування мав розраховуватися відповідно до п. 9 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1993 року № 472, відповідно до якого розмір відшкодування втраченого потерпілим заробітку встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності і середньомісячного заробітку, який він мав до ушкодження здоров'я.
Середній заробіток на момент звернення до суду мав розраховуватися відповідно до ч. 3 п 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. Оскільки акт розслідування професійного захворювання позивача було складено 17.07.2000 року, середня заробітна плата позивача мала обчислюватися виходячи з виплат за травень-червень 2000 року.Проте, КП «Битовик» на багато-чисельні звернення позивача відмовило в наданні довідки щодо його заробітної плати за необхідний період.
За відсутності довідки, що підтверджує дійсний розмір заробітної плати, розрахунок розміру шкоди здійснювався позивачем, виходячи із його ступеня втрати професійної працездатності - 45 % та мінімальної заробітної плати в Україні на початок 2001 року -110 грн. (відповідно до Закону України № 1766-14 "Про встановлення розміру мінімальної! заробітної плати на 2001 рік"), а саме: 110 гри. х 45 % = 49,50 грн.
Рішенням Нікопольського міського суду від 28.03.2001 року позов було задоволено, та стягнуто з КП «Битовик» на користь позивача одноразову допомогу у розмірі 4 950 гри. у рахунок відшкодування шкоди у зв'язку з трудовим каліцтвом, 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати, та починаючи з 29.08.2000 року стягнуто суму втраченого заробітку у розмірі 49.50 грн. щомісячно і до 29.08.2001 року. Проте, вказані суми не були стягнуті з КП «Битовик» відповідно до довідки ДВС у м. і Нікополь та Нікопольському районі від 22.05.2006 року.

Після набуття чинності зазначеним рішенням суду та визначенням щомісячної суми страхової виплати позивача в розмірі 49.50 грн. до 29.08.2001 року у законодавстві України відбулися зміни щодо відшкодування шкоди у зв'язку з трудовим каліцтвом.Так, з 01.04.2001 року набув чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного і захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105-ХІV., і відповідно до п. 3 Прикінцевих положень якого відшкодування шкоди провадиться Фондом соціального страхування від нещасних випадків особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені страхові виплати і соціальні послуги.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону № 1105 сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я.Середньомісячний заробіток мав обчислюватися відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266.

Крім того, з 01.07.2001 року па підставі Закону України № 1766-14 "Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2001 рік" відбулося підвищення мінімальної заробітної плати в Україні до розміру 118.00 грн.

З урахуванням змін в законодавстві, підвищення мінімальної заробітної плати та закінчення терміну, на який судом було встановлено розмір щомісячних виплат позивачу в сумі 49.50 грн. (до 29.08.2001 року). КП «Битовик» мало здійснило йому необхідний перерахунок щомісячних страхових виплат, однак не здійснило цього.28.12.2001 року КП «Битовик» без належного перерахування розміру щомісячних виплат передало особову справу до відділення Фонду ССНВУ м. Нікополь по акту приймання-передачі № 192 від 28.12.2001 року, не надавши при цьому довідку про середню заробітну плату позивача для визначення розміру щомісячних страхових виплат Фондом, пояснюючи, що підприємство припинило свою діяльність і відповідні документи не збереглися.

Відповідач, прийнявши особову справу, в свою чергу всупереч вимогам діючого на момент передання особової справи позивача законодавства, не встановив розмір середньої заробітної плати позивача згідно вимог Порядку № 1266 та не витребував у КП «Битовик» довідку за останні 6 календарних місяців (з 1 до 1-го числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок.

При цьому, згідно п. 22 Порядку № 1266 довідка про середню заробітну плату видається роботодавцем за вимогою застрахованої особи або робочих органів виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на підставі платіжних відомостей та інших документів про нараховану заробітну плату.

Відповідач, замість передбаченого законом розрахунку розміру щомісячних страхових виплат з незрозумілих причин продовжив сплачувати позивачу щомісячні страхові виплати в розмірі, який був встановлений тільки до 29.08.2001 року - 49.50 грн.

У зв'язку з відсутністю довідки про середню заробітну плату позивача і неможливістю її отримання через припинення діяльності підприємства, відповідач мав і визначати розмір середньої заробітної плати позивача відповідно до ч. 2 п. 12 Порядку № 1266. згідно до якої у разі коли на час звернення за страховою виплатою у потерпілого відсутня довідка про його заробітну плату у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи чи організації, страхові виплати розраховуються виходячи з діючої місячної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною місячною тарифною ставкою (посадовим окладом) аналогічної професії (посади), але не менш як розмір мінімальної заробітної плати на день виплати.

Але відповідач проігнорував цю норму закону, не встановив діючу місячну тарифну ставку аналогічної професії і не врахував, що розмір заробітної плати 110 грн., з якої розраховувалися щомісячні виплати, був меншим розміру мінімальної заробітної плати 118 грн.. встановленої законом на момент виплати.

Всі ці порушення закону призвели до порушення законних прав позивача при визначенні його середньої заробітної плати для розрахунку страхових виплат.

30.11.2011 року відбулася державна реєстрація припинення КП «Битовик» за спрощеною процедурою шляхом його ліквідації. При ліквідації КП «Битовик» до архівного відділу Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області не були здані документи з постійного та особового складу даної установи, що підтверджується листом архівного відділу № 77 від 05.03.2012 року.Однак, оскільки позивач раніше наполегливо вимагав від підприємства довідку про свою середню заробітну плату, директором ОСОБА_2 було видано позивачу і довідку від 30.09.2000 року про його заробітну плату за період липень - грудень 1999 року, яка виявилася в архіві підприємства.

Враховуючи, що згідно зазначеної довідки заробітна плата позивача була за вищою від мінімальної, що підтверджувало ті обставини, що позивач отримує значно занижену щомісячну страхову виплату, позивач в березні 2013 року звернувся Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про перерахунок щомісячної страхової виплати, стягнення заборгованості по сплаті страхових виплат. Однак, в отриманій позивачем довідці був вказаний інший період замість 6-ти місяців, що передували настанню страхового випадку.

У зв'язку з відсутністю довідки про середню заробітну плату позивача на запит суду щодо діючої місячної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною місячною тарифною ставкою (посадовим окладом) аналогічної професії (посади) Міністерство соціальної політики надало відповідь (лист № 1256/13/84-13 від 13.11.2013 року) про розмір тарифної ставки робітника 4 розряду для підприємств і цехів з ремонту устаткувань зокрема, автомобілів станом на 01.01.2001 року, яка становить 183.74 грн.Саме з цього розміру позивач просив перерахувати йому розмір страхових виплат.

Справа неодноразово розглядалася судами. В результаті судового розгляду рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.03.2016 року, залишеним без змін Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.07.2016 року, з відповідача стягнуто на користь позивача 4 956.37 грн. заборгованості із відшкодування страхової виплати одноразової допомоги та транспортних витрат, (перерахунку щомісячних страхових виплат відмовлено.

З огляду на вищевикладене позивач вважає, що розмір його середньої заробітної плати, яку він мав до ушкодження здоров'я, для розрахунку щомісячних страхових виплат був визначений відповідачем невірно, з порушенням вимог закону.Позивач вважає, що саме розмір тарифної ставки 183.74 грн. є належним розміром заробітної плати для розрахунку його страхових виплат.

Позивач в судове засідання не з"явився, від його представника. ОСОБА_3 до суду надійшла заява, в якій просить суд розгляд справи проводити за їх відсутності, на задоволенні позову наполягає та просить суд задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.37-38).

Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений належним чином до суду не з'явився, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило (а.с.36).

На підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, документи надані позивачем, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 05.09.1992 року працював у КП «Битовик» малярем з фарбування автомобілів та 25.11.1992 року він був переведений на посаду маляра-електрогазозварника 4 розряду з ремонту та фарбування автомобілів (а.с.4).

21.01.2002 року ОСОБА_1 був звільнений з займаної посади (а.с.4 оборот).

Згідно з актом розслідування професійного захворювання від 17.07.2000 року ОСОБА_1 було встановлено професійне захворювання променева катаракта обох очей та висновком Дніпропетровської обласної офтальмологічної МСЕК від 05.10.2000 року йому встановлено втрату працездатності 45 % та III групу інвалідності (а.с.5).

КП «Битовик» добровільно не здійснило розрахунок шкоди ОСОБА_1 та не виплатило відшкодування, що вимусило позивача звернутися до суду з позовом до КП «Битовик» про відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. 28 березня 2001 року позовні вимоги були задоволенні та стягнуто з КП «Битовик» втрату в заробітній платі в розмірі 49 грн. 50 коп. щомісячно та до 29 серпня 2011 року (а.с.6-7).

30.11.2011 року відбулася державна реєстрація припинення КП «Битовик» за спрощеною процедурою шляхом його ліквідації. При ліквідації КП «Битовик» до архівного відділу Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області не були здані документи з постійного та особового складу даної установи, що підтверджується листом архівного відділу № 77 від 05.03.2012 року (а.с.9-11).Враховуючи, що згідно зазначеної довідки заробітна плата позивача була за вищою від мінімальної, що підтверджувало ті обставини, що позивач отримує значно занижену щомісячну страхову виплату, позивач в березні 2013 року звернувся Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про перерахунок щомісячної страхової виплати, стягнення заборгованості по сплаті страхових виплат.Однак, в отриманій позивачем довідці був вказаний інший період замість 6-ти місяців, що передували настанню страхового випадку (а.12-13).

У зв'язку з відсутністю довідки про середню заробітну плату позивача на запит суду щодо діючої місячної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною місячною тарифною ставкою (посадовим окладом) аналогічної професії (посади) Міністерство соціальної політики надало відповідь (лист № 1256/13/84-13 від 13.11.2013 року) про розмір тарифної ставки робітника 4 розряду для підприємств і цехів з ремонту устаткувань зокрема, автомобілів станом на 01.01.2001 року становить 183.74 грн.(а.с.14).

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасово втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 3 Закону України „Про оплату праці" мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

У відповідності до ч. 14 ст. 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" якщо на час звернення за страховою виплатою документи про заробіток потерпілого до ушкодження здоровся не збереглися, сума страхової виплати визначається за діючою на час звернення тарифною ставкою (окладом) за професією (посадою) на підприємстві (в галузі), на якому працював потерпілий, або за відповідною тарифною ставкою (окладом) подібної професії (посади), але не менше розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати.

Статтею 29 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" передбачено вичерпний перелік підстав для перерахування розміру страхових виплат, зокрема, такими є: зміна ступеня втрати професійної працездатності; зміна складу сім'ї померлого; підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством.

Перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

Оскільки, КП „Битовик" не проводило ОСОБА_1 виплати щомісячних страхових виплат та належного перерахування виплат у зв'язку зі зростанням заробітної плати, а середній заробіток позивача на час передання особової справи до відділення для подальшого нарахування щомісячних страхових виплат був нижчим за мінімальну заробітну плату - таке перерахування у відповідності до норм вищевказаного Закону мало б здійснити відділення при отриманні особової справи, а не продовжувати сплачувати позивачеві раніше призначені судом платежі.

Визначаючи розміри платежів відшкодування шкоди, суд виходить з того, згідно із ч. 1 ст. 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Обчислення середньої заробітної плати для визначення розміру відшкодування шкоди, заподіяної ОСОБА_1 ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, провадиться відповідно до Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472, та Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266.

Через те, що при ліквідації КП „Битовик" до Архівного відділу Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області не були здані документи з постійного та особового складу даної установи, що підтверджується листом Архівного відділу Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 77 від 05.03.2012 (а.с.12), а на підставі довідки КП „Битовик" від 30.09.2000, яка є в матеріалах справи (а.с.13), не достатньо зробити правильний перерахунок сум щомісячних платежів, раніше визначених ОСОБА_1, тому відповідно до вимог п. 14 ст. 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (в редакції, яка діяла на 01.04.2001) та п. 12 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266, суд проводить розрахунок суми страхової виплати позивачу за відповідною тарифною ставкою (окладом) робітника 4 розряду подібної професії в галузі, в якої працював ОСОБА_1, згідно листа Департаменту заробітної плати та умов праці Міністерства соціальної політики України № 1256/13/84-13 від 13.11.2013 (а.с.59).

Згідно інформації Департаменту заробітної плати та умов праці Міністерства соціальної політики України, тарифна ставка робітника 4 розряду для підприємств і цехів з ремонту устаткування, зокрема, автомобілів станом на 01 січня 2001 року мала становити 183,74 грн.

Крім того, на підставі Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 (з послідуючими змінами) „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", в разі ліквідації підприємства без створення правонаступника, уся заборгованість із відшкодування зазначеної матеріальної та моральної шкоди виплачується потерпілим на виробництві та членам їхніх сімей (утриманцям) - Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань України.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 листопада 2011 року була припинена Державна реєстрація юридичної особи КП „Битовик" за спрощеною процедурою шляхом її ліквідації, що підтверджується Довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 27 лютого 2012 року (а.с.9-11), а тому за таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп.(шістсот грн. 00 коп.) відповідно до вимог ч. 2 ст. 88 ЦПК України компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.3,4,10,11,57,60,86,88,209,212,214-215,217-218 ЦПК України, Законами України „Про оплату праці", „Про соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472, Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266, ст. 46 Конституції України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нікополі Дніпропетровської області про визначення розміру заробітної плати потерпілого для розрахунку щомісячних страхових виплат задовольнити.

Визначити розмір заробітної плати потерпілого ОСОБА_1 для розрахунку щомісячних страхових виплат на момент передачі особової справи до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нікополі Дніпропетровської області 28 грудня 2001 року в розмірі діючої місячної тарифної ставки (посадового окладу) за відвідною місячної тарифною ставкою (посадовим окладом) аналогічної професії (посади) - 183 грн. 74 коп. (сто вісімдесят чотири грн. 74 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду до апеляційного суду Дніпропетровської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. В. Рунчева