Провадження № 2/761/6606/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Салаті В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києва справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Астраускас Людмила Єрофеївна про встановлення батьківства померлої особи -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, а сторонами по справі не оспорюється, що «31» липня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення батьківства померлої особи. У позовній заяві зазначила, що її мати ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у цивільному шлюбі близько семи років. Подружжя проживало однією сім'єю, вело разом господарство та мало спільний бюджет.

В період цивільного шлюбу у подружжя народилась спільна донька, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5

Проте в Свідоцтві про народження Позивачки в графі «Батько» записаний ОСОБА_6 (за прізвищем матері ОСОБА_6, а ім'я та по-батькові - за її вказівкою, ім'ям та по-батькові біологічного батька Позивачки ОСОБА_4).

ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер ОСОБА_4 про що Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції в місті Києві був складений відповідний актовий запис за №13764.Після смерті останнього відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що в місті Києві.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 є біологічною донькою ОСОБА_4, і не може вступити у спадщину, через те що в Свідоцтві про народження ОСОБА_4 батьком не зазначений, в своїй позовній заяві просить задовольнити позовну заяву.

В судове засідання Відповідач 2, ОСОБА_8, не з'явилась.

Представником Позивача було надано суду Лікарське свідоцтво про смерть № 217 ОСОБА_8 від «26» серпня 2017 року.

Суд дослідивши даний документ ухвалив на місці виключити зі складу співвідповідача ОСОБА_8

Суд заслухавши пояснення представника Позивача, яка, вважає, позовну заяву обґрунтованою, вмотивованою і законною, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.

Представник позивача звернулася до суду із клопотанням про долучення доказів, а саме відеозапису та фотокарток. Суд на місці ухвалив долучити дані докази до матеріалів справи. Зазначений доказ був досліджений судом, таким чином, встановлено, що на відеозаписі, датованим 1994 роком зображені Позивач зі своєю мати ОСОБА_9 та ОСОБА_4, на якому вона звертається до останнього як «батько», відповідно, він також називає ОСОБА_1 «донька».

Додані до позовної заяви докази, а саме Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від «05» квітня 1999 року на заяву ОСОБА_9 від «27» грудня 1998 року , про те, що ОСОБА_4 причинив фізичну біль. В ході перевірки даної заяви дільничним інспектором Дніпровського РУГУ лейтенантом міліції ОСОБА_12 було встановлено, що колишній чоловік ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 прийшов до своєї доньки ОСОБА_1, яка проживає зі своєю матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, будучи в нетверезому стані вчинив сімейну сварку, при цьому висловлювався нецензурною лайкою, кричав та на зауваження не реагував, чим порушив спокій сім'ї.

Дана постанова підтверджує факт того, що ОСОБА_4 вважав Позивачку своєю донькою, оскільки, навіть після припинення цивільного шлюбу з її матір'ю продовжував навідувати останню, що також підтверджує факт батьківства ОСОБА_4

Відповідача 1, надала суду свої письмові пояснення, в яких в повному обсязі висловила свою позицію щодо родинних зав'язків її сина ОСОБА_4 та Позивачки, в яких підтвердила, що є матір'ю померлого ОСОБА_4 та визнала той факт що ОСОБА_1 - Позивачка є біологічною донькою її сина, вона визнає її та не має жодних заперечень та сумнівів з цього приводу.

Відповідно до положень ст. 234 ЦК України, заявник має право подати заяву в порядку окремого провадження, з приводу підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Факт допущення помилки перешкоджає спадкоємиці прийняти у спадщину земельну ділянку, що належала ОСОБА_10

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, судом може бути встановлена належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до положень ч.1, ст. 257 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1, та визнати батьківсто померлої особи для вступу у спадщину відкриту після смерті ОСОБА_4

Виходячи з наведеного на підставі ст. ст. 316-319, 321, 325 ЦК України, та керуючись ст. ст. З, 10, 11, 57, 58, 60, 174, 209, 212 - 215, 223, 256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_11 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Астраускас Людмила Єрофеївна про встановлення факту батьківства померлої особи - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, що має юридичне значення між померлим ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від «19» вересня 2016 року, щодо його доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3, як рідного батька та доньки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд м.Києва, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя: Малинников О.Ф.