Справа № 140/2856/16-ц Провадження № 22-ц/772/1455/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 24Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 червня 2017 рокум. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Зайцев А.Ю.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22.03.2017 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вінниця Збут» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за природний газ, -

в с т а н о в и в :

До Апеляційного суду Вінницької області надійшла зазначена вище цивільна справа з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22.03.2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 10.05.2017 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22.03.2017 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22.03.2017 року залишено без руху та надано строк для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням поважності причин протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали, а також строк для надання доказу сплати судового збору протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

14.06.2017 року на адресу Апеляційного суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_2 № ЕП-1274 про поновлення строку на апеляційне оскарження та клопотання № ЕП-1275 про звільнення від сплати судового збору.

Ознайомившись із поданими клопотаннями, вважаю, що пропущений строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» таке конституційне право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно з ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, вступна та резолютивна частина рішення Немирівського районного суду Вінницької області була проголошена 22.03.2017 року за участю ОСОБА_2 (а.с.48-50), 23.03.2017 року ОСОБА_2 подав у суд заяву про надання йому копії повного тексту судового рішення від 22.03.2017 року (а.с.54), копію зазначеного рішення суду ОСОБА_2 отримав 07.04.2017 року, а апеляційну скаргу на рішення суду подав 18.04.2017 року (а.с.60), тобто протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту оскаржуваного рішення суду.

За правилами ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює встановлений законом строк у разі його пропущення з поважних причин.

З огляду на наведене, вважаю, що зазначені в клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду є поважними, а тому пропущений строк підлягає поновленню.

Водночас, вважаю, що подане заявником клопотання № ЕП-1275 від 14.06.2017 року про звільнення від сплати судового збору є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року N 3674-VI (із змінами і доповненнями) (далі Закон N 3674-VI)

Твердження заявника у клопотанні про те, що він на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону N 3674-VI звільнений від сплати судового збору у даній справі ґрунтуються на неправильному трактуванні зазначеної норми Закону N 3674-VI, адже згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону N 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав.

Спеціальним законом, який регулює правовий статус учасників бойових дій є Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року

N 3551-XII (із змінами і доповненнями) (далі Закон N 3551-XII).

Частиною другою статті 4 Закону N 3551-XII передбачено, що до ветеранів війни належать, зокрема, учасники бойових дій.

Відповідно до статті 22 Закону N 3551-XII ветерани війни та особи, на яких поширюється чинність цього Закону, звільняються від судових витрат, пов'язаних з розглядом питань щодо їх соціального захисту.

Проте, зі справи слідує, що заявник оскаржує рішення місцевого суду у справі про стягнення заборгованості за природний газ, при цьому сторонами не оспорюється право відповідача на пільгу за спожитий природний газ, тобто зазначений спір не пов'язаний із захистом порушених прав заявника саме як учасника бойових дій.

Наведені в клопотанні посилання ОСОБА_2 на постанову Верховного Суду України від 29.06.2016 року у справі №6-855цс15 не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки дана постанова прийнята Верховним Судом України щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме пунктів 8, 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, тоді як у даній справі заявник просить звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону N 3674-VI.

Окрім цього, вважаю необґрунтованим також посилання ОСОБА_2 у клопотанні як на підставу для звільнення від сплати судового збору на положення ст. 82 ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України та ч. 1, 2 ст. 8 Закону № 3674-VI суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у розясненнях, викладених у п. 29 постанови № 10 від 17.10.2015 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами і доповненнями) звертає увагу судів на те, що відповідно до ст. 8 Закону N 3674-VI та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Саме на особу, яка заявляє відповідне клопотання, покладається обовязок надання доказів на підтвердження важкого матеріального становища (ст. 10 ЦПК України).

Однак, звертаючись до апеляційного суду із заявою про звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_2 не надано жодних доказів на підтвердження важкого матеріального становища та неможливості сплати ним судового збору.

Виходячи з вищенаведеного, та враховуючи положення ст. 129 Конституції України, згідно якої однією із засад судочинства визначено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, вважаю, що в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Беручи до уваги викладене, заявнику слід сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги відповідно до положень п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI, в редакції чинній на день подання апеляційної скарги, в розмірі 1515,80 грн.

Таким чином, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення місцевого суду не оплачена судовим збором, а його клопотання про звільнення від сплати судового збору є необґрунтованим, вважаю за необхідне повторно надати заявнику строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, а саме: надання доказу про сплату судового збору в оригіналі платіжного документа.

Реквізити для оплати судового збору: Отримувач: УК у м. Вінниці (м. Вінниця), 22030101 Код Банк: ГУ ДКСУ у Вінницькій області МФО: 802015 № 0002).

Керуючись ст. ст. 79, 82, 121, 297, 319, 324 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року (із змінами і доповненнями),

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22.03.2017 року.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22.03.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22.03.2017 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання ухвали. У разі невиконання зазначених вимог суду скарга буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Підпис А. Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом.

Суддя А. Ю. Зайцев