Справа № 147/480/17
Провадження № 2/147/448/17
У Х В А Л А

про залишення без руху

22.06.2017 року смт. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Волошин І.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору,

ВСТАНОВИВ:

24.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Тростянецького районного суду з позовом до ОСОБА_2, Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Під час ознайомлення з матеріалами позову, поданих разом із позовною заявою було встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: позивачем не сплачено судовий збір.

Вивчивши зміст позовної заяви та додатки до неї, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до частини 5 статті 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У вказаній заяві позивач просить суд відстрочити сплату судового збору в звязку з важким матеріальним станом до ухвалення рішення по справі або звільнити його від оплати.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні, виходячи з наступного.

В клопотанні заявник просить звільнити від сплати судового збору на підставі того, що він є пенсіонером, та отримує лише пенсію у розмірі 1412 грн. 00 коп., як інвалід ІІІ групи загального захворювання. Зазначив, що з цих коштів він сплачує комунальні платежі, харчується, одягається та купує необхідні ліки.

Відповідно до ч.1ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч.3 ст.82 ЦПК України підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові Пленуму№10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначив, що судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у звязку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у звязку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК УКраїни, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до Закону України «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК України, п. 29 Постанови передбачено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Пенсіонери та інваліди ІІІ групи не віднесені Законом України «Про судовий збір» до категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору. Більш того, регулярне отримання пенсії позивачем свідчить про можливість сплати ним судового збору у встановленому Законом розмірі.

Отримання позивачем лише пенсії не є достатньою підставою для звільнення його від сплати судового збору, оскільки це призведе до необхідності звільнення від сплати судового збору всіх осіб, які є безробітними.

Оскільки заявником не надано обгрутнованих та безззаперечних доказів на підтвердження незадовільного майнового стану, а посилання на те, що він є пенсіонером не може вважатися достатньою підставою для зменшення, звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, а тому у задоволенні даного клопотання необхідно відмовити.

Відтак, враховуючи положення ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір» та роз'яснення, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, позивачу необхідно надати до суду підтвердження сплати судового збору за подання позову до суду немайнового характеру.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного вважаю, що вказану позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу термін для усунення вказаних недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 82, 119-121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення або відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення вищевказаних недоліків 5 (пять) днів з дня отримання позивачем копії ухвали. В разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та буде підлягати поверненню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: