Дата документу 12.12.2017
Справа № 320/8996/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Міщенко Т.М., розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2,

встановив:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2, в якій просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 5204325, винесену 21.11.2017 року державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 про стягнення з нього на користь держави штрафу в сумі 1020 грн., виконавчого збору в розмірі 51 грн. та зобовязання боржника подати декларацію про доходи та майно.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суддею було встановлено наступне:

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по справі №320/3791/17 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП до штрафу в сумі 510 грн.

Статтями 307, 308 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.11.2017 року державним виконавцем постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави штраф в сумі 1020 грн., тобто подвійний розмір штрафу за самостійне невиконання постанови суду від 29.06.2017 року (510 грн. х 2) та виконавчий збір в розмірі 51 грн.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі від 28.01.2013 року № 24-152/0/4-13 та Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» від 13.12.20210 року №3 судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження».

Тому слід ураховувати, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Оскільки, скаржник ОСОБА_1 оскаржує постанову державного виконавця про стягнення подвійного штрафу, за невиконання постанови суду від 29.06.2017 року у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП цього Кодексу та стягнення виконавчого збору за невиконання постанови суду у строк, встановлений для його самостійного виконання, то такі дії, з урахуванням вимог чинного законодавства, підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» від 13.12.20210 року №3 визначаючи предметну та територіальну підсудність справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, судам необхідно враховувати, що за приписами пункту 5 частини першої статті 18, частини шостої статті 181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні. При цьому місцевим загальним судам як адміністративним судам також предметно підсудні адміністративні справи з приводу оскарження постанов державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу в ході виконання ними ухвалених цими судами рішень.

Таким чином, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови скаржнику у відкритті провадження у справі, в звязку з тим, що оскаржувані ним дії державного виконавця не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження у справі за вказаною скаргою слід відмовити.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі від 28.01.2013 року № 24-152/0/4-13 та Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» від 13.12.20210 року №3

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у цивільній справі за скаргою на дії державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: