Справа № 365/183/17 Головуючий у І інстанції Денисенко Н. О.
Провадження № 22-ц/780/5282/17 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 19 28.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Приходька К.П., Гуля В.В.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Згурівської селищної ради Київської області, голови Згурівської селищної ради Київської області Ткачука Павла Івановича, ОСОБА_5 про визнання дій селищного голови протиправними, визнання незаконним рішення селищної ради, визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_3 до Згурівської селищної ради Київської області, голови Згурівської селищної ради Київської області Ткачука Павла Івановича, ОСОБА_5 про визнання дій селищного голови протиправними, визнання незаконним рішення селищної ради, визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності,

в с т а н о в и л а :

У березня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що порушені його права, як члена територіальної громади села Згурівка, оскільки 18 жовтня 2016 року між ОСОБА_5 та Згурівською селищною радою було укладено договір купівлі-продажу квартири на підставі рішення Згурівської селищної ради від 25 серпня 2016 року за № 350-13-VІІ «Про придбання квартири», проте таке рішення не голосувалось депутатами. Тому вважає цей Договір недійсним, оскільки купівля квартири була здійснена за кошти місцевого бюджету в порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі», просив визнати протиправними дії Згурівського селищного голови Ткачука П.І. щодо внесення до п. 1 Рішення № 350-13-VІІ неправдивих відомостей, визнати незаконним це Рішення та скасувати його; визнати недійсним Договір від 18 жовтня 2016 року, скасувати у реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна за № 219 та стягнути із ОСОБА_5 на користь Згурівського селищного бюджету кошти, які вона отримала від продажу квартири у розмірі 258546,00 грн.

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із аналогічними позовними вимогами та ухвалою суду залучений до участі у справі як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача.

У своїх запереченнях проти позову, Згурівська селищна рада Київської області посилається на те, що селищний голова має право відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на укладання договорів. Дій щодо введення в оману продавця ОСОБА_5 не вчиняв. На сесію Згурівської селищної ради Київської області від 25.08.2016 було винесено питання за № 311-350, за прийняття рішення депутати голосували одноголосно. Порядок придбання у комунальну власність спірної квартири відповідачем дотримано. Продавець та представник покупця Ткачук П.І. мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, що перевірив нотаріус. Разом з тим послались, що у позивача відсутнє право звернення до суду з даним позовом, так як укладення спірного договору купівлі-продажу ніяким чином не порушує його права, призначення придбаної квартири службове житло.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2017 року у позовах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційні скарги посилаючись на те, що судом при вирішенні спору порушені норми матеріального та процесуального права, оскільки судом вибірково взято до уваги покази свідків зі сторони відповідача, не взято до уваги що пояснення голови сільради, різняться з показами свідків на стороні позивача щодо питання № 350, а саме, той факт, що питання не виносилось на голосування 25.08.2016р. Саме цей факт, відсутність поіменного голосування за питання придбавання квартири ставить під сумнів законність всіх послідуючих юридично значимих дій, що були вчинені на підставі такого документу. Щодо відсутності доказів про порушення договором від 18.10.2016 року особистих прав та законних інтересів, то зазначили, що відповідно до ЗУ «Про місцеве самоврядування» депутат має право ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на сесіях ради в тому числі до особистих немайнових, які також підлягають захисту. Тому просили скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У своїх запереченнях на апеляційні скарги Згурівська сільська рада та Голова ради зазначили, що позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_2 належить до територіальної громади Згурівської селищної ради, оскільки не доведений факт того, що він постійно проживає на її території, а отже право звернення до суду як члена територіальної громади у нього відсутнє. Крім того, позивач так і не довів яким чином порушуються його права при придбанні квартири для службового користування, яка в подальшому була виділена для молодого спеціаліста хірурга Згурівської ЦРЛ. Просили відхилити апеляційні скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2016 року між ОСОБА_5 та Згурівською селищною радою було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 вартістю 258546 грн. на підставі рішення Згурівської селищної ради від 25.08.2016 за № 350-13-VІІ «Про придбання квартири», у якому зазначено про придбання квартири не дорожче 300000 грн., з наданням їй статусу службової (т.1 а.с.13-14,55 - копія рішення).

З матеріалів справи вбачається, що Згурівська селищна рада Київської області на підставі Договору купівлі-продажу від 18 жовтня 2016 року набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 (т.1 а.с.15).

Відповідно до протоколу 13 сесії 7 скликання від 25.08.2016 на розгляд сесії виносилось питання за № 350 «Про придбання квартири» (т.1 а.с.35-40, 41-44).

Відмовляючи у задоволенні позовів, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та третя особа не надали належних доказів на підтвердження того, що це питання не розглядалося на 13 сесії, оскільки доказів щодо фальсифікації чи заміни документів не надали. Крім того, суд дійшов висновку, що позивачі не довели порушення оскаржуваним договором від 18 жовтня 2016 року їхніх прав та законних інтересів, вони не є стороною Договору тому не вбачається, що у результаті визнання цього Договору недійсним майнові інтереси цих осіб будуть відновлені та що вони отримають що-небудь в результаті проведення реституції (права, майно).

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Отже, колегія суддів враховуючи, що доводи позивачів про фальсифікацію відповідачем документів щодо придбання у комунальну власність спірної квартири не доведені належними та допустимими доказами, дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Позивачі також не довели факт порушення їх прав та охоронюваних законом інтересів діями відповідачів, що є їх обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України. При цьому суд створив всі умови для змагального процесу.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не взято до уваги що пояснення голови сільради різняться з показами свідків на стороні позивача, не заслуговують на увагу, оскільки районним судом обґрунтована ця обставина, з чим погодилась і колегія суддів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 308,314,315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Згурівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :