У Х В А Л А

"26" грудня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Астахова О.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

30 листопада 2017 року представник позивача звернувся до суду із позовом в якому просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчений 10 грудня 1993 року державним нотаріусом Сьомої державної нотаріальної контори, згідно якого на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, заповідано все майно, яке належить спадкодавцю на праві власності.

Позовна заява містить клопотання представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Лещінер Юлії Володимирівні, видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом спадкоємцям, після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 до набрання законної сили рішення суду за означеним позовом.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лещінер Юлія Володимирівна, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві в особі Сьомої державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи прийшов до наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За положеннями ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки представником позивача не зазначено у заяві про забезпечення позову пропозиції щодо зустрічного забезпечення, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам п. 6 ч.1 ст. 151 ЦПК України, а тому підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 153, 190, 259-260, 353, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз'яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

С у д д я :