Провадження №2/748/960/17
Єдиний унікальний № 748/2584/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Майбороди С.М.,

при секретарі: Оніщенко Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника Чернігівської районної державної адміністрації ОСОБА_3,

представника Головного управління Держгеокадастру

у Чернігівській області ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз», Іванівської сільської обєднаної територіальної громади, Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

05.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, на якій розміщені будівлі гаражу для сільгосптехніки в с. Слобода, Чернігівського району, Чернігівської області, по вул. Качури П., будинок 1г, та механічної майстерні в с. Слобода, Чернігівського району, Чернігівської області, по вул. Качури П., будинок 1е, та необхідної для їх обслуговування із земель, що перебувають у колективній власності КСП «Передовик», відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ЧН № 008 від 28.06.1995р. Свої вимоги мотивував положеннями ст.120 ЗК України, вказуючи, що до нього перейшло право власності на об»єкти нерухомості, а отже і одночасно виникло право власності на земельну ділянку, яке він не може оформити, оскільки земельна ділянка під нежитловими будівлями перебуває у колективній власності КСП «Передовик», правонаступниками якого є ТОВ «Союз».

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Чернігівської районної державної адміністрації позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні, оскільки районна державна адміністрація не порушувала прав позивача та у них відсутні повноваження щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою.

Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні, вказуючи, що земельна ділянка не сформована, а отже не може розглядатись як об»єкт цивільних прав. Набуття права власності на об»єкт нерухомості не передбачає автоматичного набуття права власності на земельну ділянку, яка підлягає оформленню у встановленому законом порядку. Вважала, що в даному випадку питання має вирішуватись зборами колишніх членів КСП «Передовик».

Представник ТОВ «Союз» в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що не являються власниками земельної ділянки.

Відповідач Іванівська сільська рада Чернігівського району та області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та пояснення, в яких зазначили, що заявлені позовні вимоги не грунтуютьсь на законі, оскільки існує спеціальний порядок щодо передачі у власність земельних ділянок.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані заперечення та письмові докази у справі, судом встановлено наступне.

Як слідує з свідоцтв про право власності на нерухоме майно та витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 належать на праві власності нежитлові будівлі: гараж для сільськогосподарської техніки, що розташований за адресою с.Слобода Чернігівського району та області вул.ОСОБА_5, буд.1г, набутий у власність за рішенням виконавчого комітету Слобідської сільської ради від 26.02.2006 та механічна майстерня, що розташована за адресою с.Слобода Чернігівського району та області, вул. ОСОБА_5, буд.1е. ( а.с.10-13) При цьому асфальтне покриття не є предметом поданого позову та не належить до нерухомого майна.

ОСОБА_1 в 2017 році звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області з заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,50 га у власність для ведення особистого селянського господарства та території Слобідської сільської ради Чернігівського району та області та отримав відмову, оскільки земельна ділянка включена до державного акту на право колективної власності КСП «Передовик» серії ЧН № 008 від 28.06.1995. ( а.с.17) Дана відмова у встановленому законом порядку не оскаржувалась.

На адресу суду надано копію державного акту на право колективної власності на землю серії ЧН № 008 від 28.06.1995, у відповідності до якого на підставі рішення Слобідської сільської ради Чернігівського району та області від 12 травня 1995 року колективному сільськогосподарському підприємству «Передовик» с.Слобода передано у колективну власність 2417,6 га землі в межах згідно з планом. ( а.с.55-59) В судовому засіданні оглянуто також рішення Слобідської сільської ради від 12 травня 1995 року та відповідні додатки до нього.

Як слідує з довідки, що видана ТОВ «Союз» СГК «Слобідський» є правонаступником КСП «Передовик», а ТОВ «Союз» є правонаступником СГК «Слобідський». ( а.с.9)

За положеннями ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення, землі житлової та громадської забудови, землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі оздоровчого призначення, землі рекреаційного призначення, землі історико-культурного призначення, землі лісогосподарського призначення, землі водного фонду, землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

У відповідності до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Виходячи з положень ст. 120 Земельного кодексу України, на яке посилається позивач в своїй позовній заяві у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. При цьому, набуття права власності та право користування на земельну ділянку, на якій розміщений житловий будинок, будівля або споруда відбувається на земельну ділянку, яка вже попередньо була виділена або перебувала в користуванні, на тих же самих умовах, що у були у попереднього власника або землекористувача.

Як слідує з положень ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

У відповідності до ст. 5 Земельного кодексу України ( ред.1990 року) у колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. До прийняття такого рішення провадиться передача земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, до відання сільської, селищної, міської Ради народних депутатів.

У відповідності до перехідних положень Земельного кодексу України 2002 року, а саме п.п.10,12, рішення про розмежування земель державної і комунальної власності в межах населених пунктів приймають відповідні сільські, селищні, міські ради за погодженням з органами виконавчої влади, а за межами населених пунктів органи виконавчої влади за погодженням з відповідними органами місцевого самоврядування. До розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, перданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.

Як слідує зі ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Враховуючи зазначені вище положення суд не може перебирати на себе повноваження інших уповноважених органів щодо розпорядження земельними ділянками, а лише може вирішувати питання у встановленому законом порядку щодо правомірності дій уповноважених на те органів.

Правові позиції, на які посилається позивач в своїй позовній заяві не стосуються правовідносин, які виникли між сторонами, а стосуються питань розподілу земельних ділянок між фізичним особами, які вже перебували у власності та питань припинення права користування земельними ділянками. Крім того, в даних постановах Верховного Суду України не вказується про повноваження суду в обхід уповноважених на те органів вирішувати питання щодо надання земельних ділянок.

Враховуючи вищенаведене, межі заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо визнання права власності на земельну ділянку, на якій розміщені будівлі гаражу для сільгосптехніки в с. Слобода, Чернігівського району, Чернігівської області, по вул. Качури П., будинок 1г, та механічної майстерні в с. Слобода, Чернігівського району, Чернігівської області, по вул. Качури П., будинок 1е, та необхідної для їх обслуговування із земель, що перебувають у колективній власності КСП «Передовик», відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ЧН № 008 від 28.06.1995р.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 19, 30, 116, 120 Земельного кодексу України,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз», Іванівської сільської обєднаної територіальної громади, Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права власності на земельну ділянку - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.01.2018 року.

Суддя ОСОБА_6