Справа № 559/1057/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Кічатої О.Ю.,

секретаря Остапчук О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Дубно справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 01 березня 2016 року рішенням Дубенського міськрайоного суду Рівненської області між нею та відповідачем розірвано шлюб. Дитину, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено проживати з матірю. Як під час шлюбу, так і після його розірвання відповідач ніяким чином не намагається допомагати утримувати доньку, ніяких коштів не надає, участі у вихованні доньки не приймає, в добровільному порядку здійснювати свій батьківський обовязок не бажає. Відповідач на даний час офіційно не працює, але має доходи, тому просить призначити стягнення у твердій грошовій сумі. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за спільною дитиною, навчається, а відповідач є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має обєктивну можливість сплачувати аліменти. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з 23.05.2016 і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила, що витрати на дитину складають близько 3000 грн. на місяць. Вона ще навчається, єдиним її доходом є соціальна допомога у розмірі 1500 грн. на місяць як малозабезпеченій. Матеріально допомагають батьки.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, показав суду, що відповідач регулярно перебуває на заробітках у Польщі, як свідчить практика, там люди отримують не менше 10000 грн. на місяць. Ще відповідач займався перевезенням автомобілів, а за цю роботу люди отримують близько 500 доларів США за машину. Документально підтверджених доходів відповідача немає.

Відповідач у судове засідання не з"явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та показав, що розмір аліментів у 2500 грн. є непосильним для відповідача, але він розуміє свій обов»язок утримувати дитину. Офіційно він не працевлаштований, живе за рахунок підробітків, працює у Польщі. Гарантує сплату аліментів у розмірі 1000 грн. У лютому 2017 року він потрапив у ДТП, в результаті чого мав струс мозку, зараз стан здоров»я нормальний, інвалідності не отримував.

Заслухавши учасників, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 народилась 29 березня 2014 року, відповідно до свідоцтва про народження 1-ГЮ №207648 батьком вказано відповідача, а матірю позивача (а.с. 5).

01 березня 2016 року рішенням Дубенського міськрайоного суду Рівненської області між позивачем та відповідачем розірвано шлюб. Дитину, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено проживати з матірю (а.с. 4).

Згідно довідки №1431 від 25.05.2016 управління праці та соціального захисту населення Дубенської РДА Рівненської області ОСОБА_3 отримує допомогу по догляду за дитиною до 3-х років в розмірі 130 грн. (а.с. 21). Проте у судовому засіданні позивачка зазначила, що на даний час отримує соціальну допомогу у розмірі 1500 грн. на місяць.

Відповідно до довідки заступника декана факультету №8 Львівського державного університету внутрішніх справ №192/16 від 08.06.2016 ОСОБА_3 є студенткою 4 курсу денної форми навчання факультету №8, стипендії не отримує (а.с. 22).

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) за рішенням суду.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Оскільки відповідач проживає окремо від позивачки та спільної дітини, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання ОСОБА_5.

Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Суд, враховуючи, що відповідач є працездатним, не є інвалідом, не має інших утриманців, вважає що є підстави для призначення аліментів у розмірі 1000 грн. на дитину. Ця сума не є завищеною в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку та потреб дитини, а також є достатньо збалансованою, щоб не завдати відповідачу додаткових труднощів матеріального характеру, і допомогти позивачці утримувати доньку.

Стосовно судових витрат, пов"язаних з розглядом справи, а саме: судового збору, суд враховує, що відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Тому відповідно до пп. 1 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин, керуючись ст.ст.3, 6, 57, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 185 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

ВИР І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 25 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць за період з 25 травня 2016 року до 25 червня 2016 року, - допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд з моменту його проголошення (отримання копії стороною, яка не була присутня під час його проголошення).

Суддя: