Справа № 204/7998/17
Провадження № 2/204/2412/17
УХВАЛА

іменем України

18 грудня 2017 року м. Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Книш А.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління Держгеокадастру у м.Дніпропетровську Дніпропетровської області, треті особи: Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, Дніпропетровська міська рада про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління Держгеокадастру у м.Дніпропетровську Дніпропетровської області, треті особи: Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, Дніпропетровська міська рада про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії, згідно якої позивачі просять:

-встановити факт належності ОСОБА_5 визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,0623 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1;

-зобов'язати відповідача внести зміни до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, площею 0,0623 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, зареєструвати право власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на дану земельну ділянку та видати витяг про.

Ознайомившись із зазначеною позовною заявою встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175 і 177 ЦПК України з наступних підстав.

У порушення до п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить зазначення ціни позову, який підлягає грошовій оцінці.

Згідно п.9 ч.1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Разом з цим судом враховуються роз'яснення викладенні в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20, а саме, вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Оскільки позивачами у позовній заяві не зазначено ціну позову щодо вимог майнового характеру, відповідно й перевірити правильність сплати судового збору, який у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не видається можливим.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачами не конкретизований зміст позовних вимог, а саме не зазначено факт належності чого саме позивачі просять встановити за ОСОБА_5 та не вказано по батькові останнього; не зазначено про що позивачі просять зобов'язати відповідача видати Витяг.

У порушення п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить виклад обставин, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги. Так, у позовній заяві вказано, що «Відповідно до законодавства, що діяло на момент видачі свідоцтва про право власності спадщину, набувачі мали звернутися до відповідного підрозділу Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України зі отриманням нового державного акту на право власності на земельну ділянку на своє ім'я. Втім, у зв'язку зі складною життєвою ситуацією, зокрема, щодо», однак у зв'язку з якою самою складною життєвою ситуацією позивачі не звернулися за отриманням нового державного акту на право власності на земельну ділянку, так і не зазначили. Також позивачами не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини.

Також у порушення вимог ч.1 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви та до її копій не додано копії листа Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 09 листопада 2015 року №78/02-14, зазначеного в додатках.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст.185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ч.ч.1,2 ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління Держгеокадастру у м.Дніпропетровську Дніпропетровської області, треті особи: Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, Дніпропетровська міська рада про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів після отримання копії ухвали та попередити, що згідно вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивачі не усунуть недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: