Провадження № 6/712/2504/14
У Х ВА Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ТОКОВА С.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про зняття обмеження виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2014 року та зняти з нього тимчасове обмеження на виїзд за межі України. Заяву обгрунтовує тим, що Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.12.2014 на підставі подання Соснівського ВДВС Черкаського міського управління юстиції його тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України. Державним виконавець Соснівського ВДВС було направлено неправдиве подання, вказуючи на те, що 13.03.2014 відкрито виконавче провадження № 42465531 та виконаного листа № 2-1851/10 від 21.03.2011 виданого Соснівським судом м. Черкаси про стягнення з нього на користь КС «Альянс» боргу в сумі 19429, 47 грн., де станом на 10.12.2014р. ним боржником не вчинено дій спрямованих на виконання рішення суду, не вживав ніяких заходів щодо повного, або часткового погашення боргу. Натомість погашення боргу по договору від 25.07.2008р. № 1064-С КС «Альянс» розпочато з 26.08.2008. Станом на 15.05.2017 виплачено КС «Альянс» всього 6591 гривні. Як такої матеріальної шкоди КС «Альянс» ним не нанесено. Зобовязання за договором кредиту № 1064-С КС «Альянс» не виконувала, натомість проводила неправомірні, шахрайські дії по відношенню до нього. Крім того, просив врахувати те, що його старший брат ОСОБА_2 проживає в Санкт-Петербурзі в даний час хворіє, а батьки за станом здоровя не в змозі провідати брата, у нього тяжкий фінансовий стан, має 2-х дітей, майна як такого та квартири не має, має нестабільну роботу, також постанову Соснівського ВДВС міста Черкаси від 24.02.2017 ВП №42465531 про повернення виконавчого листа №3-1851/10 від 21.03.2011 стягувачу.

Розглянувши заяву, дослідивши додані до неї матеріали, суддя встановив наступне.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2014 року подання Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції було задоволено та тимчасово обмежено виїзд за межі України, громадянина України ОСОБА_1, 04 грудня 1972 року до виконання зобов'язань про стягнення з боргу в сумі 19 429,47 грн.

Відповідно до п.24-1 ст.293 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Частиною 2 статті 294 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Право оскаржити ухвалу суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України мають: державний виконавець, який виніс подання, сторони виконавчого провадження та інші заінтересовані особи.

ОСОБА_1 ухвалу від 16.12.2014 не оскаржував в апеляційному порядку.

Суд першої інстанції не наділений повноваженнями щодо апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Розділом ХІІІ ч. 5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, чітко визначено, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України стосовно особи знімається у разі винесення державним виконавцем постанови про:

- повернення виконавчого документа до суду, який його видав, на підставі частини першої статті 38 Закону;

- закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 3, 5 - 7,9 - 12,14,15частини першої статті 39 Закону;

- скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі належного виконання особою зобовязань щодо сплати періодичних платежів.

У відповідності до висновку Верховного суду України від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України»: тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

У разі виконання боржником зобов'язань, покладених на нього рішенням, та у зв'язку із закінченням виконавчого провадження на підставі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації ДПС для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

Таким чином, скасування обмеження виїзду за кордон у звязку з виконанням зобовязання за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

На підставі викладеного суд вважає, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, у разі незгоди з ухвалою суду особа має право оскаржити її в апеляційному порядку, а припинення такого обмеження покладено на державного виконавця.

За таких обставин, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 заяву про зняття обмеження виїзду за межі України разом з додатками та розяснити заявнику його право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, Закон України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про зняття обмеження виїзду за межі України повернути заявнику для подання до належного органу.

Розяснити ОСОБА_1 його право оскаржити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України в апеляційному порядку.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.Є. ТОКОВА