Справа № 752/9181/14-ц
Провадження № 6/752/290/17
У Х В А Л А

Іменем України

12.05.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Чечельницького В.С.

розглянувши подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Одочук Лілії Анатоліївни про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, суд -

Встановив

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Одочук Лілія Анатоліївна звернулась до суду із клопотанням про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01 липня 2014 року вказане клопотання задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04 травня 2017 року вказану ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 01 липня 2014 року скасовано та передано до суду першої інстанції на новий розгляд.

Звертаючись із вказаним клопотанням державний виконавець обґрунтовував його тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 листопада 2006 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 25 вересня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

04 травня 2007 року Дарницький районний суд м. Києва видав дублікат виконавчого листа № 2-5176. Постановою від 13 червня 2007 року державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Тупілко Г.Ю. відкрито виконавче провадження.

Державний виконавець вказує, що заборгованість не погашена, а боржник ухиляється від сплати боргу.

Відповідно до частини 2 ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець, всупереч наведених вимог процесуального закону, в судове засідання не з'явився.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення подання без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, 04 травня 2007 року Дарницьким районним судом м. Києва був виданий дублікат виконавчого листа № 2-5176 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 25 вересня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою від 13 червня 2007 року державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-5176.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості №3507/10 від 11 червня 2016 року, наданої ВДВС Голосіївського РУЮ м. Києва, станом на 31 травня 2014 року заборгованість ОСОБА_2 по аліментам становить 83 417 грн. 84 коп.

З матеріалів справ вбачається, що в ході проведення виконавчих дій, 27 серпня 2013 року державним виконавцем Ковтун В.В. направлено запити до державних реєструючих органів з метою встановлення майнового стану боржника, з відповіді яких вбачається, що інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах України на ім'я боржника ОСОБА_2 відсутня, пенсію він не отримує, інформація щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня, інформація про те, що ОСОБА_2 працює за трудовим та цивільно-правовим договорами не знайдена. Згідно даних АІС «Автомобіль» м. Києва станом на 26.09.2013 року транспортні засоби за ОСОБА_2 не зареєстровані.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на день звернення з поданням, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених Законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 вказаного Закону, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Отже, ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань має оцінюватись судом як свідоме ухилення від виконання, коли боржник має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На зазначене звернуто увагу в Узагальненні Верховного Суду України від 1 лютого 2013 року «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Звертаючись до суду із вказаним поданням, державний виконавець на наведені положення законодавства щодо підстав тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України уваги не звернув, не зазначив у поданні, які саме обов'язки за ч. 5 ст. 19 вказаного Закону не виконав боржник та у чому саме полягало його свідоме ухилення від виконання встановленого судом обов'язку, тобто не довів факту саме ухилення боржника від виконання судового рішення.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення подання державного виконавця.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд,

Ухвалив

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Одочук Лілії Анатоліївни про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя