АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1073/17 Головуючий 1 інст. Колодяжна І.М.
Справа № 641/7609/16-ц
Категорія: комунальні послуги Доповідач - Котелевець А.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Піддубного Р.М., Пономаренко Ю.А.,

за участю секретаря Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2016 року,

у с т а н о в и л а:

В липні 2016 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі КП «ХТМ») звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

На обґрунтування позивач вказав, що відповідачі мешкають в квартирі АДРЕСА_1, постійно отримують послуги з теплопостачання, але за період з 01 листопада 2012 року по 31 липня 2016 року не вносили плату за надані послуги, у звязку з чим утворилась заборгованість в розмірі 13 040 грн. 12 коп.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачів на користь КП «ХТМ» в солідарному порядку суму заборгованості в зазначеному розмірі, 420 грн. 60 коп. - 3% річних, 3 317 грн. 50 коп. інфляційних втрат та 689 грн. 00 коп. судового збору.

Справа розглянута за відсутності позивача, а також відповідачів, які письмових заперечень проти позову не надали.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2016 року, уточненим ухвалою цього ж суду від 09 березня 2017 року, позов задоволено частково.

З ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно стягнуто на користь КП «ХТМ» суму заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 31 липня 2013 року по 31 липня 2016 року в розмірі 11 451 грн. 84 коп., 420 грн. 60 коп. - 3% річних, 3 317 грн. 50 коп. інфляційних втрат, та судовий збір в розмірі 689 гр. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції. Зокрема зазначає, що суд не застосував норму пункту 4 частини 1 статті 201 ЦПК України та не зупинив провадження у справі; його заява про розяснення рішення суду першої інстанції розглянута не була; про застосування строку позовної давності він не заявляв.

Позивач, інші відповідачі рішення суду першої інстанції не оскаржили, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, виходив із того, що сума заборгованості за послуги теплопостачання, 3% річних та інфляційних втрат підлягає стягненню з відповідачів в межах строку позовної давності, який починається з липня 2013 року.

Однак повністю погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи; неправильно застосував норми матеріального права.

За статтями 20, 21 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-1У «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 1875-1У) споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг із зобовязанням оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом, а виконавець зобовязаний забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг.

Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року № 1268), встановлено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води.

Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункти 17, 18).

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання шляхом відкриття особового рахунку № 41700 на імя ОСОБА_1

Із відомості нарахувань та оплат за надані послуги з теплопостачання вбачається, що позивач нарахував за період з листопада 2012 року по липень 2016 року 13 040 грн. 12 коп. Проте відповідачі сплатили лише 2 248 грн. 41 коп., здійснюючи часткову оплату послуг.

Згідно зі статтями 253, 256, 257 ЦК України загальна позовна давність, у межах якої особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

З огляду на це, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, 3% річних та інфляційних втрат з урахуванням строку позовної давності.

Однак з висновком суду про визначення суми заборгованості за послуги з теплопостачання, 3% річних та інфляційних втрат погодитись не можна.

Позивач мав дізнатися про невнесення відповідачами послуг з водопостачання наступного місяця після невнесення такої плати.

Оскільки КП «ХТМ» з позовом звернулося лише в вересні 2016 року, сума заборгованості за послуги з теплопостачання, інфляційних втрат та 3% річних підлягає зменшенню на суму нарахувань за серпень 2013 року.

Таким чином, з відповідачів за період з вересня 2013 року по липень 2016 року підлягає стягненню заборгованість за теплопостачання в розмірі 11 363 грн. 08 коп. (11 452 грн. 84 коп. 88 грн. 76 коп.); інфляційних втрат в розмірі 3 237 грн. 90 коп. (3 317 грн. 50 коп. 79 грн. 60 коп.); 3% річних в розмірі 412 грн. 61 коп. (420 грн. 60 коп. 79 грн. 60 коп.).

Рішення суду першої інстанції підлягає в цій частині зміні з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 307 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не застосував норму пункту 4 частини 1 статті 201 ЦПК України та не зупинив провадження у справі не ґрунтуються на законі. Докази неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, в матеріалах справи відсутні.

Посилання на те, що заява про розяснення рішення судом першої інстанції не розглянута, не можуть бути прийняті до уваги.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року справа поверталася до Комінтернівського районного суду м. Харкова для вирішення питання щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2016 року та виправлення описок в резолютивній його частині.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 березня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено в розясненні вказаного рішення суду.

Доводи апеляційної скарги щодо строку позовної давності є безпідставними, оскільки в заяві від 11 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звертає увагу Комінтернівського районного суду м. Харкова, що предмет спору залежить від вирішення питання щодо строку позовної давності (а. с. 23).

За правилами статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2017 року клопотання ОСОБА_1 задоволено частково.

ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору в розмірі 757 грн. 90 коп. до ухвалення судового рішення (а. с. 71).

Таким чином, судовий збір в розмірі 757 грн. 90 коп. підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 3, 309 ч. 1 п. п. 1, 4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2016 року змінити в частині визначення суми заборгованості за послуги теплопостачання, 3% річних та інфляційних втрат.

З ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно стягнути на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 11 451 грн. 84 коп. (одинадцять тисяч чотириста пятдесят одна грн. 84 коп.), 420 грн. 60 коп. (чотириста двадцять грн. 60 коп.) - 3% річних, 3 317 грн. 50 коп. (три тисячі триста сімнадцять грн. 50 коп.) - інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 757 грн. 90 коп. (сімсот пятдесят сім грн. 90 коп.).

Рішення набирає законної сили негайно і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

ОСОБА_4