Ухвала

іменем україни

9 листопада 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Висоцька В.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 травня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

У жовтні 2007 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 травня

2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 3 вересня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 травня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня

2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2016 року, вказану заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2016 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Крім того, заявник ставить питання про поновлення строку на касаційне оскарження оскаржуваної ухвали.

Як на підставу поновлення строку на касаційне оскарження, заявник посилається на те, що про розгляд справи повідомлена не була, але подавала заяву про відкладення розгляду справи в зв'язку з неможливістю з поважних причин прибути до суду. Копію ухвали апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2016 року отримано за заявою лише 19 січня 2017 року.

Ураховуючи конкретні обставини, а саме наведена заявником обставина ускладнювала можливість подачі касаційної скарги у визначений процесуальним законом строк, що є поважною причиною пропуску строку.

Заявником не сплачено судовий збір та заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Заявником заявлено клопотання про застосування положень ст. 82 ЦПК України, посилаючись на стан здоров'я, скрутний майновий стан, оскільки вона є пенсіонером, отримує мінімальний розмір пенсії, що унеможливлює сплату нею судового збору.

На підтвердження своїх доводів заявником надано виписку з медичної карти стаціонарного хворого.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

У зв'язку з наявністю підтвердження відповідними доказами зазначених доводів, що свідчать про скрутне становище заявника, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору за подачу касаційної скарги.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами,суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із пропуску заявником, установлено ст. 362 ЦПК Українистроку для звернення до суду із заявою про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами без поважних причин.

Так, мотивуючи заяву про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 травня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, ОСОБА_2 посилалася на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 травня 2013 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 3 вересня 2013 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено. Підставою для відмови стало невизначення частини будинку, де проживає позивач, але в подальшому рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2014 року та рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 червня 2015 року проведено реальний виділ ідеальної частки в натурі. У власність ОСОБА_2 виділена частка жилого будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 виходячи із фактичного порядку користування будинком. Вважала, що підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами виникли не з моменту набрання рішення суду законної сили, тобто 17 червня 2015 року, а після набрання законної сили

22 березня 2016 року додатковим рішенням Жовтневого районного суду

м. Харкова 22 вересня 2015 року про припинення права спільної часткової власності на спірний житловий будинок.

Згідно із ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

За змістом ст. 362 ЦПК України заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

При цьому заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до суду після закінчення цього строку, суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Строк для подання заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами обчислюється: у випадках, встановлених пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - з дня встановлення обставин, що мають істотне значення для справи; у випадках, встановлених пунктами 2, 2-1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - з дня, коли вирок у кримінальному провадженні набрав законної сили; у випадках, встановлених пунктом 3 частини другої статті 361 цього Кодексу, - з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, які підлягають перегляду; у випадках, встановлених пунктом 4 частини другої статті 361 цього Кодексу, - з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення.

Установлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 травня 2013 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 3 вересня 2013 року, відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 29 жовтня

2014 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування жилим будинком та земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки жилого будинку з надвірними будівлями, у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено. Зустрічний позов задоволено, здійснено поділ житлового будинку АДРЕСА_1 у натурі. ОСОБА_2 виділені у власність конкретні приміщення житлового будинку з надвірними будівлями

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 червня

2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 жовтня

2014 року змінено, позов ОСОБА_2 задоволено частково, шляхом виділення їй у власність частки житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за вказаною вище адресою, за варіантом, викладеним у рішенні Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2014 року. В іншій частині рішення залишено без змін.

Установлено, що при розгляді наведеної справи в суді апеляційної інстанції 17 червня 2015 року ОСОБА_2 була присутня, тобто при існування вказаного рішення їй було відомо з моменту його ухвалення, а саме з 17 червня 2015 року.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова

від 28 вересня 2015 року, яке ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2016 року залишено без змін, на яке посилається апелянт як на підставу для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами стосується тільки припинення права спільної часткової власності сторін на житловий будинок.

Встановивши, що право звернення до суду із заявою про перегляд рішення суду від 16 травня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у ОСОБА_2 виникло, починаючи з 18 червня 2015 року, а з відповідною заявою остання звернулась 8 липня 2016 року, суд прийшов вірного правового висновку, що заява ОСОБА_2 подана після закінчення визначеного абзацом 1 ч. 1 ст. 362 ЦПК України строку, її клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового рішення не є обґрунтованим та не підлягає задоволенню. Інших поважних причин для поновлення строку ОСОБА_2 не зазначено.

Посилання в касаційній скарзі на порушення апеляційним судом норм процесуального права, а саме недотримання вимог щодо належного повідомлення сторони спору про час і місце розгляду справи спростовується наявними у суді касаційної інстанції матеріалами справи.

За змістом ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Так, на а. с. 256-258 т. 2 наявна заява ОСОБА_2, яка зареєстрована судом апеляційної інстанції 21 грудня 2016 року, про звільнення її від сплати судового збору та про перенесення розгляду справи, призначеного

на 22 грудня 2016 року, на січень 2017 року.

Наведене свідчить про обізнаність ОСОБА_2 про розгляд її апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова

від 13 липня 2016 року, призначений на 22 грудня 2016 року.

Зі змісту постановленої у справі ухвали й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст. ст. 82, 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2016 року.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору.

ВідмовитиОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 травня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.С.Висоцька