Номер провадження: 22-ц/785/7753/17
Номер справи місцевого суду: 520/6040/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.

при секретарі Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до третьої Одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини і визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

26.05.2017 року ОСОБА_2 звернулась із позовом до третьої Одеської державної нотаріальної контори (далі-нотаріальна контора), ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини і визнання заповіту недійсним.

Позов обґрунтовано тим, що 14.08.2014 року померла її бабуся ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на нерухоме майно у вигляді квартири №68 по Люстдорфській дорозі 174/1 в м. Одесі.

У березні 2016 року позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено з підстав пропуску строку і наявності заповіту.

Посилаючись на те, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропущено з поважних причин /позивачка тривалий час знаходилась за межами України в Росії/, в листопаді 2015 року їй стало відомо про смерть бабусі і у звязку з цим вона була у пригніченому стані, крім неї інших спадкоємців за законом немає, ОСОБА_3, яка є спадкоємцем за законом, своєчасно не реалізувала своє право на спадщину, позивачка просила позов задовольнити.

Позивачка і її представник підтримали позов у судовому засіданні в суді першої інстанції.

Відповідачі: представник нотаріальної контори і ОСОБА_3 не приймали участі у судовому засіданні в суді першої інстанції, представник нотаріальної контори подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2017 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду від 06.09.2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд, посилаючись на незаконність рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, крім того, суд не взяв до уваги, що заповіт є нікчемним, ОСОБА_3 фактично не прийняла спадщину, а в квартирі, яка є обєктом спадкування, з моменту відкриття спадщини ніхто не проживає.

У засіданні колегії суддів: позивачка і її представник скаргу підтримали. Представник нотаріальної контори і ОСОБА_3 у засідання колегії суддів не зявились, представник нотаріальної контори подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Позивачка просила визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_4 і визнати недійсним заповіт від 05.10.2007 року з тих підстав, що строк пропущено з поважних причин, а заповіт спадкоємець ОСОБА_3 фактично не реалізувала (а.с.2,14).

Суд, відмовляючи у позові виходив з того, що позов не доведено (а.с.95-99).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції у цій частині зважаючи на наступне.

Між сторонами виникли правовідносини зі спадкування, які регулюються нормами ЦК України.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1216 ч.1, 1217 ч.1, 1223 ч.ч.1-3 ЦК України).

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч.4 ст. 207 ЦК України. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст.ст. 1251-1252 ЦК України. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах (ст. 1233 ч.1, 1247 ч.ч.1-4, 1257 ч.ч.1-4 ЦК України).

Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ст. 1266 ч.1 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ч.1 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. 3. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1270 ч.1, ст. 1272 ч.ч.1,3 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що 14.08.2014 року померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на нерухоме майно у вигляді квартири №68 по Люстдорфській дорозі 174/1 в м. Одесі (а.с.4,25,26,32-34).

За життя (05.10.2007 року), ОСОБА_4 склала заповіт, яким усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй та на що вона за законом буде мати право, заповіла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5, 41).

18.03.2016 року, ОСОБА_2, яка є внучкою ОСОБА_4, з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті бабусі (а.с.21-23, 26, 27, 30, 31,, 35, 35 зворот, 38, 55-58, 61).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2016 року, яке залишено без змін на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 17.01.2017 року, ОСОБА_2 відмовлено у позові до нотаріальної контори про визначення додаткового строку про прийняття спадщини та визнання заповіту недійсним (а.с.73-75, 77-79).

Суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_2 у позові виходив з того, що позивачка не надала суду належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті бабусі, а заповіт від 05.10.2007 року посвідчений та зареєстрований належним чином, крім того, суд вказав на те, що належним відповідачем у спорі є спадкоємці ОСОБА_4, однак позивачка не погодилась на заміну належного відповідача (а.с.74,75).

Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 03.11.2016 року, суд апеляційної інстанції в ухвалі від 17.01.2017 року зазначив, що позивачка не надала жодного доказу на підтвердження поважності причин пропуску строку (а. с. 78,79).

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ст. 61 ч.3 ЦПК України).

26.05.2017 року ОСОБА_2 звернулась із позовом до нотаріальної контори , а також до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини і визнання заповіту недійсним (а.с.2,14).

Підстави для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини і визнання заповіту недійсним є тотожними з підставами, які були заявлені у справі за позовом до нотаріальної контори, що вбачається з рішення суду від 03.11.2016 року (а.с.2,77).

Зважаючи на те, що обставини, встановлені судовим рішенням від 03.11.2016 року щодо відсутності доказів поважності причин пропуску строку та визнання заповіту недійсним, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, при новому розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до нотаріальної контори і ОСОБА_3 також, всупереч ст.ст. 57-60 ЦПК України, не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку і недійсності заповіту, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позові.

Доводи позивачки у скарзі про те, що: суд мав взяти до уваги, що вона тривалий час знаходилась за кордоном і не знала про смерть бабусі, заповіт, через фізичні вади заповідача мав посвідчуватись при свідках, спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 не проживає в Україні і невідомо де вона та чи жива, справа розглянута судом упередженно не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновків рішення суду від 03.11.2016 року, яке набрало чинності щодо обставин відсутності поважності причин пропуску строку, а також відсутності доказів на підтвердження недійності заповіту.

Вимоги про визнання заповіту недійсним з підстав того, що через фізичні вади заповідача заповіт мав посвідчуватись при свідках, у встановленому законом порядку, не заявлялись (а.с.2,2 зворот,14).

Інших, правових доводів, апеляційна скарга не містить.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позові, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін з підстав, які викладені в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_5

ОСОБА_6