Справа № 347/479/17
Провадження № 22-ц/779/1101/2017
Головуючий у 1 інстанції Гордій В.І. В. І.
Суддя-доповідач Проскурніцький П.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого: Проскурніцького П.І.

суддів: Бойчука І.В., Горейко М.Д.,

секретаря: Шемрай Н.Б.

сторін: представників ПАТ "Прикарпаттяобленерго" Оліградського М.В., та Синоверської С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ПАТ "Прикарпаттяобленерго", треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання незаконними дій ПАТ "Прикарпаттяобленерго" в особі Косівського РЕМу, позовом третьої особи з самостійними вимогами - ОСОБА_8 до ПАТ "Прикарпаттяобленерго" про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Косівського районного суду від 24 травня 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ПАТ "Прикарпаттяобленерго" про визнання незаконними дій ПАТ "Прикарпаттяобленерго" в особі Косівського РЕМу.

Третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_8 звернувся з позовом до ПАТ "Прикарпаттяобленерго" про визнання дій незаконним та стягнення моральної шкоди.

22.05.2017 року до суду поступила заява від представника ПАТ "Прикарпаттяобленерго" про те, що згідно зборів акціонерів енергопостачальника було прийнято рішення про заміну найменування юридичної особи з Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" на Приватне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго", отже відповідачем по справі є АТ "Прикарпаттяобленерго", яке є юридичною особою та згідно свідоцтва про державну реєстрацію зареєстровано за адресою АДРЕСА_1.

Тому він просить передати дану справу за місцем знаходження відповідача до Івано-Франківського міського суду.

Ухвалою Косівського районного суду від 24 травня 2017 року заяву задоволено, справу направлено за підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

На дану ухвалу ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що судом допущено порушення норм процесуального права.

Вважає, що висновок суду про передачу справи за підсудністю до Івано-Франківського міського суду не відповідає дійсності, оскільки порушує її конституційні права, а також її права як позивача та повністю не відповідає нормам процесуального цивільного законодавства.

Зазначила, що відповідно до ч.7 ст.110 ЦПК України позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть розглядатися також за їх місцезнаходженням. Нею, як споживачем послуг з енергопостачання, було пред'явлено позов саме до Косівського РЕМу, як філії ПАТ "Прикарпаттяобленерго" та за місцезнаходженням даної філії у м.Косів. У зв'язку з цим нею і було подано позов за територіальною підсудністю саме до Косівського районного суду.

Вказала, що відповідно до ч.5 ст.110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

З цих підстав, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до Косівського районного суду для продовження судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача та представників відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що, звертаючись до суду з відповідним позовом, ОСОБА_4 просила визнати незаконними дії ПАТ "Прикарпаттяобленерго" в особі Косівського РЕМу щодо припинення електропостачання до будинку, який знаходиться в АДРЕСА_2.

Передаючи цивільну справу за підсудністю до Івано-Франківського міського суду, суд першої інстанції дійшов висновку про непідсудність справи, оскільки місцезнаходження відповідача ПАТ "Прикарпаттяобленерго" зареєстровано у АДРЕСА_1.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до ст. 93 ЦП України в редакції Закону № 2756-VІ-17) від 2 грудня 2010 року, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Так, за місцезнаходженням юридичної особи визначається місце виконання зобов'язання (ст. 532 ЦК України), підсудність спорів, місце сплати податків тощо. Місцезнаходженням юридичної особи визнається місцезнаходження її органу - при цьому не вказано якого саме органу - виконавчого органу чи загальних зборів, або наглядова рада. Звичайно під органом розуміється виконавчий орган - одноособовий (директор) чи колегіальний (правління).

Як вбачається з матеріалів справи, фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи ПАТ "Прикарпаттяобленерго", є у АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що на час відкриття провадження у справі (13 травня 2016 року) судом було дотримано вимог закону щодо підсудності, у подальшому в суду першої інстанції були відсутні належні правові підстави для висновку про непідсудність даної справи та, як наслідок, постановлення ухвали про передачу справи на розгляд іншого суду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Передаючи справу на розгляд Івано-Франківському міському суду, суд виходив з того, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Однак погодитись з таким висновком суду не можна з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону «Про судоустрій та статус суддів»).

За загальним правилом позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням (ч. 2 ст. 109 ЦПК України).

Альтернативна підсудність передбачена для позовів, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть предявлятися також за їх місцезнаходженням (ч.7 ст. 110 ЦПК України).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Згідно з розясненнями, викладеними у п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", територіальна підсудність справи за участю філії або представництва юридичної особи визначається відповідно до вимог частини сьомої статті 110 ЦПК також за їх місцезнаходженням, якщо їм надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи (стаття 95 ЦК). Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Оскільки філія або представництво юридичної особи діють у межах наданих їм повноважень, то пред'явлення позову за їх місцезнаходженням можливе лише тоді, коли спір випливає саме з їх діяльності.

У разі відсутності у філії або представництва юридичної особи відповідних повноважень та/або коли спір не повязаний з їх діяльністю, позовна заява повертається позивачеві для подання до належного суду (стаття 115 ЦПК) або якщо провадження у справі відкритопередається судом до належного суду (стаття 116 ЦПК).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 пред'явила позов в Косівський районний суд до ПАТ "Прикарпаттяобленерго" в особі Косівського РЕМу про визнання незаконними дій. Тобто, спір випливає саме з діяльності відповідача - Косівського РЕМу.

Встановлено, що Косівський РЕМ, розташований у м. Косів, є відокремленим підрозділом ПАТ "Прикарпаттяобленерго", може від свого імені набувати прав і мати обов'язки, бути позивачем і відповідачем у суді; самостійно приймає рішення в межах наданих йому прав і повноважень.

Відповідно до вимог статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Отже, на позов поширюються правила альтернативної підсудності, і він пред'являється за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи, оскільки пов'язаний з його діяльністю.

Як вбачається із довіреності №1162, ПАТ "Прикарпаттяобленерго" надало повноваження директору філії "Косівський район електричних мереж" (РЕМ) ОСОБА_9 відповідно до Статуту та положення про філію ПАТ "Прикарпаттяобленерго" "Косівський район електромереж" (РЕМ) представляти його інтереси, пов'язані з господарською діяльністю, укладати договори, представляти інтереси в державних органах, а також в судових органах в якості сторони.(а.с. 27).

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 29 червня 2016 року у справі за № 6-1334.

Враховуючи, що відповідач, до якого пред'явлені вимоги, знаходиться в межах територіальної юрисдикції Косівського районного суду, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про прийняття заяви з порушенням правил підсудності та передачу справи на розгляд іншому суду на підставі ст. 116 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів встановивши, що оскаржена ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, апеляційну скаргу задовольняє, скасовує ухвалу суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307, 311, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Косівського районного суду від 24 травня 2017 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: П.І. Проскурніцький

Судді: І.В. Бойчук

М.Д. Горейко