Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1066/17
Провадження №: 2/332/597/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Безлер Л.В.,

при секретарі Жечевій А.В.

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про спонукання до виконання мирової угоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить зобов'язати ОСОБА_3 виконати умови мирової угоди, укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, затвердженої ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2012 року по справі №0809/277/2012, за якою ОСОБА_3 зобовязалася сплатити протягом двох років 1500 доларів США або відповідний гривневий еквівалент, який буде діяти на момент сплати в якості компенсації різниці вартості майна, щодо якого сторони домовились про поділ.

Свої вимоги мотивує тим, що 05 квітня 2012 року Заводським районним судом м. Запоріжжя по цивільній справі № 0809/277/2012 затверджено мирову угоду, ОСОБА_3 зобовязалась сплатити протягом двох років 1500доларів США або відповідний гривневий еквівалент, який буде діяти на момент сплати в якості компенсації різниці вартості майна, щодо якого сторони домовились про поділ Однак відповідач умови мирової угоди не виконала, тому він був змушений звернутись до суду.

Позивач у судове засідання 26.12.2017 року не зявився, повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. В попередніх судових засіданнях також наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав викладених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що у разі задоволення позову відбудеться подвійне стягнення.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані дока, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено,що 05.04.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено мирову, яка була визнана та затверджена ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2012 року, за умовами якої ОСОБА_3 зобовязалася сплатити протягом двох років 1500 доларів США або відповідний гривневий еквівалент, який буде діяти на момент сплати в якості компенсації різниці вартості майна, щодо якого сторони домовились про поділ.

На даний час виконавче провадження у Заводському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя не перебуває (а.с.68).

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦПК України (зі змінами та доповненнями станом на 15.12.2017року) мирова угода укладається з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін.

Мирова угода - це зобов'язання, до якого застосовуються загальні правила Цивільного Кодексу України.

Мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті, вона грунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і повинна виконуватися добровільно. У протилежному разі мирова угода, затверджена (визнана) судом, може бути підставою для примусового виконання.

Відповідно до висновку Верховного Суду України по справі № 6-274цс15 від 23.09.2015 у разі невиконання однією із сторін зобов'язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови в задоволенні указаного позову.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пункт 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов'язання встановлює завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Суд, розглядаючи справу вважає, що мирова угода за своєю правовою природою у відповідності з нормами Цивільного кодексу України є правочином, що згідно зі ст. 629 цього Кодексу підлягає обов'язковому виконанню.

Враховуючи, що в мировій угоді, затвердженій ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2012 року не передбачені заходи примусового виконання рішення, а умови мирової угоди щодо зобов'язання відповідачки сплатити протягом двох років 1500 доларів США або відповідний гривневий еквівалент, який буде діяти на момент сплати в якості компенсації різниці вартості майна, щодо якого сторони домовились про поділ, відповідачкою не виконуються, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2, про спонукання (зобов'язання) до виконання умов мирової угоди слід задовольнити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 1500 гривень .

Керуючись ст.ст. 7,10,12,13,141,207,247,258-259,263-265,272 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 - зодовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3 виконати умови мирової угоди, укладеної 05.04.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до якої зобовязати ОСОБА_3 сплатити протягом двох років 1500 доларів США або відповідний гривневий еквівалент, який буде діяти на момент сплати в якості компенсації різниці вартості майна, щодо якого сторони домовились про поділ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 03.01.2018 року.

Суддя Л.В.Безлер