Єдиний унікальний номер: 223/796/17
Провадження номер: 2/223/351/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дочинець С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вугледара, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Вугледарского міського суду Донецької області з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги позивачка мотивують тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідачка як колишній власник квартири, відповідно до п. 12 Договору купівлі-продажу від 21.08.2017 року зобов'язувалась до 10 вересня 2017 року звільнити вищезазначену квартиру та знятись з реєстраційного обліку. Відповідачка не мешкає в зазначеній квартирі з 2014 року. Реєстрація ОСОБА_2 в належній позивачці квартирі перешкоджає останній у здійсненні права власності в повному обсязі. Тому, позивачка просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Позивачка та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали до суду письмові заяви, якими просили справу розгляди без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась.

Представник відповідачки за довіреністю ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву, якою просила справу розглядати за її відсутності, вимоги позову визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно договору купівлі-продажу серії НОМЕР_1 від 21 серпня 2017 року відповідачка як продавець передала у власність належну їй на праві особистої приватної власності квартиру, а позивачка як покупець прийняла у приватну власність квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності НОМЕР_2 від 21.08.2017 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно акту №52 від 31.08.2017 року та довідки №53 від 31.08.2017 року, виданих ОСББ «Молодіжна 14», ОСОБА_2 з 2014 року по теперішній час зареєстрована, але не проживає у спірній квартирі (а.с. 8, 9, 12-13).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Вирішення питання про право особи користуватись жилим приміщенням здійснюється у відповідності до норм житлового та цивільного законодавства (статей 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України).

Відповідно ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Враховуючи зазначене суд, враховуючи, що ОСОБА_2 не є членом сім'ї позивачки як власниці спірної квартири, а тому не має права на користування даним житловим приміщенням, а реєстрація відповідачки в зазначеній квартирі перешкоджає позивачці у здійсненні її права власності в повному обсязі, приймаючи до уваги, що представник відповідачки визнав вимоги позову в повному обсязі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Тому, слід визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст. 156 Житлового кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, ч. 2 ст. 158, ч.4 ст. 174, ч. 2 ст. 197, 212, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Вугледарський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.