Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1495/17 Головуючий у 1 інстанції: Кулик В.Б.
Є.У. № 6-42/11 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12 грудня 2016 року по справі за поданням Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИЛА:

01.02.2011 року державний виконавець Комунарського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_4 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з поданням про тимчасове обмеження боржника - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що на виконанні Комунарського ВДВС ЗМУЮ перебуває виконавчий лист № 2-2677/2010, виданого 29.09.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, згідно з яким з ОСОБА_5 стягується сума боргу на користь ОСОБА_3 у сумі 147 084 грн. 79 коп. Боржник борг не сплачує, ухиляється від сплати боргу, ухиляється від явки до виконавчої служби, тому державний виконавець просив суд винести ухвалу, якою встановити тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за кордон без вилучення паспортного документу.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2016 року подання залишено без задоволення

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_3, який є стягувачем у виконавчому провадженні, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.10.2010 року постановою державного виконавця Комунарського ВДВС ЗМУЮ відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документу: виконавчого листа № 2-2677/10, виданого 29.09.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики у розмірі 120 139 (сто двадцять тисяч сто тридцять девять) грн. 50 коп., проценти від суми позики в розмірі 18 690 (вісімнадцять тисяч шістсот девяносто) грн., 73 коп., 3 % відсотки річних від простроченої суми в розмірі 3 683 (три тисячі шістсот вісімдесят три) грн.. 16 коп., моральну шкоду в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп., судові витрати в розмірі 3 571 грн. 40 коп. (1 451 грн. 40 коп. судовий збір, 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 2 000 грн. витрати на правову допомогу).

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених зазначеним законом, та вїхати в Україну.

Статтею 6 ЗУ «Про порядок виїзду за кордон і вїзду в Україну громадян України», від 21 січня 1994року (зі змінами), передбачено 9 підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон. Зокрема, пунктом 2 частини 1 цієї статті передбачено такі підстави як наявність неврегульованих аліментних, договірних чи інших невиконаних зобовязань - до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою; пунктом 5 ч. 1 цієї статті як підставу вказано ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника судовим рішенням - до виконання зобовязань.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та її намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

З матеріалів справи та пояснень учасників судового розгляду вбачається, що боржник ОСОБА_5 тривалий час не проживає за місцем реєстрації.

Як на час звернення державного виконавця до суду з поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, так і на час розгляду справи, державним виконавцем вживалися заходи встановлення місця знаходження боржника,

Згідно довідки Голови правління Житлово-будівельного кооперативу «Комунаровець-24» від 11.11.2010 року, ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1, за даною адресою прописаний з 1993 року, але не проживає і не проживав і майна за цією адресою не має.

За змістом п. 18 ч. З ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", який діяв на час звернення до суду, та п.19 ч.3 ст. 18 чинного Закону, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Висновок суду першої інстанції про те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_5 ухиляється від виконання своїх грошових зобовязань, отже державним виконавцем не було вжито заходи по отриманню необхідної для проведення виконавчих дій інформації стосовно боржника, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Так, державним виконавцем витребувані довідки про реєстрацію боржника, здійснювалися виходи за місцем реєстрації, але відсутність боржника за місцем реєстрації та неповідомлення ним про фактичну адресу проживання унеможливлювали здійснення заходів примусового виконання та виклик боржника до ВДВС.

Посилання ОСОБА_5 на те, що він телефоном повідомляв державного виконавця про своє місце знаходження не підтверджені жодними доказами.

Письмову заяву про зміну адреси боржник подав лише у квітні 2017 року після ухвалення оскаржуваного рішення.

Натомість за законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» N 1382-IV, 11.12.2003, особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобовязання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобовязані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Такого обовязку боржник не виконав, навіть на час апеляційного розгляду підтвердив що виїхав в інше місто, але не здійснив відповідну реєстрацію протягом встановленого строку.

Обовязки боржника передбачені і Законом «Про виконавче провадження», N 1404-VIII, 02.06.2016, за ст. 19 якого сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

За п. 5. цієї норми, боржник зобовязаний за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження тощо.

Та обставина, що боржником ОСОБА_5 частково погашався борг не звільняють його від обовязків повідомлення державного виконавця про місце перебування та роботи надання відомостей для перевірки можливості здійснення примусового виконання.

Також не є підставою для відмови у задоволенні подання ВДВС і та обставина, що ОСОБА_5 в квітні 2017 року(тобто вже після постановлення оскаржуваного судового рішення) повідомив ВДВС про нову адресу. До того ж він не здійснив відповідну реєстрацію свого місця перебування.

З огляду на викладене, подання Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2016 року по цій справі скасувати.

Обмежити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання цивільно-правових зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Ухвала набирає законної сили негайно, в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: