Справа № 386/583/17
Провадження № 2/386/398/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі :

головуючого судді Гут Ю. О.

секретаря судового засідання Прядун А.В.

розглянувши в відкритом судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 звернулась з позовом до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 в якому і вказала , що 11.01.2009 року померла ОСОБА_3, яка приходилась бабусею позивачу ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:1136 яка знаходиться на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, та належала покійній ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І- КР № 014348, площею 3,29 га, виданому 25.12.2001 року, вартість якої станом на 01.01.2017 року становить 109 223, 00 грн. .

Заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався .

У померлої ОСОБА_3 був один син та батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, який 11.10.2001 року помер.

Позивач є єдиним спадкоємцем на вказане майно після смерті ОСОБА_3 Він звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини та роз»яснено, що для оформлення вказаної спадщини необхідно надати оригінал Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку . Державний акт було втрачено. В зв"язку з цим було подано оголошення в місцеву газету про втрату Державного акту про на право приватної власності на землю серії І- КР№ 014348, площею 3,29 га, виданого 25.12.2001 року та яка належала покійній ОСОБА_3

Дана земельна ділянка не визнала відумерлою .

Через те, що Державний акт на право на земельну частку (пай) виготовлявся в одному примірнику та видавався на руки його власнику, - отримати його дублікат неможливо. Так як документ про право власності на земельну ділянку видаються лише на живих фізичних осіб, позивач змушений звертатись до суду з даним позовом .

Просить визнати за ним право власності за законом на земельну ділянку (пай), на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-КР № 014348, площею 3,29 га, виданого 25.12.2001 року для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер -:02:000:1136, яка знаходиться на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, що належала ОСОБА_3, яка померла 11.01.2009 року в с.Перегонівка Голованівського району Кіровоградської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не з»явились, через канцелярію суду представник позивача ОСОБА_2 подала заяву в якій просить справу розглядати в їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі , просять позов задовольнити .

Відповідач - представник Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області в судове засідання не з»явився, сільський голова Перегонівської сільської ради через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати у відсутність представника сільської ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог .

В порядку ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що сторони до суду не з»явились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяви сторін, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права.

Судом встановлено, що 11.01.2009 року померла ОСОБА_3 яка приходилась рідною бабкою позивачу ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:1136, яка знаходиться на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, та належала покійній ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І- КР № 014348, площею 3,29 га, виданому 25.12.2001 року , вартість якої станом на 01.01.2017 року становить 109 223, 00 грн. .

Заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався . У померлої ОСОБА_3 був один син який приходився батьком позивачу ОСОБА_1 - ОСОБА_4, який 11.10.2001 року помер.

Прозивач є єдиним спадкоємцем на вказане майно після смерті ОСОБА_3 Він звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини та роз»яснено, що для оформлення вказаної спадщини необхідно надати оригінал Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, однак Державний акт було втрачено. В зв"язку з цим було подано оголошення в місцеву газету про втрату Державного акту про на право приватної власності на землю серії І- КР № 014348, площею 3,29 га, виданого 25.12.2001 року та яка належала покійній ОСОБА_3

Дана земельна ділянка не визнала відумерлою .

Через те, що Державний акт на право на земельну частку (пай) виготовлявся в одному примірнику та видавався на руки його власнику, - отримати його дублікат неможливо, так як документ про право власності на земельну ділянку видаються лише на живих фізичних осіб.

Відповідно до розділу 11 п.4.20 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 .02.2012 р. № 296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 .02.2012 р за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкоємцеві. Іншого порядку видачі свідоцтва про право на спадщину чинним Законодавством не передбачено.

Згідно абзацу 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Позивач в установленому законом порядку звернувся до державного нотаріуса для оформлення спадщини на земельну ділянку та йому необхідно було надати в нотаріальну контору правовстановлюючі документи на право власності на земельну ділянку, в зв»язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку. Через його відсутність нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій.

Відмова в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути перешкодою у набутті позивачем права на вищезазначену земельну частку.

У пункті 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначено , що спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 .Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Документ про право власності на земельну ділянку відсутній, оскільки Державний акт про право власності на земельну ділянку на ім.»я ОСОБА_3 було втрачено, про що було подано повідомлення в газету . Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Голованівському районі на звернення представника позивача від 23.03.2017 року Л-3/0-0.21-2/139-17 слідує що грошова оцінка на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І- КР№ 014348, площею 3,29 га, виданому 25.12.2001 року , вартість якої станом на 01.01.2017 року становить 109 223, 00 грн.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини .

Відповідно ч.7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 . У суду є всі підстави для визнання за позивачем ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, іншого порядку визнання права власності не існує .

Викладене підтверджується копіями паспорта ОСОБА_1 а/с 6-7, а/с- 9, копією свідоцтва про народження ОСОБА_1, а/с-11, довідки відділу Держгеокадастру, а/с-8-9, копією про укладення шлюбу ОСОБА_4, а/с- 12, копією свідоцтва про народження ОСОБА_4, а/с-13, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4, а/с- 14, довідкою Перегонівської сільської ради, а/с-15, копією про смерть ОСОБА_3, а/с- 16, копією Державного акту, а/с-10, а/с- 22, постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а/с-18, копією газети з оголошення про втрату Державного акту, а/с- 17, відповідь ДРАЦС, а/с- 19, не викликає сумніву і є достовірним .

На підставі ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладається на позивача.

На підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції (1952 р.), ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16 Закону України «Про власність», п. 8, п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст.ст. .8, 10,60, 174 , 213,-215,218, , 256 ЦПК України, ст.ст.3,16,316,317, 392, 1216, 1225, 1277 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до Перегонівської сільської ради Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за законом на земельну ділянку (пай), на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-КР № 014348, площею 3,29 га, виданого 25.12.2001 року для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер -:02:000:1136, яка знаходиться на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, що належала ОСОБА_3, яка померла 11.01.2009 року у віці 82 роки в с.Перегонівка Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис про смерть № 4.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом .

Суддя: Гут Ю. О.