АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3412/17 Головуючий 1 інст. Попрас В.О.
Справа № 640/6274/16-ц Доповідач Бурлака І.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20 » червня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Каюкова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 «ПриватБанк» звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3.

В обґрунтування свого позову посилався на те, що 31 березня 2008 року між банком та ОСОБА_4 укладено договір № НАL2AK56230029, відповідно до умов якого ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 23340,05 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30 березня 2015 року.

11 липня 2008 року між банком та ОСОБА_4 укладено договір № б/н, згідно якого він отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

02 квітня 2012 року ОСОБА_4 помер.

ОСОБА_1 акціонерним товариством ОСОБА_2 «ПриватБанк» направлено претензію кредитора до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори, яку направлено за належністю до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Зазначив, що 15 жовтня 2014 року ОСОБА_1 акціонерним товариством ОСОБА_2 «ПриватБанк» отримано відповідь приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за вих. № 266/02-14 від 07 жовтня 2014 року, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого ОСОБА_4 є ОСОБА_3

Вказав, що 15 грудня 2014 року до спадкоємця ОСОБА_3 банком направлено лист-претензію, згідно якої банк предявив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Зазначив, що станом на дату смерті ОСОБА_4 його заборгованість перед банком за кредитним договором № НАL2AK56230029 від 31 березня 2008 року становила 38852,36 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 10 листопада 2015 року еквівалентно 884 082,88 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 21660,98 доларів США, заборгованості за відсотками - 5264,36 доларів США, заборгованості з комісії - 1172, 68 доларів США, заборгованості з пені - 10754,34 доларів США.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника ОСОБА_4 перед банком за кредитним договором № б/н від 11 липня 2008 року становила 2669,94 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 10 листопада 2015 року еквівалентно 60754,30 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 1297,93 доларів США, заборгованості за відсотками - 1372,01 доларів США.

Просив стягнути з ОСОБА_3 41522,30 доларів США, що еквівалентно 944837,19 грн. на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 944837,19 грн. за кредитними договорами № HAL2AK56230029 від 31 березня 2008 року та № б/н від 11 липня 2008 року; стягнути з відповідача судовий збір.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 березня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити вимоги банка та стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у повному обсязі; стягнути з відповідача судові витрати. При цьому посилався на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклав вимоги позовної заяви.

При цьому зазначив, що суд не звернув уваги на те, що не було приділено належної уваги пункту 17.10 кредитно-заставного договору № НАL2AK56230029 від 31 березня 2008 року, за яким виникла заборгованість та в якому визначено, що сторони погоджують, що на дату підписання договору вартість предмета застави становить 112 815, 00 грн.; що чинне законодавство не передбачає обовязкового проведення оцінки майна, одержаного у спадщину, оскільки це є прерогативою органів державної виконавчої служби під час виконання судового рішення; що судом не зясовано, яке ще майно отримано спадкоємцем, яка його вартість та чи покриває вартість отриманого майна розмір заборгованості спадкодавця; що суд в порушення вимог законодавства поклав тягар доказування заперечень відповідача проти позовних вимог на позивача; що рішення суду позбавляє позивача права кредитора на поновлення своїх порушених прав шляхом стягнення зі спадкоємців, які прийняли спадщину і правомірно користуються спадковим майном, коштів, отриманих спадкодавцем в установі банку.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» необхідно відхилити, рішення суду залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обгрунтовано виходив з того, що позивачем не визначено обсяг та вартість спадкового майна, яке спадкоємець отримала у спадщину.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за життя ОСОБА_4 уклав з банком два кредитних договори: кредитний договір № НАL2АК56230029 від 31 березня 2008 року на суму 23 340,05 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.03.2015 року та 11 липня 2008 року - договір № б/н.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору № НАL2АК56230029 ОСОБА_4 передав в заставу автомобіль СHERRY EASTAR, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно акту від 24 жовтня 2009 року зазначений автомобіль вилучено банком для подальшої реалізації та направлення отриманих коштів для погашення заборгованості ОСОБА_4

Станом на 15 вересня 2016 року зазначений автомобіль зареєстровано за ОСОБА_4

02 квітня 2012 року ОСОБА_4 помер (а.с.68).

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 пояснила, що спадкоємцями першої черги за законом є мати померлого ОСОБА_3, батько померлого ОСОБА_6 та неповнолітня дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на утриманні колишньої дружини ОСОБА_8

Із матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2012 року ОСОБА_3 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті її сина ОСОБА_4 та зазначила відомий їй склад спадкового майна - частку квартири за адресою: м. Харків, вулиця Ком. Корка, будинок № 50, квартира №№ 55-56 (а.с.66).

Із спадкової справи вбачається, що батько померлого відмовився від належної йому частки спадщини на користь мати померлого (а.с.67).

Матеріали справи свідчать про те, що 18 вересня 2014 року до нотаріальної контори надійшла претензія кредитора ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк», яка 07 жовтня 2014 року направлена для відома спадкоємцю ОСОБА_3 (а.с.83).

15 жовтня 2014 року позивачем отримано листа приватного нотаріуса ОСОБА_5, з якого вбачалось, що спадкоємцем померлого ОСОБА_4 є відповідач ОСОБА_3 (а.с.28).

15 грудня 2014 року відповідач ОСОБА_3 направлено листа-претензію (а.с.29-30).

Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Як вбачається з матеріалів справи на сьогоднішній день після смерті померлого є два спадкоємця: мати померлого та неповнолітня дочка ОСОБА_7, яка знаходиться на утриманні колишньої дружини ОСОБА_8, які до участі у справі не залучалися.

Матеріали справи свідчать про те, що спадкове майно, яке відоме, складається з 1/6 частки квартири №№ 55-56 будинку № 50 по вулиці Ком. Корка в місті Харкові та заставного автомобіля СHERRY EASTAR, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який передано банку для реалізації.

Проте, доказів того, що відоме спадкове майно або будь яке інше спадкове майно отримано ОСОБА_9 або іншим спадкоємцем у спадщину, матеріали справи не містять і в суді апеляційної інстанції їх не надано. Також не визначена вартість цього майна.

Згідно статей 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи позивачу як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції надавався строк для надання відповідних доказів або клопотань щодо їх витребування. Однак, таких доказів до теперішнього часу не надано.

Оскільки позивачем не надано доказів, що підтверджують яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна, підстав для задоволення позовних вимог позивача за кредитним договором № НАL2АК56230029 від 31 березня 2008 року та кредитним договором б/н від 11 липня 2008 року у загальній сумі 41 522,30 доларів США, що еквівалентно 944837,19 грн. не вбачається.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Підстав для його зміни або скасування не вбачається.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1.ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії