АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/229/17 Головуючий 1-ї інстанції - Березовська І.В.
Провадження № 22-ц/790/4119/17 Доповідач - Колтунова А.І.
Категорія: спори про право власності та
інші речові права про приватну власність
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

при секретарі: Семикрас О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 травня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, відділ державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації про скасування реєстрації права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

11 січня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про скасування реєстрації права власності.

Позивач зазначив, що він є власником частини домоволодіння АДРЕСА_1.

Право власності на 36/100 частин зазначеного домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 лютого 2010 року, яким за нею було визнано право власності на зазначену частину домоволодіння.

Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року зазначене рішення суду першої інстанції було скасовано, ухвалене нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Таким чином, встановлено відсутність у ОСОБА_1 право власності на зазначене домоволодіння, у зв'язку з чим відпали підстави і для реєстрації зазначеного права власності.

Оскільки ОСОБА_2 є власником частини домоволодіння, то наявність реєстрації права власності на частину цього будинку за сторонньою особою, порушує його права як власника.

В досудовому порядку, а також шляхом звернення до суду з позовом щодо скасування рішення Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області про відмову в скасуванні реєстрації права власності за ОСОБА_1, його порушені права відновлені не були.

У зв'язку з чим позивач просив визнати неправомірною та скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 36/100 частин житлового домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, Харківського району Харківської області, зареєстрованого на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 лютого 2010 року.

Представник відповідача ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечувала.

Треті особи ОСОБА_3 та залучений до участі у справі ухвалою суду від 11 квітня 2011 року відділ державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явилися (а.с. 10-11).

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 травня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_3, відділ державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації про скасування реєстрації задоволено. Скасовано реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 36/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 Харківського району та області, здійснену на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 лютого 2010 року. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого ним судового збору у розмірі 551, 20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на ті обставини, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В матеріалах справи відсутня ухвала суду щодо залучення у справі відділу державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації, як третьої особи.

Крім того, судовим рішенням, яке набуло законної сили, було відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні адміністративного позову про визнання незаконним та скасування рішення Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області від 07 вересня 2015 року за № 02.11.56/848 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень та зобов'язанні скасування реєстрації права власності ОСОБА_1 на 36/100 частин зазначеного домоволодіння, у зв'язку з чим суд першої інстанції розглянув повторно справу з аналогічними позовними вимогами.

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідач не наділена правом скасування реєстрації права власності.

Також, суд не залучив до участі у справі всіх співвласників, не врахував, що даний спір повинен розглядатися в адміністративному судочинстві.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 підтримувала апеляційну скаргу.

ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив із того, що неправомірність набуття ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно встановлено судом, одним із наслідків скасування правової підстави виникнення у ОСОБА_1 права власності на 36/100 частин вищезазначеного будинку є припинення речового права та внесення відомостей про це у державний реєстр прав.

У зв'язку з чим, суд першої інстанції дійшов до висновку, що єдиним способом захисту прав та інтересів позивача по справі, як співвласника зазначеного домоволодіння, є скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на 36/100 чистин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 Харківського району та області у судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється сторонами, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 лютого 2010 року було визнано дійсним договір купівлі-продажу від 08 червня 2009 року 36/100 частин домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3

За ОСОБА_1 було визнано право власності на 36/100 частини вищезазначеного домоволодіння.

На підставі зазначеного рішення суду комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «ХРБТІ») проведена реєстрація права власності за 36/100 частини даного домоволодіння за ОСОБА_1 (а.с. 7).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 лютого 2010 року скасоване.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання угоди купівлі-продажу частини домоволодіння та визнання права власності на частину домоволодіння відмовлено (а.с. 12-13).

ОСОБА_2 належить право власності на 17/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2004 року.

По 24/100 частин зазначеного домоволодіння належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 (а.с. 7).

25 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області з заявою про скасування державної реєстрації права власності на ОСОБА_1

В задоволенні заяви ОСОБА_2 було відмовлено рішенням Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області від 07 вересня 2015 року № 02.11.56/848 (а.с. 9,11).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2016 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області про скасування рішення Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області від 07 вересня 2015 року за № 02.11.56/848 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень та зобов'язані скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 36/100 частини домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 Харківського району, Харківської області, зареєстрованого на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 лютого 2010 року, відмовлено.

Із мотивувальної частини постанови суду вбачається, що відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив із того, що в резолютивній частині рішення апеляційного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року не має посилань на необхідність скасування будь-яких реєстраційних записів, у зв'язку з чим, оскаржуване рішення Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством. За таких обставин підстав для його скасування не має (а.с. 33).

Ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2016 року постанова Харківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2016 залишена без змін (а.с. 41-44).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державної реєстрації прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що скасування запису про державну реєстрацію права власності можливо лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, що здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення цивільних прав є результатом протиправних дій, внаслідок чого воно зазнало зменшення або ліквідації, що позбавляє його носія можливості здійснювати, реалізувати це право повністю або частково.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 є співвласником на спірне домоволодіння №6, то наявність державної реєстрації на ім'я ОСОБА_1, речове право якої на це нерухоме майно відсутнє, порушує права та інтереси позивача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивач мав право звернутися до суду за захистом порушених прав.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

ОСОБА_2 обраний спосіб захисту його прав шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, а саме скасування реєстрації права власності ОСОБА_1 на 36/100 частин домоволодіння №6, яке було здійснено на підставі скасованого в апеляційному порядку рішення суду.

ОСОБА_2 був пред'явлений позов до ОСОБА_1, на ім'я якої була здійснена державна реєстрація права власності на частину домоволодіння №6 та яка в добровільному порядку питання щодо скасування реєстрації права власності не ставила.

Доводи відповідача відносно того, що позовні вимоги повинні бути пред'явлені до реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки реєстраційна служба за законом повинна здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно або їх скасування, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для залучення їх до участі у справі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що суд першої інстанції необґрунтовано та без постановлення ухвали залучив до участі у справі відділ державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації, не може бути правовою підставою для скасування рішення суду відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, оскільки це порушення не призвело до неправильного вирішення справи.

Крім того, зазначена юридична особа була залучена до участі у справі протокольною ухвалою суду від 11 квітня 2017 року (а.с. 29).

Не погоджується колегія суддів з доводами апеляційної скарги, що даний спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що у справі, що розглядається, спірні правовідносини пов'язані з наслідками нікчемності цивільно-правової угоди, у зв'язку з чим спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися за правилами ЦПК України.

Не можуть бути визнані обґрунтованими й доводи апеляційної скарги про те, що за даними позовними вимогами Харківським окружним адміністративним судом ухвалювалось судове рішення, оскільки із матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду адміністративного суду було рішення Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області від 07 вересня 2015 року № 02.11.56/848 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (а.с. 41-44), по зазначеній справі предмет спору, це наслідки скасування судового рішення, на підставі якого була здійснена державна реєстрація за ОСОБА_1 права власності на 36/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що дана частина зазначеного домоволодіння повинна бути повернена ОСОБА_3, також не є підставою для скасування рішення суду, оскільки при скасуванні державної реєстрації права власності на 36/100 частин домоволодіння №6 на ОСОБА_1, залишається державна реєстрація на власника ОСОБА_3

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1, були предметом розгляду суду першої інстанції, їм дана належна оцінка, висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

У зв'язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, ч.1 ст. 314, ст. 315, ст. 317, ст. 319, ст. 324 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук