Справа № 190/676/17
Провадження №2/190/404/17
УХВАЛА

15 червня 2017 року м.П'ятихатки

Суддя П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області Семенников О.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Пятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 з вимогами про поділ майна сторін, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що рішенням Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29.05.2016 року між позивачем та відповідачем розірвано шлюб, в період шлюбу, в листопаді 2014 року за спільні кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 07.11.2014 року, набуто нерухоме майно, яке складається з житлового будинку №63, розташованого по вул.Червоноармійська в м.Пятихатки Дніпропетровської області, вартість якого становила 37000,00 грн., та земельної ділянки загальною площею 0,0578 га., яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий №:01:014:0043). За спільною домовленістю між сторонами номінальним покупцем житлового будинку виступив ОСОБА_2, крім цього в липні 2015 року позивачем та відповідачем придбано холодильник «Samsung» вартістю 3500,00 грн., бойлер вартістю 1700,00 грн., які наразі фактично використовуються відповідачем за місцем його реєстрації, таким чином загальна вартість майна набутого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за час шлюбу становить 42200,00 грн., проте оскільки по теперішній час позивач та відповідач не домовились про порядок поділу майна позивач просить суд визнати за нею право власності на ? частину домоволодіння №63 по вул. Червоноармійська в м.Пятихатки Дніпропетровської області, яке складається з житлового будинку, житловою площею 26,4 кв.м., загальною площею 44.3 кв.м., земельної ділянки загальною площею 0,0578 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, залишити у власності ОСОБА_2 право власності на ? частини вказаних вище домоволодіння та земельної ділянки, визнати ОСОБА_2 право власності на холодильник «Samsung» та бойлер, стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію в рахунок вартості частини спільного майна подружжя, що залишилось у власності відповідача у сумі 2600,00 грн.

Розглянувши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам п.3), п.4), п.6) ч.2, ч.5 ст.119 ЦПК України і підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна окрім іншого містити зміст позовних вимог, проте подана позовна заява містить вимоги про залишення у власності відповідача ОСОБА_2 право власності на ? частини вищевказаних домоволодіння та земельної ділянки, проте якими обставинами та правовими нормами обґрунтовуються дані вимоги про залишення у власності заявник не зазначає.

Згідно з вимогами п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Натомість в поданому позові заявником не визначено та не зазначено ціни позову за заявленими вимогами майнового характеру.

За ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так, в якості такого документу заявником подано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 551,20 грн., проте, приймаючи до уваги, що заявником не зазначено ціни позову, проте заявлені вимоги майнового характеру, позивачеві необхідно надати документ про сплату (доплату) судового збору в належному розмірі (1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8000 грн.), виходячи з розміру визначеної позивачем ціни позову.

Таким чином, вищевказана квитанція, надана заявницею в якості доказу оплати судового збору, сплачена на суму, що є нижча за визначеного законодавством мінімального розміру збору за позовну вимогу майнового характеру.

Положення п.6) ч.2 ст.119 ЦПК України передбачають необхідність зазначення у позові доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, відповідно до заявлених вимог позивач окрім іншого просить визнати за нею права власності на ? частину земельної ділянки загальною площею 0.0578 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий №:01:014:0043), проте доказів набуття відповідачем права власності на вказану земельну ділянку заявник не зазначає, як і не вказує на наявність підстав для звільнення від доказування цієї обставини.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119, 120 ЦПК України, суддя постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

В даному випадку недотримання позивачем положень ст.119 ЦПК України і на цій підставі залишення позову без руху не може бути розцінено як обмеження в доступі до правосуддя, який регламентовано ст.55 Конституції України. Європейський суд з прав людини в рішенні Міцци проти Мальти зазначив, що право на звернення до суду не є абсолютним і особа, яка має намір ним скористатися, повинна дотримуватися порядку, передбаченого національним процесуальним законодавством конкретної держави.

Враховуючи зазначені обставини, у звязку з невідповідністю позовної заяви встановленим вимогам, суд вважає за необхідне залишити позов ОСОБА_1 без руху та надати строк для усунення вищевказаних недоліків, але не більше трьох днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, залишити без руху, зобовязавши заявника усунути виявлені недоліки.

Встановити строк для виконання ухвали три дні з дня її отримання.

Розяснити заявнику, що у разі не виправлення зазначених недоліків заява буде вважатися не поданою і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю.Семенников