У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ СтупакО.В., розглянувши касаційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», третя особа: Міністерство освіти і науки України, про визнання дій незаконними,

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вищевказаним позовом, який обгрунтувала тим, що вона працює у Державному вищому навчальному закладі «Донецький національний технічний університет» (далі - ДВНЗ «Донецький національний технічний університет») з 01 вересня 2007 року на посаді асистента кафедри іноземних мов, на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. У зв'язку із збройним конфліктом на території м. Донецька, позивач змушена переїхати у 2014 році спочатку до Волноваського району Донецької області, а потім до м. Києва, де і проживає разом із сім'єю. Після закінчення відпустки по догляду за дитиною, позивачка звернулась із заявою до виконуючого обов'язки ректора університету про вихід на роботу, у зв'язку із закінченням відпустки по догляду за дитиною. На своє звернення позивач отримала відповідь, що у розпорядженні університету відсутня її трудова книжка, що підтвердила б факт роботи в університеті. ОСОБА_2 зазначає, що факт її роботи підтверджується записами у трудовій книжці, вона не подавала заяву про звільнення, а тому підстав для не допуску її до роботи не має. Враховуючи вищевикладене, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2017 року, позов задоволено.

Визнано дії виконуючого обов'язки ректора ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» Ляшка Я.О. щодо відмови ОСОБА_2 у виході на роботу з відпустки по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку - незаконними.

Зобов'язано ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» допустити ОСОБА_2 до роботи на посаді асистента кафедри іноземних мов професійного спілкування Державного вищого навчального закладу «Донецький національний університет» з 13 червня 2016 року.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суд та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень.

Згідно з абз. 1 ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльністьпрацівника.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив із того, що позивачем надані докази, які підтверджують її перебування у трудових відносинах із ДВНЗ «Донецький національний технічний університет», а тому не допущення ОСОБА_2 до роботи після закінчення відпустки по догляду за дитиною, порушує її трудові права як працівника.

Доводи заявника у касаційній скарзі щодо того, що оригінал трудової книжки перебуває у позивача, а тому остання не перебуває з університетом у трудових відносинах є необгрунтованими, оскільки представником відповідача під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції зазначено, що архів відділу кадрів та бухгалтерії централізовано не був вивезений до м. Красноармійська з непідконтрольної території. Вищевикладене свідчить про те, що керівництво університету не в повній мірі виконало приписи постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» щодо збереження трудової книжки позивача під час переміщення університету до м. Красноармійська, відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 03 жовтня 2014 року № 1129.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено.

Керуючись п.5 ч.4 ст.328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Державному вищому навчальному закладу «Донецький національний технічний університет» у відкритті касаційного провадження у справі за ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», третя особа: Міністерство освіти і науки України, про визнання дій незаконними, за касаційною скаргою на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак