Номер провадження: 22-ц/785/7302/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.

при секретарі: Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2017 року, -

встановила:

30 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом яякий було уточнено до ОСОБА_3 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх спільної дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частки з усіх розмірів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку.

Посилаючись на те, що вони з відповідачем уклали шлюб та від такого шлюбу мають спільну доньку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. У подальшому їхній шлюб став формальним, сторони втратили притаманні подружжю почуття та почали проживати окремо, а їх спільна дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. У звязку з необхідністю догляду за дитиною позивач обмежена у можливості забезпечувати свої потреби та потребує отримання матеріальної допомоги від батька дитини.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивачки аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу, на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, починаючи з 30.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 25 грудня 2032 року.

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів доходу ОСОБА_3, починаючи з 30.12.2015 року, до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до 25 грудня 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 974,40 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просять рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно. В решті позовних вимог відмовити.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи й обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що відповідач є батьком дитини, дитина проживає разом з матір»ю та знаходиться на її утриманні, тому суд стягнув аліменти на утримання малолітньої дитини відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. А також суд стягнув аліменти на утримання позивачки ОСОБА_2 оскільки вона відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України має право на утримання від чоловіка батька дитини.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 2012 року. Від шлюбу подружжя має малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії 1-ЖД № 419710, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 398.

Донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

При цьому вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Також згідно ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивачка працює, та має достатній дохід, не заслуговують на увагу з таких підстав, що позивачка має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною 3-х років незалежно від того чи вона працює, а також незалежно від її матеріального становища відповідно до ч.4 ст. 84 СК України.

Посилання апеляційної скарги на те, що відповідач на момент розгляду справи у суді не працевлаштований, а тому не має постійного заробітку, не можуть бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду, оскільки відповідач є здоровим і працездатним, а отже не має перешкод для забезпечення постійного фінансового джерела існування.

Наявність на його утриманні батьків-пенсіонерів матеріалами справи не підтверджується.

Розмір стягнення на утримання дитини та її матері до досягнення дитиної трирічного віку судом визначений з урахуванням вимог розумності і справедливості, а тому підстав для його зміни судова колегія не вбачає.

Таким чином судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись: ст. 304; п. 1 ч. 1 ст. 307; ст. 308; 315; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7