З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Сидоренко І.О.
при секретарі Воробйовій Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбаська інвестиційно-будівельна компанія» про захист прав споживача, -
17 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Донбаська інвестиційно-будівельна компанія» про захист прав споживача, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між нею та відповідачем було укладено договір безвідсоткової грошової позики №Д-1.2/К12 від 01.04.2014 року, згідно з яким позивач надав відповідачу у власність грошові кошти у сумі 1 001 710,00 грн., а відповідач зобовязався повернути таку ж суму грошових коштів. Додатково між позивачем та відповідачем було укладено договір безвідсоткової грошової позики №П/43 від 01.04.2014 року відповідно до якого позивач надав відповідачу у власність грошові кошти у сумі 243 600,00 грн., а відповідач зобовязався повернути таку ж суму грошових коштів. За умовами належного виконання позивачем своїх обовязків, відповідач у строк до 31.12.2014 року зобовязався закріпити за позивачем обєкти інвестування з наступними характеристиками: квартира АДРЕСА_1 у Ворошиловському районі м. Донецька загальною площею 104,3 кв.м, житловою площею 55,76 кв.м, та машиномісце №43 (поверх підземний). Позивач виконав умови договору, в свою чергу, відповідач свої зобовязання за договорами не виконав до цього часу. Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем за вказаними договорами становить 1 255 310,00 грн. Загальна сума пені у звязку з несвоєчасним виконанням зобовязання складає 1 337 087,54 грн. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за вказаними договорами.
У судове засідання позивач, ОСОБА_1, та її представник, ОСОБА_2,не зявилися, подали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.
Представник відповідача в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до договору безвідсоткової грошової позики №Д-1.2/К12 від 01.04.2014 року встановлено, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Донбаська інвестиційно-будівельна компанія» був укладений договір, згідно з умовами якого ОСОБА_3 надала ТОВ «Донбаська інвестиційно-будівельна компанія» у власність грошові кошти у сумі 1 011 710,00 грн., а ТОВ «Донбаська інвестиційно-будівельна компанія» зобовязалося повернути таку ж суму грошових коштів.
Відповідно до п.3.3 договору №Д-1.2/К12 від 01.04.2014 року за умови належного виконання позикодавцем своїх обовязків, позичальник у строк до 31.12.2014 року зобовязався закріпити за позикодавцем обєкт інвестування з наступними характеристиками: квартира АДРЕСА_1 у Ворошиловському районі м. Донецька загальною площею 104,3 кв.м, житловою площею 55,76 кв.м.
Крім того, додатково між ОСОБА_1 та ТОВ «Донбаська інвестиційно-будівельна компанія» був укладений договір безвідсоткової грошової позики №П/43 від 01.04.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_3 надала ТОВ «Донбаська інвестиційно-будівельна компанія» у власність грошові кошти у сумі 243 600,00 грн., а ТОВ «Донбаська інвестиційно-будівельна компанія» зобовязалося повернути таку ж суму грошових коштів.
Відповідно до п.3.3 договору №П/43 від 01.04.2014 року за умови належного виконання позикодавцем своїх обовязків, позичальник у строк до 31.12.2014 року зобовязався закріпити за позикодавцем обєкт інвестування з наступними характеристиками: машиномісце №43 (поверх підземний).
Згідно з платіжними дорученнями від 01.04.2014 року позивачем було перераховано на рахунок ТОВ «Донбаська інвестиційно-будівельна компанія» грошові кошти в сумі 1 011 710,00 грн. та 243 600,00 грн.
ТОВ «Донбаська інвестиційно-будівельна компанія» свої зобовязання за вищевказаними договорами до теперішнього часу не виконало.
Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.
Згідно з ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається.
Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 1 011 710,00 грн. та 243 600,00 грн. підлягає задоволенню.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені за прострочення платежів, суд зазначає наступне.
Згідно з ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та сплата неустойки (пені).
Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з п.4.4 договору №Д-1.2/К12 від 01.04.2014 року та п.4.4 договору №П/43 від 01.04.2014 року у випадку порушення позичальником умов договору, він сплачує пеню в розмірі облікової ставки НБУ, яка діє в період виконання зобовязання за договором, від несвоєчасно поверненої суми позики за кожен день прострочки, починаючи з дня виникнення прострочки.
Таким чином, за договором №Д-1.2/К12 від 01.04.2014 року пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 01.01.2015 року по 10.10.2017 року за кожен день прострочення на суму 1 011 710,00 грн. складає 1 077 618,15 грн.
За договором №П/43 від 01.04.2014 року пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 01.01.2015 року по 10.10.2017 року за кожен день прострочення на суму 243 600,00 грн. складає 259 469,39 грн.
Загальна сума пені у звязку з несвоєчасним виконанням зобовязання складає 1 337 087,54 грн.
Однак, відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення ОСОБА_3 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення Проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення ОСОБА_3 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.
За змістом ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до зазначених населених пунктів належить м. Донецьк.
Враховуючи те, що відповідач на момент укладання договору і в теперішній час, зареєстрований у м. Донецьку, суд приходить до висновку, що на зазначені договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VІІ від 02.09.2014 року, у звязку з чим позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 1 337 087,54 грн. задоволенню не підлягають.
Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати у звязку з повідомленням відповідача про слухання справи у сумі 420,00 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 611 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213- 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбаська інвестиційно-будівельна компанія» про захист прав споживача задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_4