УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ЗакропивногоО.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 1 червня 2011 року та 27 серпня 2013 року між нею та її рідним братом ОСОБА_5 були укладені договори позики 47 тис. доларів США для придбання квартири АДРЕСА_1.

Зазначала, що строк повернення коштів за позикою від 1 червня 2012 року закінчився 1 червня 2015 року, а вимоги щодо повернення коштів за другою позикою від 27 серпня 2013 року залишаються без належного реагування.

Ураховуючи наведене, просила стягнути із ОСОБА_5 борг у сумі 47 тис. доларів США.

У листопаді 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з зустрічним позовом, у якому просила визнати недійсними договори позики, мотивуючи свої вимоги тим, що вказана квартира належить їй на праві приватної власності.

Вважала, що розписки ОСОБА_5 про отримання коштів від ОСОБА_4 є фіктивними та складені умисно для ухвалення рішення про стягнення з нього грошових коштів, що матиме значення при розгляді іншої справи за позовом ОСОБА_5 до неї про встановлення факту перебування у шлюбних відносинах та поділ даної квартири.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 грудня 2016 року, у задоволенні позовів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні її позову та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. 1047 ЦК України, надавши належну правову оцінку поданим сторонами доказам (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що позивачка не надала суду письмових договорів позики чи розписок від ОСОБА_5, які б відповідали часу спірних правовідносин.

Колегія погоджується з такими висновками.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи дійшли обґрунтованого висновку про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель
О.В. Закропивний С.П. Штелик