Справа № 417/4769/17
Провадження № 2-о/417/224/17
РІШЕННЯ

Іменем україни

"27" грудня 2017 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Шкирі В. М.

присяжних Глущенко М. В., Корнієнко Н. І.

заучасті секретаря Грибєнік О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Марківка Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Марківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, Управління Державної Міграційної служби України у Луганській області, Державна прикордонна служба України про визнання особи безвісті відсутньою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутнім.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вони з ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 2014 року місцезнаходження її колишнього чоловіка ОСОБА_4 не відоме, жодних відомостей від нього немає, зв'язки між ними втрачені. В зв'язку з чим вона зверталася до Марківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області з відповідною заявою та отримала відповідь від 14.09.2017 №11901/111/, що ОСОБА_4 знаходиться в розшуку з 23.02.2016, як безвісті відсутній.

Визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім необхідно для того, щоб надати дозвіл їхньому спільному синові дозволу на отримання проїзного документа та виїзду за кордон.

Про наявність рухомого чи нерухомого майна колишнього чоловіка їй не відомо, а тому вживати заходи щодо опіки над майном особи немає необхідності.

Заявник в судовому засіданні свої вимоги підтримала та просила їх задовільнити з мотивів та підстав викладених нею у своїй заяві. Додала, що ОСОБА_4 аліментів не сплачує, останнього разу вона з ним бачилися в 2012 році в Кам'янобрідському суді м.Луганська під час судового засідання. З 2014 року вона живе з іншим чоловіком. І з лютого 2016 вона нічого не знає про ОСОБА_4. Батьки його давно померли, є рідна сестра але де вона наразі вона не знає. ОСОБА_4 ніде офіційно не працював.

Представник заінтересованої особи Марківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, заперечень щодо визнання особи безвісно відсутньою не надано. Натомість надано заяву в якій справу просили розглянути без участі їх представника.

Представник заінтересованої особи, Управління Державної Міграційної служби України у Луганській області, в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без участі їх представника. Крім того взаяві вказано, що відповідно до п.7 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою КМ України від 7.05.2014 (в редакції постанови КМУ від 16.11.2016 №1001), оформлення та видача паспорта для виїзду за кордон осіб, які не досягли 16-річного віку, здійснюєтья на підставі заяви-анкети одного з батьків, тобто згоди іншого батька не потребується.

Представник заінтересованої особи - Державної прикордонної служби України в судове засідання не з'явилися, причини неявки невідомі, клопотань не надано, думку щодо заяви не висловлено. При цьому про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за неправдиві показання засвідчив суду, що він особисто знайомий з сім'ю ОСОБА_4 з 2009 року, оскільки став проживати цивільним шлюбом з жінкою, яка проживала за адресою АДРЕСА_1 а ОСОБА_4 жили по АДРЕСА_2, вони понайомилися, щоб підтримувати побутові сусідські відносини. З січня 2015 він переселився з м.Луганська спочатку до потім до м.Ізмаїла Одесської області, а потім до с.Валуйки, проте з листопада 2016 по липень 2017 постійно проживав в м.Луганську, оскільки доглядав за хворим батьком, який помер у березні 2017. Наразі будинок ОСОБА_4 непридатний до проживання, розбитий дах та м ніхто не живе. Коли розпочалася АТО він бачив, що ОСОБА_4 возив по місту воду, часто був у стадії алкогольного сп'яніння та чув, що бойовики забирали його копати окопи в Кам'янобрідському районі, а з вересня 2014 року він про нього взагалі нічого не чув і не знає нічого про нього.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 будучи попередженою про кримінальну відповідальність за неправдиві показання засвідчила суду, що зареєстрована за адресою АДРЕСА_3, а фактично постійно проживає по АДРЕСА_4, а заявник ОСОБА_3 є її цивільною невісткою, оскільки живе з її сином. З ОСОБА_4 бона не бачилася з 2012 року, за адресою АДРЕСА_2 вона не бувала давно оскільки будинок непридатний для життя, але часто бувала у свахи - матері заявника ОСОБА_3 яка живе за іншою адресою. Одного разу вони зі свахою іздили на АДРЕСА_2 та розпитували сусідів, але ніхто ОСОБА_4 не бачив. Прізвищ сусідів вона не знає.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 будучи попередженою про кримінальну відповідальність за неправдиві показання засвідчила суду, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 та є знайомою ОСОБА_4, оскільки її діти жили по АДРЕСА_6 та часто спілкувалися з 2002 по 2011 рік з мамою ОСОБА_3. Практично, з 2003 майже не буває , проте спілкується телефоном з матір'ю ОСОБА_3, а люди по вулиці кажуть, що його взагалі немає в живих.

Суд вислухавши заявника, свідків дослідивши письмові докази, що маються у справі, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Згідно копії паспорту громадянина України, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 є громадянкою України та проживала в АДРЕСА_2.

Згідно довідки від 30.10.2014 №917000100 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції ОСОБА_3 разом із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 перемістилася з тимчасово окупованої території України в м. Рубіжне-12 (а.с.7) та згідно Акту депутата Рубіжанської міської ради від 20.09.2017 проживають там фактично .

ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який був розірваний 09.02.2010, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого Кам'янобрідським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиці ї (а.с. 9).

Згідно копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 виданого Кам'янобрідським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції 16.06.2005 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від шлюбу мають дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є малолітнім (а.с.8).

Згідно довідки Рубіжанської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №2 Рубіжанської міської ради Луганської області, ОСОБА_5 є учнем 6-Б класу Рубіжанської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №2. Батько ОСОБА_4 за час навчання в школі в 2015 - 2017 роках у вихованні дитини не брав участі, батьківські збори не відвідував, зв'язок зі школою не підтримував.

Згідно довідки Рубіжанського відділу поліції в Луганській області ГУНП України від 14.09.2017 №11901/111/36-2017, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за обліками Національної поліції України значиться у розшуку, як безвісно відсутній від 23.02.2016.

Із копії витягу армор вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться в розшуку як безвісно відсутній.

Згідно довідки Марківського відділу поліції в Луганській області ГУНП України від 21.12.2017 № 10108/111/38-2017, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зрозшукується, як безвісно відсутній. 23.02.2016 до ЄРДР внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України та до теперішнього часу його місце знаходження не встановлене (а.с.94)

Отже судом встановлено, що у заявника ОСОБА_3 виникла необхідність визнання ОСОБА_4 безвісті відсутнім. Справи про оголошення фізичної особи безвісті відсутньою відносяться до справ окремого провадження.

Суд вирішуючи справу по суті заявлених вимог виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Згідно ч. 3 ст. 43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

У відповідності до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Дійсно, згідно відомостей поліції ОСОБА_4 знаходиться в розшуку з 23.02.2016, проте інших доказів, що він протягом одного року є відсутнім в місці постійного проживання, перебування немає.

Так згідно довідки від 30.10.2014 №917000100 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції ОСОБА_3 разом із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 перемістилася з тимчасово окупованої території України в м. Рубіжне-12 (а.с.7) та згідно Акту депутата Рубіжанської міської ради від 20.09.2017 проживають там фактично .

Допитані в якості свідків особи, повідомили суду, що дійсно ОСОБА_4 постійно проживав по АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_3, та з 2014 року ніхто з них не бачив ОСОБА_4, проте ніхто з них наразі і не проживає по АДРЕСА_2. Так свідку ОСОБА_8 відомо, що ОСОБА_4 відсутнійбільше року зі слів матері заявника, з якою вона спілкується тільки телефоном. Свідку ОСОБА_7 про відсутність ОСОБА_4 також відомо зі слів заявниці, яка є її цивільною невісткою, бо живе разом з її сином у цивільному шлюбі. Свідок ОСОБА_6 є внутрішньо переміщеною особою з 25.07.2017 перемістився до с.Валуйське Станично-Луганського району Луганської області, та з його слів він проживав у м.Луганську з листопада 2016 по липень 2017 тобто менше 1 року.

Надані заявником рішення суду про стягнення аліментів від 10.02.2010, та вирок від 31.08.2012 про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.164 КК України не є доказами його відсутності, а лише свідчать про невиконання рішення суду та ухилення від сплати аліментів.

Як і не є доказом безвісті відсутності ОСОБА_4 довідка Рубіжанської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №2 Рубіжанської міської ради Луганської області, про те, що ОСОБА_4 за час навчання в школі в 2015 - 2017 роках ОСОБА_5 учня 6-Б класу Рубіжанської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №2 не брав участі, батьківські збори не відвідував, зв'язок зі школою не підтримував.

Суд намагався з'ясувати у заявника про близьких родичів ОСОБА_4, чи про його останнє місце роботи, проте заявник повідомила, що його батьки давно померли, а з його рідною сестрою у неї втрачені зв'язки, щодо роботи, то зі слів заявника він ніколи ніде не працював офіційно.

В своїй заяві заявник вказав, що визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім необхідно для того, щоб надати дозвіл їхньому спільному синові дозволу на отримання проїзного документа та виїзду за кордон. Проте, оформлення та видача паспорта для виїзду за кордон осіб, які не досягли 16-річного віку, здійснюєтья на підставі заяви-анкети одного з батьків, тобто згоди іншого батька не потребується (п.7 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою КМ України від 7.05.2014 (в редакції постанови КМУ від 16.11.2016 №1001) (а.с.35).

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 безвісті відсутнім, оскільки докази цьому відсутні.

При цьому це не прешкоджає повторному зверненню до суду, занаявності інших підстав та доказів.

Керуючись ст.ст. 4 ,13, 81,258,263-265,273,294352,355 ЦПК України ,суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3, заінтересовані особи: Марківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, Управління Державної Міграційної служби України у Луганській області, Державна прикордонна служба України про визнання ОСОБА_4 безвісті відсутнім - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи,зазначений строк обчисляються з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В. М. Шкиря

Присяжні Глущенко М. В.

Корнієнко Н. І.