Справа № 349/1126/16-ц
Провадження № 2/349/19/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 червня 2017 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря Сірко І.В.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рогатині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на майно.

У позовній заяві зазначено, що позивачка з 13 травня 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На підставі рішення Рогатинського районного суду від 29 грудня 2014 року шлюб між ними було розірвано. Під час перебування в шлюбі сторони за спільні кошти придбали майно - квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 вартістю 349 430 грн., трактор-екскаватор ЕО-2621, 1993 року випуску вартістю 113 770 грн., ноутбук вартістю 4020 грн. Домовленості про добровільний поділ майна між ними не досягнуто. Просить збільшити її частку в майні, оскільки разом з нею проживає малолітній син, а розмір аліментів, які сплачує відповідач в твердій грошовій сумі по 700 грн. щомісячно, недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та забезпечення необхідного лікування малолітнього сина. Просила визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири за адресою м.Рогатин, вул.Чорновола, буд.№13 кв.№26, стягнути на її користь 1/2 частину вартості трактора -екскаватора в сумі 56 885 грн. та стягнути на її користь 1/2 частину вартості ноутбука 2010 грн., оскільки ці речі неподільні та перебувають у користуванні відповідача ОСОБА_2 Стягнути на її користь понесені нею судові витрати.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю із підстав, які наведені у позовній заяві. Пояснила, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ними за спільні кошти було придбано квартиру в м.Рогатині по вул.Чорновола, трактор-екскаватор та ноутбук. Після розірвання шлюбу вони не досягли домовленості щодо поділу спільного майна. Екскаватор та ноутбук знаходиться у користуванні відповідача ОСОБА_2 Ці речі неподільні, а тому просить стягнути на її користь половину середньої ринкової вартості екскаватора та половину вартості ноутбука згідно товарного чека від 19 серпня 2011 року. Малолітній син проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач сплачує аліменти у твердій грошовій сумі по 700 грн. щомісячно. Цих коштів недостатньо для повноцінного забезпечення утримання сина, а тому просить визнати за нею 2/3 частини квартири АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_3 позову не визнали зовсім. Пояснили, що квартиру №26 по вул.Чорновола Матусяк придбав за власні кошти, оскільки тривалий час до одруженя з ОСОБА_1 перебував на роботі в Данії. За час роботи в Данії він заощадив кошти на придбання квартири, а тому вона не може бути предметом поділу, хоча і куплена у період перебування в шлюбі. Трактор-екскаватор відповідач придбав за 18 тисяч гривень разом із двома своїми братами, кожен з них оплатив за трактор по 6 тисяч гривень. Кошти на придбання трактора теж були особистими заощадженнями ОСОБА_2, оскільки з дружиною вони фактично спільно не проживали. Ноутбуком він користувався, коли перебував у шлюбі з ОСОБА_1. Після розірвання шлюбу залишив його в дружини. Де він зараз, йому невідомо. Просили у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача та представника відповідача, показання свідків, дослідивши та перевіривши усі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 пояснили, що позивачка доводиться їм дочкою. Після весілля вони подарували дочці 5 000 доларів США та передали їй усі гроші, які були подаровані на весілля. Ці кошти дочка використала для придбання квартири. Крім того, дочка працювала, отримувала заробітну плату. В подальшому отримувала допомогу при народженні дитини. Усі кошти зберігала в сейфі, який є в них в будинку. ОСОБА_6 від сейфу був у неї та її чоловіка. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 не впускає дочку в квартиру, поміняв замок. Трактор та ноутбук забрав собі та використовує на власний розсуд.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що відповідач - його рідний брат. Квартиру брат купив за власні кошти, які заробив, коли перебував на роботі за межами України. Екскаватор вони придбали втрьох, він та два його брати. Кожен заплатив по 6000 грн. Оформили право власності на брата ОСОБА_2. Ноутбуком брат користувався, коли проживав разом з ОСОБА_1 На даний час в нього ноутбука немає. Крім того, при укладенні договору купівлі-продажу квартири, брат просив позичити йому певну суму коштів. Він на той час не мав вільних коштів, сказав, щоб взяв кошти в дружини. На що брат пояснив, що просив в дружини кошти, однак вона відповіла, що на даний час грошей немає, бо позичила своєму брату на придбання машини. Після купівлі квартири брат робив ремонт в квартирі, теж за власні кошти.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що відповідач по справі доводиться їй племінником. Перед одруженням працював за кордоном в Данії. За зароблені до одруження кошти придбав квартиру в м.Рогатині. Частину коштів на придбання квартири мав намір позичити в неї, однак на той час в неї не було вільних грошей.

Судом встановлено, що сторони по справі з 13 травня 2010 року зареєстрували шлюб. Рішенням Рогатинського районного суду 29 грудня 2014 року шлюб між ними розірвано. Рішення суду набуло законної сили 05 березня 2015 року.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 08 листопада 2012 року ОСОБА_2 придбав квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 31 кв.м, житловою площею 14,2 кв.м. Продаж квартири було вчинено за 85 000 (вісімдесять п'ять тисяч гривень). Договір було посвідчено приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу ОСОБА_8 Згідно звіту про незалежну оцінку квартири її вартість становила 85 948 грн.

Як вбачається з договору купівлі-продажу транспортного засобу від 04 грудня 2010 року, ОСОБА_2 купив екскаватор марки ЕО-2621/ЮМЗ-6АКЛ, 1993 року випуску. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу, складеного 01 грудня 2010 року, вартість екскаватора становила 18 400 (вісімнадцять тисяч чотириста грн.).

ОСОБА_9 дала згоду ОСОБА_2 на укладення договору купівлі-продажу вищезазначеного транспортного засобу. У нотаріально посвідченій згоді зазначено, що договір купівлі-продажу, який буде укладатися ОСОБА_2, укладається в інтересах сім'ї на умовах, які вони попередньо обговорили, вважають вигідними. Укладення договору відповідає їхньому спільному волевиявленню.

За ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Таким чином, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен встановити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями:1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). У випадку придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2641цс15.

У судовому засіданні відповідачем не доведено, що квартиру, екскаватор, які він придбав у період перебування в шлюбі з ОСОБА_1, він придбав за власні кошти. Надані суду документи про заробіток за час перебування ОСОБА_2 на роботі в Данії у період з 2008 по 2009 року не доводять, що саме за ці кошти ним було придбано квартиру в м.Рогатині в 2012 році та не спростовують показань свідків ОСОБА_1, ОСОБА_1 щодо надання ними особисто частини коштів (5000 дол.США) для купівлі квартири їхньою дочкою. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що після повернення з-за кордону відповідач за зароблені кошти придбав автомобіль, який не є предметом сору. Показання свідка ОСОБА_2 щодо надання коштів в сумі 6000 грн. для придбання трактора спростовуються належним та допустимим доказом в справі - договором купівлі -продажу екскаватора та нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_9 згідно якої договір вчинявся в інтересах сім'ї. Узагальнюючи викладене суд приходить до висновку, що відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу щодо придбання спірної квартири та транспортного засобу за власні кошти. Показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_6 згідно яких відповідач звертався до них з проханням позичити гроші на придбання квартири, свідчать, що власних коштів на придбання об'єкта нерухомості у відповідача було недостатньо.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до ч. 1 ст.10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У судовому засіданні встановлено, що вищезазначене майно придбано сторонами по справі під час перебування у шлюбі за рахунок спільної праці і коштів подружжя.

Підстави для зміни розміру часток подружжя у спільному майні визначені частинами другою і третьою ст. 70 СК України. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Позивачка не надала належних та допустимих доказів, на підтвердження того, що розмір аліментів, які вона одержує, недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку малолітнього сина та його лікування. Крім того, ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутися до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на утримання малолітнього сина в порядку, визначеному ст.185 СК України, а тому відсутні правові підстави відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про необхідність проведення поділу спірного майна з урахуванням рівності часток подружжя у спільному майні.

Відповідно до роз'яснень. даних у п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007, № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Придбання у період перебування у шлюбі сторонами по справі квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1, трактора-екскаватора ЕО-2621, 1993 року випуску, ноутбуку вартістю 4020 грн. підтверджена у судовому засіданні. Однак відповідач заперечив наявність у нього ноутбука, який був придбаний за час перебування у шлюбі. Будь-яких доказів щодо наявності такого майна у відповідача стороною позивача суду не надано. За таких обставин включити вищезазначене майно до складу майна, яке підлягає поділу немає можливості.

За таких обставин та доказів, досліджених та перевірених у судовому засіданні суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 слід визнати право власності на 1/2 частину квартири №26 загальною площею 31 м2, житловою площею 14,2 м2, яка розташована за адресою м.Рогатин, вул.Чорновола, будинок №13, Івано-Франківської області.

Вартість квартири згідно звіту про незалежну оцінку вартості, який затверджений ОКП "Івано-Франківським ОБТІ, начальником ОБТІ Бегеєм, 01.11.2012 року становить 85948 грн.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 частину квартири №26 загальною площею 31 м2, житловою площею 14,2 м2, яка розташована за адресою м.Рогатин, вул.Чорновола, будинок №13, Івано-Франківської області загальною інвентаризаційною вартістю 31 336 грн. (тридцять одна тисяча триста тридцять шість).

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на екскаватор марки ЕО-2621/ЮМЗ-6АКЛ, двигун №7Л0983, шасі (рами) №791374, рік випуску 1993, номерний знак НОМЕР_1 вартістю 18 400 грн. (вісімнадцять тисяч чотириста грн.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 компенсацію вартості 1/2 частини екскаватора марки ЕО-2621/ЮМЗ-6АКЛ, двигун №7Л0983, шасі (рами) №791374, рік випуску 1993, номерний знак НОМЕР_1, що становить 9 200 грн. (дев'ять тисяч двісті грн.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

За ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10.11,60,212,214 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину квартири №26 загальною площею 31 м2, житловою площею 14,2 м2, яка розташована за адресою м.Рогатин, вул.Чорновола, будинок №13, Івано-Франківської області загальною інвентаризаційною вартістю 31 336 грн. (тридцять одна тисяча триста тридцять шість).

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 частину квартири №26 загальною площею 31 м2, житловою площею 14,2 м2, яка розташована за адресою м.Рогатин, вул.Чорновола, будинок №13, Івано-Франківської області загальною інвентаризаційною вартістю 31 336 грн. (тридцять одна тисяча триста тридцять шість).

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на екскаватор марки ЕО-2621/ЮМЗ-6АКЛ, двигун №7Л0983, шасі (рами) №791374, рік випуску 1993, номерний знак НОМЕР_1 вартістю 18 400 грн. (вісімнадцять тисяч чотириста грн.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 компенсацію вартості 1/2 частини екскаватора марки ЕО-2621/ЮМЗ-6АКЛ, двигун №7Л0983, шасі (рами) №791374, рік випуску 1993, номерний знак НОМЕР_1, що становить 9 200 грн. (дев'ять тисяч двісті грн.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 517 гривень судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Лошак О.О.