Провадження № 2/369/4293/17
23.11.2017 року року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Завойській В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.,
У жовтні 2017 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, посилаючись на те, що 07.07.2014 року близько 00:10 год. в. м. Києві по вул. Донецькій 61 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «ЗАЗ - Daewoo» д. н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2 та «Renault Clio Symbol» д.н. НОМЕР_1 яким керував ОСОБА_3.
Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» при використанні транспортного засобу - «Renault Clio Symbol» д.н.НОМЕР_1 за договором обов'язкового страхування № АІ 7001634. Потерпілий звернувся до позивача із повідомленням про настання ДТП та з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди.
Солом'янським районним судом м. Київ відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована при використанні транспортного засобу «ЗАЗ - Daewoo» д.н. НОМЕР_2 за договором обов'язкового цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Враховуючи викладене, позивач Моторно (транспортне) страхове бюро України просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 4 527 грн. 80 коп. та витрати по сплаті судового збору.
У судове засідання представник позивача Моторно (транспортного) страхового бюро України не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява у якій позивач просив справу розглянути в його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, повідомлявся належним чином причини не явки суду не відомі.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07.07.2014 року близько 00:10 год. в. м. Києві по вул. Донецькій 61 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «ЗАЗ - Daewoo» д. н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2 та «Renault Clio Symbol» д.н. НОМЕР_1 яким керував ОСОБА_3.
Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 25 липня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
07.07.2014 року ОСОБА_3 звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.
Відповідно до Звіту № 622 про оцінку автомобіля «Renault Clio Symbol» 1.4і номерний знак НОМЕР_1, складеного 16 липня 2014 року ФОП ОСОБА_5, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Clio Symbol» 1.4і номерний знак НОМЕР_1 з урахуванням ПДВ, складає 4674,96 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Renault Clio Symbol» 1.4і номерний знак НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 4674,96 грн.
Наказом МТСБУ від 10.11.2014 року № 5839 фінансовому управлінню необхідно сплатити відшкодування на рахунок ОСОБА_3 підлягає сума до сплати 3895,80 грн., за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440, 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Відповідно до вимог п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди також додаються витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок настання страхового випадку МТСБУ виплатило страхове відшкодування у розмірі 4 527, 80 грн. на користь ОСОБА_3, оскільки в результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди автомобілю.
За правилами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
За правилами ст. 38 Закону України Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлене право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до особи, яка заподіяла шкоду.
Відповідно до вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» оскільки в силу ст. 452 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону пред'явлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути пред'явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).
Згідно ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Оскільки в судовому порядку було встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження автомобіля, суд дійшов висновку, що вимога позивача Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.
За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ПрАТ «СК «Рідна».
Керуючись п.п. 2, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст.ст. 6, 22, 29, 38, 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 979, 993, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 88, 213, 215, 218, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.