Дата документу 11.12.2017
Справа № 320/8821/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«11» грудня 2017 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі головуючого:

судді Ковальової Ю.В.,

при секретарі Левандовській О.М.,

за участю: ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2,

ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4,

ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6

при розгляді у відкритому судовому засіданні цивільної справи за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_7, приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_9 на користь ОСОБА_3, посвідчений 18.04.2015 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_8 за реєстровим номером 1693 від 18.04.2015 року.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_5 та її представник адвокат ОСОБА_6 заявили клопотання про призначення повторної посмертної судової-психіатричної експертизи (клопотання подане 27.03.2017 року, а.с.97), оскільки вважають висновок судово-психіатричного експерта № 389 від 22.07.2016 року виконаним спеціалістами КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з грубим порушенням чинного законодавства, науково не обґрунтований, експерти повністю проігнорували сучасні методики, інструкції та керуючі накази, що регламентують проведення вказаної експертизи, відповідні положення Інформаційного листа ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів із зобов»язань, що виникають із договорів та інших правочинів». Крім того, висновок експертизи не відповідає на питання, зазначене в ухвалі суду від 26.04.2016р., а саме: - «Чи усвідомлював ОСОБА_9 на час складання заповіту, тобто станом на 18.04.2015 рік значення своїх дій та чи міг керувати ними у звязку зі станом здоровя».

Позивач та його представник - адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечували проти призначення повторної судово-психіатричної експертизи, оскільки первинний висновок є обґрунтованим та відповідає вимогам закону.

Відповідач та його представника адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, одночасно заявили, що обставини, встановлені й первинним висновком експертів є достатніми для відмови в позові.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Ухвалою суду від 26.04.2016 року в справі була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза.

06.10.2016р. на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричної експертизи № 389 від 22.07.2016р. з відповідями на питання, зазначені в ухвалі суду від 26.04.2016 р.

Як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи вона проведена експертною комісією, на підставі наданих матеріалів справи, експертний висновок побудований на досліджених доказах, що містяться в матеріалах справи та надані судом.

Крім того, у судовому засіданні експертом ОСОБА_10 було надано відповіді на поставлені сторонами запитання, в тому числі, щодо методик, які використовувалися при складанні висновку.

Клопотання третьої особи ОСОБА_5 про призначення повторної експертизи базується на його незгоді з висновком експертизи та на припущеннях про можливу неправильність цього висновку. Крім того, посилання представника третьої особи не врахування при проведенні експертизи відповідних положень Інформаційного листа ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів із зобов»язань, що виникають із договорів та інших правочинів» є неспроможними, оскільки положення вказаного листа застосовуються судами при вирішенні відповідних спорів, а не експертами при проведенні експертних досліджень.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави, передбачені ч. 2 ст. 150 ЦПК України для призначення повторної експертизи, а тому клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150, 293 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання третьої особи - ОСОБА_5 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Ковальова