Справа № 587/1589/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Дашутіна І.В., при секретарі Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно їх доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи його тим, що відповідач з грудня 2013 року не проживає однією сім'єю з нею і дочкою та перестав цікавиться життям своєї дитини ОСОБА_3, не відвідує її, не забирає з дошкільного закладу додому, а також має заборгованість по сплаті аліментів присуджених по рішенні суду.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явивсь, подавши до суду письмовий висновок що цивільного позову, в якому прокладався на розсуд суду.

Заслухавши сторони, їх представників, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9 та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_1 в обґрунтовування своїх позовних вимог, вказувала на те, що ОСОБА_2 не відвідує свою доньку ОСОБА_10 за місцем її мешкання, не забирає дитину з дошкільного закладу, не цікавиться її станом здоров'я та умовами життя, а також має заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки, що на її думку являється умисним ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по відношенню до дитини.

Зазначені доводи ОСОБА_1 підтверджуються наступними поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків.

Свідок ОСОБА_4, який на даний час перебуває у шлюбі з ОСОБА_1, пояснив, що за три роки проживання з позивачкою він жодного разу не бачив, щоб ОСОБА_2 приходив відвідати свою дитину та не передавав їй подарунків.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона давно працює у ФОП ОСОБА_1, яка їй говорила, ОСОБА_2 не хоче спілкуватися з дочкою, сама вона бачила відповідача лише на робочому місці та не знає чи цікавиться ОСОБА_2 життям дочки.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що позивачка, являється лікарем її дітей і в них дружні стосунки. Вона була на святкуваннях днів народження ОСОБА_10 - дочки відповідача, але останнього там не бачила, та їй невідомо щоб ОСОБА_2 вітав свою доньку з днем народження чи дарував їй подарунки.

Свідок ОСОБА_8, пояснила, що 2010 року вона працює у ОСОБА_1 і доглядала за дітьми позивачки. Після розірвання шлюбу, ОСОБА_2 прийшов до будинку ОСОБА_1 лише один раз щоб забрати речі, з розмов з позивачкою їй відомо, що ОСОБА_2 не цікавиться життям своєї доньки.

Свідок ОСОБА_3, яка являється матір'ю ОСОБА_4 та свекрухою ОСОБА_1, пояснила, що ОСОБА_2 за два роки не приїжджав до своєї доньки, не вітав її з днем народження.

Свідок ОСОБА_9, яка являється матір'ю ОСОБА_1, пояснила, що ОСОБА_2 жодного разу не приходив до свої дочки ОСОБА_11 ні додому, ні в дитячий садок.

До пояснень свідків зі сторони позивача, суд відноситься критично, так як зазначені свідки, на думку суду, заінтересовані в результатах розгляду справи, в зв'язку з тим, що дехто з них перебуває в родинних відносинах, а дехто в трудових чи дружніх стосунках.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 не погоджуючись з доводами ОСОБА_1, пояснив, що після розірвання шлюбу між ним та позивачкою, остання не дає йому змоги бачитися зі своєю донькою, всіляко чинячи в цьому перешкоди. Про те, що його дочка відвідує дошкільний навчальний заклад йому було не відомо, так як ніхто не повідомив його про це. Він неодноразово звертався до служб у справах дітей з проханням посприяти у проведенні зустрічей з його донькою та зверненням про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, що підтверджується відповідними листами та відповідями на них (а.с. 27-34). Крім того, відповідач надав суду довідку-розрахунок Ковпаківського відділу державної виконавчої служби, з якої вбачається, що ОСОБА_2 не має заборгованості по сплаті аліментів на утримання своєї дочки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, та квитанції про сплату аліментів (а.с. 5, 6, 25, 113). Також, він перераховував позивачці кошти на подарунок до дня народження дочки ОСОБА_11, в підтвердження чого надав копію квитанції ПАТ КБ «ПриваБанк» (а.с. 75).

Доводи відповідача, також підтверджуються поясненнями, свідка ОСОБА_5, який пояснив, що його син ОСОБА_2 своєчасно сплачує аліменти на утримання своєї дочки ОСОБА_11, передає їй подарунки на день народження та неодноразово звертався до служби у справах дітей для вирішення питання про надання йому можливості побачень з власною дитиною, а ОСОБА_1 в свою чергу не дає можливості бачитися ні йому як, дідусеві ОСОБА_3, ні її батькові ОСОБА_2

З вищевикладеного випливає відсутність підстав вважати, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками по відношенню до дочки ОСОБА_11, а тому в його діях відсутня винна поведінка.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, у зв'язку з чим необхідно відмовити в його задоволенні.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав в зв'язку з його необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.В. Дашутін