УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Журавель В.І., ЗакропивногоО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель», заінтересовані особи: ОСОБА_4, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстджен фінанс», відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві, про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 2 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Даніель» (далі - ПАТ «КБ «Даніель») звернулось до суду з указаним позовом, у якому просило стягнути на його користь з відповідачів заборгованість за договором іпотечного кредиту від 15 квітня 2005 року у розмірі 199 129 доларів 27 центів США та 272 752 грн 74 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 8 травня 2015 року позов ПАТ «КБ «Даніель» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Даніель» за заборгованість за договором іпотечного кредиту від 15 квітня 2005 року та додатковими угода до нього на суму 214 345 доларів 04 центи США, комісію у розмірі 68 121 грн 77 коп., неустойку у розмірі 615 143 грн 35 коп. В іншій частину позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У червні 2016 року ПАТ «КБ «Даніель» звернулось до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що 11 листопада 2015 року банком було пред'явлено виконавчий лист, виданий Шевченківським районним судом м. Києва на виконання вказаного рішення, до виконання відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві. На підставі вказаного виконавчого листа 16 листопада 2015 року головним державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. Проте відповідно до п. 1.1 договору про відступлення права вимоги від 15 квітня 2016 року № 104 банк відступив право вимоги за кредитним договором від 15 квітня 2015 року, укладеним між банком та ОСОБА_4 новому кредитору - товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс» (далі- ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс»). 26 квітня 2016 року між банком та ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеним 23 травня 2005 року між банком та ОСОБА_5 на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 15 квітня 2005 року. Також 26 квітня 2016 року між банком та ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» було підписано акт прийому-передачі до договору про відступлення права вимоги від 15 квітня 2016 року.

Ураховуючи наведене, заявник просив замінити стягувача у виконавчого провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва на виконання рішення цього суду від 8 травня 2015 року, з певного кредитора ПАТ «КБ «Даніель» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 2 листопада 2016 року, заяву ПАТ «КБ «Даніель» задоволено. Замінено сторону стягувача ПАТ «КБ «Даніель» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва на виконання рішення, ухваленого у справі за позовом ПАТ «КБ «Даніель» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на його правонаступника - ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс».

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ПАТ «КБ «Даніель» відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), урахувавши положення ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», правильно виходили із того, що правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна кредитора з переходом до нього права вимоги до боржника, у тому числі й за договором цесії, і що такий кредитор має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Отже, звернення ПАТ «КБ «Даніель» з такою заявою відповідає вимогам чинного законодавства.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 2 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І. Журавель

О.В. Закропивний