МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_________________________________________________________
Справа № 2-153/1995
Провадження № 2-зз/521/169/17
УХВАЛА

14 грудня 2017 року м.Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Маркарова С.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розподіл майна, визначення порядку користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА:

11.12.2017 року ОСОБА_2В.в порядку ст.154 ЦПК України звернулась із вищевказаною заявою.

В обґрунтування заяви вона послалась на те, що ухвалою Іллічівського районного суду м.Одеси від 06.12.1993 року в межах розгляду справи за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розподіл майна, визначення порядку користування земельною ділянкою накладений арешт на домоволодіння в м.Одесі по вул. Супутників, 1, яке належало ОСОБА_5 та ОСОБА_6

На теперішній час 35/100 частин домоволодіння в м.Одесі по вул. Супутників, 1 надежить ОСОБА_2 на підставі рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 22.04.2015 року.

Заявник стверджує, що не може реалізувати своє право власності на спірну частину домоволодіння через наявність арешту, накладеного судом.

Виходячи із системного аналізу статей 153-154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані або змінені за заявою сторін по справі та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, у встановленому законом порядку.

Оскарження заяви про забезпечення позову іншими особами, які не беруть участь у розгляді справи, діючим ЦПК України не передбачено, оскільки діючим законодавством передбачений інший порядок захисту своїх прав фізичних та юридичних осіб, на майно яких було накладено арешт по справі, у якій вони не приймали участі як сторона, а саме шляхом звернення до суду з самостійним позовом про звільнення майна з під арешту.

Такий же порядок передбачений і для звільнення заставленого майна з під арешту.

Зазначене узгоджується із Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 3.06.2016 року, за якою заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК).

Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (в порядку Закону України «Про виконавче провадження»).

У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються (пункт 8 частини першої статті 214 ЦПК).

Як вбачається з поданої заяви, ОСОБА_2 не будучи стороною по справі чи третьою особою, яка заявляла самостійні вимоги щодо предмета спору фактично просить суд скасувати заходи забезпечення позову в порядку ст. 154 ЦПК України, а не в загальному позовному провадженні, як того вимагає вищезазначений закон в таких випадках.

Вказані обставини виключають розгляд судом в межах даної цивільної справи в порядку ст. 154 ЦПК України заяви ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 154, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розподіл майна, визначення порядку користування земельною ділянкою.

Розяснити ОСОБА_2, що вона не позбавлена права захисту своїх прав на загальних підставах шляхом звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя С.В. Маркарова