Єд. унік. № 243/8887/17
Провадження № 2/243/4114/2017
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Старовецького В.І.,
при секретарі Каліух К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 17 м. Словянська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи: ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
06.10.2017 року. до Словянського міськрайонного суду звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи: ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона 04.10.2017 року придбала у власність квартиру АДРЕСА_1. Власником квартири була громадянка ОСОБА_2, на підставі довіреності якої діяла ОСОБА_5 Під час укладання договору купівлі продажу ОСОБА_6, запевнила, що відповідач та члени її сімї знімуться з реєстрації до 05.10.2017 року, та таке зобовязання було обумовлено п.13 договору купівлі продажу. Після спливу вказаної дати продавець та члени її сімї не були зняті з реєстрації.
Відповідно до довіреності на підставі якої діяла ОСОБА_5 їй було доручено вчиняти всі дії, з питань оформлення усіх необхідних документів для продажу квартири.
ОСОБА_6 пояснила, що на підставі довіреності, яка їй була надана, вона не може зняти з реєстрації відповідачів, так як для цього потрібна їх присутність, а вони перебувають за межами України.
Вказала, що відповідачі не є членами її родини, під час придбання житла згодуна їх реєстрацію у квартира вона не надавала, і тому вважає, що вони не мають законних підстав бути зареєстрованими в належній їй квартирі.
Просить суд, визнати такими, що втратили право користування квартирою № 33 в будинку № 2 по провулку Шкільному в м. Миколаївка ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_4
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні не була присутня, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, свій позов підтримала та просила суд їх задовольнити у повному обсязі (а.с.35).
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.
Відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_4, в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, шляхом надання оголошення у газеті «Урядовий курєр» (а.с.32), про причини неявки суду не повідомили, клопотань щодо розгляду справи у їх відсутність не надали.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Третя особа ОСОБА_5, у судовому засіданні не була присутня, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов ОСОБА_1 підтримала та просила суд х задовольнити у повному обсязі (а.с.17).
Згідно з ч. 2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до договору купівлі продажу квартири від 04.10.2017 року серії НМІ № 281092, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_9, зареєстрованого у реєстрі за № 2410, ОСОБА_5, що діяла на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Селіжарівського нотаріального округу Тверської області ОСОБА_10, він імені ОСОБА_2, передала, а ОСОБА_1 прийняла у власність квартиру № 33 в житловому будинку № 2 по провулку Шкільному в м. Миколаївка Словянського району Донецької області (а.с.10-11).
Згідно довідки № 04/4039 від 04.10.2017 року, виданої КП Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго», у квартирі АДРЕСА_2, зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).
З п.13 договору купівлі продажу квартири від 04.10.2017 року серії НМІ № 281092, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_9, зареєстрованого у реєстрі за № 2410, вбачається, що представник продавця ОСОБА_5, стверджувала, що квартира № 33 в житловому будинку № 2 по провулку Шкільному в м. Миколаївка Словянського району Донецької області, звільнена від речей, заборгованостей комунальних послуг немає, особи, які проживають у квартирі знімуться з реєстрації до 05.10.2017 року (а.с.10, з.б.).
В той же час відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.
Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5 під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням,
шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 передбачено, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_4, не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідно до п.13 договору купівлі-продажу квартири від 04.10.2017 року серії НМІ № 281092 зобовязані були знатися з реєстрації до 05.10.2017 року, також, вони не є членами сімї позивача, яка є власником даного житла, а тому не мають права користуватися вказаною квартирою, в звязку з чим, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. 3 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи: ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, такими, що втратили право користування квартирою № 33 в будинку № 2 по провулку Шкільному у м. Миколаївка Донецької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайоний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_11