Справа № 581/812/17
Провадження № 2/581/285/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2017 року Липоводолинський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Сізова Д.В.,

з участю секретаря - Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області

про визнання права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на землю,

в с т а н о в и в :

06 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом. Вказує, що 28 липня 1997 року померла його матір ОСОБА_2, після якої відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, й земельна ділянка, що розташована на території Подільківської сільської ради, площею 0,65 га. Заповіт за життя ОСОБА_2 не складала. Позивач прийняв спадщину, оскільки на день смерті матері фактично вступив в управління та володіння спадковим майном та проживав зі спадкодавцем однією сімєю. ОСОБА_2 користувалася земельною ділянкою на законних підставах. Вона була включена до списку жителів сільської ради на приватизацію землі, який затверджений виконавчим комітетом Подільківської сільської ради 06 жовтня 1993 року. Вважає, що спадкодавець ОСОБА_2 фактично розпочала процедуру приватизації вказаної земельної ділянки, яку через смерть не встигла закінчити та отримати правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно.

Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 право на завершення приватизації на земельну ділянку, площею 0,65 га, з яких 0,11 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, 0,29 га рілля, 0,25 га під багаторічними насадженнями, що розташована на території Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, а також право на отримання правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку.

У судове засідання сторони, їх представники не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, яка померла 27 липня 1997 року (а.с. 7-9).

Згідно з довідкою Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 16 червня 2017 року останнім і постійним місцем проживання та реєстрації ОСОБА_2 до дня її смерті було с. Подільки Липоводолинського району Сумської області. У зазначеному будинку разом з померлою були зареєстровані син ОСОБА_1 і невістка ОСОБА_1 Заповіт від імені ОСОБА_2 виконавчий комітет Подільківської сільської ради не посвідчував. Спадкоємцем являється син ОСОБА_1 Інформацією щодо інших спадкоємців першої черги відповідно до статті 549 ЦК УРСР (1963 року), які б фактично прийняли спадщину, Подільківська сільська рада не володіє (а. с. 10).

23 квітня 2001 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2, а саме на земельну частку (пай) розміром 4,23 умовних кадастрових гектарів на землях САПТ ЗТ «Поділля» Липоводолинського району (а. с. 11).

Оскільки спадкодавець ОСОБА_2 померла в 1997 році застосуванню підлягають норми ЦК УРСР (1963 року).

ОСОБА_3 до положень ч. 1 ст. 529, ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) позивач прийняв спадщину після смерті матері та отримав свідоцтво про право на спадщину на належну їй земельну частку (пай).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 серпня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 17 жовтня 2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову про визнання в порядку спадкування права власності на розташовану на території Подільківської сільської ради Липоводолинського району, земельну ділянку, площею 0,65 га, після смерті матері ОСОБА_2

Вказаними судовоми рішеннями встановлено, що ОСОБА_2 була включена в список жителів сільської ради на приватизацію землі, який затверджений рішенням виконавчого комітету Подільківської сільської ради № 17 від 06 жовтня 1993 року. На вказану дату та до дня смерті в користуванні ОСОБА_2 було 0,65 га, зокрема під будівлями, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,11 га, під ріллею 0,29 га, під багаторічними насадженнями 0,25 га. Зазначене підтверджується і довідкою Подільківської сільської ради (а.с. 12-15).

Також судами встановлено, що відповідне рішення сільської ради про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,65 га не приймалося. Рішення виконавчого комітету сільської ради містить лише прізвище ОСОБА_2 без зазначення площі та цільового призначення земельної ділянки, на приватизацію якої вона мала право.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до вказаного Декрету, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, тобто завершити приватизацію.

Крім того, відповідно до ст. 17 ЗК України (1990 року), передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться ОСОБА_3 народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, ОСОБА_3 народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім'ї. ОСОБА_3 народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) ОСОБА_3 народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) ОСОБА_3 народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність.

Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими ОСОБА_3 народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: ведення селянського (фермерського) господарства у розмірі згідно з статтею 52 цього Кодексу; ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно з статтею 56 цього Кодексу; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення.

Включення особи у список жителів села на приватизацію землі, затвердженого виконавчим комітетом сільської ради, відповідно до ст. 17 ЗК України (1990 року), не є підставою для виникнення у неї права на отримання правовстановлюючого документу на земельну ділянку, яка перебувала у її користуванні.

За таких обставин, позивачем не надано доказів того, що процес приватизації його матірю вказаної земельної ділянки перебував на стадії отримання державного акту, у звязку з чим суд констатує відсутність у позивача права на завершення приватизації та відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст. 212-215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д. В. Сізов