Справа № 645/2521/17
Провадження № 2-з/645/50/17
У Х В А Л А

про забезпечення позову

21 червня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_2 про накладення арешту по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства "Скай Банк" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовною заявою до ПАТ «Скай Банк», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в якій просить суд стягнути з відповідача ПАТ «Скай Банк» суму у розмірі 1 478 915 грн. 44 коп. заборгованості зі сплати орендної плати, 98 679 грн.заборгованість за відшкодування страхового платежу, з відповідача ОСОБА_4 30000 грн. за договором поруки.

20.06.2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на грошові кошти, що розміщені на рахунках відповідача та на майно. Свою заяву мотивує тим, що відповідач не виконує свого обовязку щодо сплати орендної плати за договором оренди нежитлових приміщень. Позивач зазначає, що декілька раз в усній та письмовій формі звертався до банку з вимогою виплатити кошти, однак банк відмовляв без вмотивованих причин. У звязку із викладеним та в силу вимог законодавства, що регулюють відносини між сторонами, бездіяльність відповідача, на думку позивача, є значним порушенням умов діючого законодавства України, в наслідок чого позивач позбавлений можливості користуватися належними йому коштами, що порушує його права гарантовані ст.41 Конституції України.

Крім того, позивачем надано інформацію з мережі Інтернет щодо нестабільної фінансової ситуації відповідача та ухилення останнього від виконання зобовязань для збереження власної стабільності.

На думку позивача існує загроза того, що через критичне фінансове становище відповідача, найближчим часом до банку буде введена тимчасова адміністрація та на його рахунках зникнуть грошові кошти, що спричинить ще більше порушення законних прав і інтересів позивача та створить реальну перешкоду виконання рішення в разі задоволення позову.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову суд дійшов висновку про наступне.

Предметом спору у справі є стягнення з відповідача - Публічного акціонерного товариства "Скай Банк" та ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 1 608 194 грн. за порушення зобов'язання щодо сплати орендної плати за договором оренди нежитлових приміщень та заборгованості за відшкодування страхового платежу.

Судом встановлено, що оскільки спір вирішується в судовому порядку, предметом спору є грошові кошти, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам позивача і є всі підстави вважати, що в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах заявленої ціни позову, стане неможливим виконання рішення суду у даній справі, в разі задоволення позову.

Вжиття заходів до забезпечення позову це реальна гарантія виконання судового рішення та задоволення законних вимог позивача, виходячи з розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, заходи забезпечення позову допускаються на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено: накладанням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачі речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав(інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Згідно з п.3 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього. Піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат.

З огляду на викладене, вбачається висновок, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову щодо накладення арешту на кошти відповідача в межах суми позову співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний звязок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжитий судом захід до забезпечення позову буде спроможній забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Крім того, з наданих заявником доказів вбачається про нестабільність положення у фінансовій діяльності відповідача.

За своїм змістом норми ч.1 ст.59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», які надають право накладати арешти на кошти банку та норми ч.3 ст.59 Закону про заборону накладати арешти на кореспондентські рахунки не суперечать одна одній, оскільки правова природа накладення арешту на рахунок і на кошти, які знаходяться на ньому - різна.

Так, у випадку арешту рахунку ним неможливо користуватися взагалі, адже заблоковані як надходження на нього, так і списання з нього коштів. У випадку ж арешту коштів у певній сумі на цьому рахунку, останній можна використовувати за умови, що залишок коштів на ньому не є меншим арештованої суми (вказане випливає з листа НБУ від 18.04.2006 р. № 25-211/909-4220).

Крім цього, як слідує з листа НБУ від 25.10.2001 р. N 18-211/3950 положеннями ст. 59 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» заборонено накладення арешту на кореспондентські рахунки комерційних банків без зазначення конкретної суми, оскільки, враховуючи специфіку комерційних банків, кошти, які знаходяться на їх кореспондентських рахунках, належать не тільки банку і припинення усіх операцій на них зачіпає інтереси як банку, так і його клієнтів. Утім за постановами, зокрема, державного виконавця можливе накладення арешту на кошти, які знаходяться на кореспондентському рахунку банку, в конкретно визначеній сумі.

Також, можливість накладення арешту на певні грошові суми, які знаходяться на кореспондентському рахунку банку, передбачена Положенням про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28 липня 2008 року № 216, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 жовтня 2008 року за № 910/15601.

Крім цього,відповідно ст. 59 ч.1 Закону України «Про банки і банківську діяльність», арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом.

Також, відповідно до п.10.1 Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. № 22, виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі ухвалою, постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом.

Пленумом Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4, зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, повязаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

З урахуванням фактичних даних про права і взаємини сторін, які є в матеріалах справи, слід обґрунтовано припустити, що неприйняття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову в частині вимог до Публічного акціонерного товариства «Скай Банк» шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, розміщені на його рахунках в конкретно визначеній сумі, що загалом складає 1 585 594,44 грн. (1 577 594,44 грн.+ 8 000 грн. судові витрати = 1 585 594,44 грн.), та, у разі недостатності грошових коштів на рахунках банку, накладення арешту на нерухомість, є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги полягають в стягненні з відповідача значної суми грошових коштів, відповідачем не урегульовано спір у позасудовому порядку, є дані про фінансову стабільність відповідача, на думку суду, існує вірогідність утруднення або невиконання рішення суду в разі задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись статями 151-153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти Публічного акціонерного товариства «Скай Банк» (01054, м. Київ, вул. Гончара Олеся, буд. 76/2, ідентифікаційний код 09620081, МФО 351254), які розміщені на його рахунках, відкритих у:

1) Національний банк України, 01601, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9, ідентифікаційний код юридичної особи 00032106, кореспондентськийрахунок №1026;

2) Головне управління Національного банку України по місту Києву і Київській області, 01000, м. Київ, Контрактова площа, 2-б, кореспондентськийрахунок № 001;

3) Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», 03150, м.Київ, вул. Антоновича, будинок 127, Ідентифікаційний код юридичної особи 00032112.

виключно у межах суми позовних вимог з урахуванням судових витрат позивача, а саме: 1 585 594 грн. (один мільйон пятсот вісімдесят пять тисяч пятсот девяносто чотири грн.) 44 коп. та на інших виявлених рахунках Публічного акціонерного товариства «Скай Банк» (01054, м. Київ, вул. Гончара Олеся, буд. 76/2, ідентифікаційний код 09620081, МФО 351254).

Накласти арешт на 38/100 частини нежилого будинку за адресою: м. Київ, вулиця Гончара Олеся, будинок 76/2, що належать на праві власності Публічному акціонерному товариству «Регіон-Банк» ().

Накласти арешт на 62/100 частини нежилого будинку за адресою: м. Київ, вулиця Гончара Олеся, будинок 76/2, що належать на праві власності Публічному акціонерному товариству «Регіон-Банк» ().

Ця ухвала є виконавчим документом у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», набирає чинності з моменту її прийняття і підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Стягувачем за цим виконавчим документом є: ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1).

Боржником за цим виконавчим документом є:Публічне акціонерне товариство «Скай Банк» (ідентифікаційний код 09620081, 01054, м. Київ, вул. Гончара Олеся, буд. 76/2).

Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя -