Справа № 559/1828/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ходак С.К.,

при секретарі Свирида М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сатиївської сільської ради про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 06 червня 2015 року померла мати - ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина, до спадкового майна увійшов житловий будинок № 17 по вул. Нова в с. Жорнів Дубенського району Рівненської області і на який 16 грудня 2015 року в Приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом.

Разом з тим, відповідно до довідки Сатиївської сільської ради № 03 15/62 від 18.01. 2016 року та згідно рішення сесії сільської ради 09 від 01 березня 1995 року, ОСОБА_2 була передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка площею 0, 72 га в тому числі для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0, 18 га та 0, 54 га для ведення особистого підсобного господарства.

Право власності на земельні ділянки за ОСОБА_2 мало виникати з моменту отримання нею державного акта на право власності на земельну ділянку, який за життя вона не отримала не завершивши процес приватизації, а тому не набула у встановленому законом порядку право власності на земельні ділянки, а тому відповідно не може їх успадкувати. Разом з тим, має право в порядку спадкування за законом на підставі рішення суду завершити почату нею приватизацію земельних ділянок та зареєструвати право власності на них на своє імя, що передбачено наступними нормами законодавства.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичних осіб, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно пункту І ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України.

Являється спадкоємцем за законом після смерті своєї матері. У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, отримав свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна та має перешкоди для оформлення всіх спадкових прав. Право на спадкове майно у виді земельних ділянок, право на яку мала спадкодавець, не може реалізувати з тих підстав, що на земельні ділянки не був виготовлений державний акт на імя померлої, процедура приватизації земельної ділянки нею не була завершена.

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки: виготовлення технічної документації на земельні ділянки: визначення меж земельної ділянки в натурі: погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами: одержання у встановленому порядку Державного акта на землю: реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходять до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 Розділу Х « Перехідні положення « Земельного Кодексу України.

Якщо спадкоємець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування право на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз. 2 п. 1 Розділу Х « Перехідні положення «Земельного Кодексу України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139 У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ( пункт 1 розділу Х доповнити абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509 У1).

Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органом місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами, ч. 3 ст. 116 Земельного Кодексу України.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 року № 24 753/04 13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснив, що в разі, якщо спадкоємець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Померла ОСОБА_2 розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте померла, не завершивши її та не отримавши правовстановлюючого документа на земельну ділянку державного акта на право власності.

Право на завершення процедури приватизації та отримання даної земельної ділянки у власність, яке належало померлій на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до мене як спадкоємця померлої.

Враховуючи ті обставини, що успадкував право на одержання земельної ділянки у власність, яке мав спадкодавець, та в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації і одержати правовстановлюючий документ на вказане майно, то успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються, а тому за ним необхідно визнати право на завершення процедури приватизації та одержання у власність земельної ділянки, право на яку мала померла.

Позивач в зал судового засідання не зявився, подав суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідач в зал судового засідання не зявився, подав суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні встановлено, що 06 червня 2015 року померла мати позивача - ОСОБА_2 (а.с.4, 5). Після її смерті відкрилася спадщина, до спадкового майна увійшов житловий будинок № 17 по вул. Нова в с. Жорнів Дубенського району Рівненської області і на який 16 грудня 2015 року в Приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу ОСОБА_3 позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.8, 9).

Відповідно до довідки Сатиївської сільської ради № 03 15/62 від 18.01. 2016 року та згідно рішення сесії сільської ради 09 від 01 березня 1995 року, ОСОБА_2 була передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка площею 0, 72 га в тому числі для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0, 18 га та 0, 54 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.10).

Померла ОСОБА_2 розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте, не завершивши її та не отримала правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

Відповідно до положень ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За змістом ст. 1296 Цивільного кодексу України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину.

У п.п.4.15 п.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012р. за №296/5визначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

У судовому засіданні встановлено, що позивач прийняв спадщину, він успадкував право на завершення приватизації та державну реєстрацію права власності земельної ділянки, яке мала спадкодавець, але в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації та зареєструвати своє право на спадкове майно.

Згідно розяснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.13р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у п. 3.5 визначено, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки яку розпочав за життя спадкодавець, та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право.

За таких обставин, суд вважає, що позивач, прийнявши спадщину після смерті матері, набув право на спадкування усіх прав та обов'язків, що належали останній, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки, у звязку з чим суд знаходить позовні вимоги повністю обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212, 214, 215, 222, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сатиївської сільської ради про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право на завершення приватизації та одержання у приватну власність земельних ділянок на території Сатиївської сільської ради Дубенського району Рівненської області:

- площею 0,18 га - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд;

- площею 0,54 га - для ведення особистого підсобного господарства,

відповідно до рішення сесії Сатиївської сільської ради №09 від 01 березня 1995 року, шляхом здійснення від свого імені всіх дій пов'язаних з приватизацією та державною реєстрацією права власності на дані земельні ділянки.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: