У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, приватного підприємства «Нива-В.Ш.», ОСОБА_2, третя особа - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів, акта реалізації предмета іпотеки, свідоцтва про право власності та скасування реєстрації права власності за касаційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 10 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що на виконанні у Ленінському відділі державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі - Ленінський ВДВС Миколаївського МУЮ) перебував виконавчий лист № 2/1416/36 про стягнення з нього на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором від 19 травня 2006 року № 0. 20 серпня 2012 року було відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом.

14 жовтня 2013 року Філією 15 приватного підприємства «Нива - В.Ш.» (далі - ПП «Нива - В.Ш.») були проведені перші прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить позивачу на праві власності, а саме, нежитлового приміщення - підвалу, площею 649,9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Проте прилюдні торги не відбулися. 01 листопада 2013 року були проведені другі прилюдні торги, переможцем яким став ОСОБА_2

Посилався на те, що він не був належним чином повідомлений про проведення прилюдних торгів з реалізації належного йому майна; розміщена на веб-сайті інформація про нерухоме майна є неповною, оскільки не містить відомостей про характеристику майна, що реалізується, його місцезнаходження, дату, час та місце ознайомлення з майном; повторні торги проведено до спливу щомісячного строку від дня проведення перших торгів; він не отримував копію акта про реалізацію нерухомого майна з прилюдних торгів, актів переоцінки, протоколів перших та других прилюдних торгів.

Посилаючись на те, що прилюдні торги проведені з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та пунктів 1.2, 3.5, 3.11, 4.6 Тимчасового положення, просив суд визнати недійсними прилюдні торги, які відбулися 01 листопада 2013 року з реалізації нежитлових приміщень - підвалу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; протокол проведення прилюдних торгів № 1513239; акт реалізації предмета іпотекивід 04 березня 2014 року; свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на вказане майно та скасування реєстрації його права власності.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсними прилюдні торги, які відбулися 01 листопада 2013 року з реалізації нежитлових приміщень - підвалу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, оформлені протоколом філії № 15 ПП «Нива - В.Ш.» № 1513239 «Про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1.» від 01 листопада 2013 року та актом від 04 березня 2014 року державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про реалізацію предмета іпотеки з прилюдних торгів, затвердженого начальником цього відділу 04 березня 2014 року.

Визнано недійсним протокол філії № 15 ПП «Нива - В.Ш.» № 1513239 від 01 листопада 2013 року «Про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1.».

Визнано недійсним акт від 04 березня 2014 року державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про реалізацію ОСОБА_2 предмета іпотеки - нежитлових приміщень підвалу по АДРЕСА_1, загальною площею 649, 9 кв. м з прилюдних торгів.

Визнано недійсним свідоцтво за реєстровим № 262, посвідчене 14 березня 2014 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу НазаровоюО.С., про набуття у власність ОСОБА_2 нежитлових приміщень підвалу по АДРЕСА_1 загальною площею 649,9 кв. м.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 10 травня 2016 року рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_3, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судового рішення відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що повторні прилюдні торги відбулися на порушення п. 4.6 Тимчасового положення, внаслідок чого коло потенційних покупців було звужено через обмеження в наданні інформації в інформаційних повідомленнях, значного зменшення строку проведення повторних прилюдних торгів. Крім того, суду не надано належних доказів про повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів та стартову ціну.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що позивач всупереч ст. 60 ЦПК України не підтвердив належними та допустимими доказами позовні вимоги; не довів наявність під час реалізації належного йому майна на прилюдних торгах порушень норм Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку», які б могли вплинути на результати прилюдних торгів.

Колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків рішення апеляційного суду не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом апеляційної інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_3, відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 10 травня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова