Справа № 740/2921/16-ц
Провадження № 2/740/44/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 червня 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі -Шадура І.Ю., Капленку І.О.,

з участю позивача, представника відповідача Прокуратури м.Києва-Коворотної С.В., представників відповідача Головного управління Національної поліції в м.Києві-Ковальчука І.В., ОСОБА_3, представника відповідача Державної казначейської служби ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до Прокуратури м.Києва, Головного управління Національної поліції в м.Києві, Дніпровського УП ГУ НП України в місті Києві, Державної казначейської служби України, Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про відшкодування шкоди,

встановив:

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 5669 грн. 32 коп матеріальної шкоди, 10000 грн. моральної шкоди, 1250 грн. витрат з визначення вартості матеріального збитку. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що 05 лютого 2015 року під час дорожньо-транспортної пригоди в м.Києві відбулося зіткнення транспортних засобів, зокрема, автомобіля марки «Деу Сенс», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить позивачу; за вказаним фактом третім слідчим відділом СУ прокуратури м.Києва внесені відомості до ЄРДР за ч.2 ст.286 КК України; 05 лютого 2015 року під час огляду місця події вилучено вищезазначений автомобіль з поміщенням на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Дніпровського РУ ГУ УМВС України в м.Києві; на неодноразові звернення позивача щодо повернення автомобіля, який не визнаний речовим доказом, останній відмовлено, в подальшому ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 16 жовтня 2015 року зобов»язано слідчого повернути вказаний автомобіль; під час отримання позивачем виявлено розукомплектування належного автомобіля, який знаходився на відповідальному збереженні; по даному факту розукомплектування автомобіля внесені відомості до ЄРДР за ч.1 ст.185 КК України; вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 5669 грн. 32 коп; автомобіль, як тимчасово вилучене майно, протиправно не збережений СВ СУ Прокуратури м.Києва та Дніпровським УП НП у м.Києві; позивач, як власник автомобіля, у зв»язку з незаконним та тривалим його вилученням, в подальшому-і не збереженні транспортного засобу, позбавлена можливості користуватись належною власністю, що призвело до порушення нормальних життєвих зв»язків, у зв»язку з чим вимушена докладати додаткових зусиль для нормалізації свого життя.

Згідно клопотання від 06 вересня 2016 року ГУНП у місті Києві ставиться питання про заміну відповідача ГУНП у місті Києві на належного-ліквідаційну комісію Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві.

Відповідно до пояснень від 12 вересня 2016 року ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві зазначає, що спірні правовідносини сторін виникли виключно між позивачем та Прокуратурою м.Києва, ГУНП в м.Києві, Дніпровським УП ГУНП України в м.Києві, ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві не є учасником спірних відносин.

В запереченнях проти позову Прокуратура міста Києва просить відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що слідчі прокуратури при досудовому розслідуванні автомобіль позивача з місця пригоди не приймали та із слідчих органів міліції для зберігання не отримували; позивач не має права на відшкодування шкоди відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», протиправні дії прокуратури належними та допустимими доказами у встановленому порядку не підтвердженні.

В запереченнях проти позову ГУ НП у м.Києві просить відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, позивач не звертався до слідчого судді в порядку КПК України щодо бездіяльності посадових осіб правоохоронних органів; наданий позивачем висновок експерта від 14 квітня 2016 року отриманий у невстановлений порядок без рішення суду; відсутні докази щодо зберігання автомобіля позивача саме працівниками 4-го ВП Дніпровського УП ГУНП у м.Києві; ГУ НП у м.Києві утворено, як нову юридичну особу публічного права без правонаступництва. Згідно клопотання від 01 лютого 2017 року ГУ НП у м.Києві просить закрити провадження у справі у зв»язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, з посиланням на те, що позивач не вчинила дій в порядку ст.ст.303, 306 КПК України щодо встановлення незаконності дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора стосовно неналежного зберігання майна; працівниками поліції здійснюються заходи щодо встановлення осіб, причетних до розукомплектування автомобіля позивача.

Відповідно до заперечень проти позову від 08 червня 2017 року Державна казначейська служба України просить відмовити у задоволенні позову і зазначає, що повноваження казначейства щодо безспірного списання грошових коштів не може бути підставою для залучення казначейства, як відповідача; дії правоохоронних органів та казначейства щодо позивача незаконними не визнані, позивачем не надано доказів на підтвердження незаконності проведеної виїмки автомобіля; докази на підтвердження спричинення позивачу моральної шкоди відсутні; казначейська служба не є учасником спірних відносин.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги з підстав згідно позовної заяви, просила стягнути матеріальну та моральну шкоду внаслідок розукомплектування автомобіля в солідарному порядку із Прокуратури м.Києва, ГУНП в м.Києві та Дніпровського РУ ГУ МВС в м.Києві, 1250 грн., як судові витрати.

Представник відповідача Прокуратури м.Києва Коворотна С.В. в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що відсутні протиправні дії слідчих прокуратури щодо позивача, слідчі прокуратури при досудовому розслідуванні автомобіль для зберігання не отримували; позивач не має права на відшкодування шкоди відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду».

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в м.Києві ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що автомобіль позивача був правомірно вилучений для встановлення обставин кримінального правопорушення, наданий позивачем висновок експерта не є об»єктивним, головне управління національної поліції створене без правонаступництва.

Представник відповідача Державної казначейської служби України Коровай О.Г. в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що дії казначейства незаконними не визнані, підстави для задоволення позову до казначейства відсутні.

Представник відповідача Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи відповідач сповіщений, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки рекомендованим поштовим відправленням від 03 травня 2017 року, клопотання про відкладення розгляду справи відсутні, причини неявки не повідомлені.

На пропозицію суду в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України клопотання сторін про призначення експертизи відсутні.

Позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав.

Автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo Т13110», р/н НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач є спадкоємцем до майна останньої, зокрема, на даний автомобіль, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10 грудня 2015 року.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2015 року зобов»язано старшого слідчого СВ Прокуратури м.Києва невідкладно повернути ОСОБА_5 вищезазначений автомобіль. На виконання даної ухвали постановою старшого слідчого СВ СУ Прокуратури м.Києва від 03 листопада 2015 року даний автомобіль повернуто ОСОБА_5.

Згідно повідомлення Дніпровського УП ГУНП у місті Києві від 05 травня 2016 року вищезазначений автомобіль зберігався на території ВП №4 Дніпровського УП ГУНП у м.Києві за адресою: м.Київ, вул.Каунаська, 14,1, та 07 квітня 2016 року переданий ОСОБА_5 під розписку.

Відповідно до повідомлення Дніпровського УП ГУНП в місті Києві від 03 жовтня 2016 року 03 листопада 2015 року за адресою в м.Києві, вул.Каунаська, 14/1, ОСОБА_5 виявлено відсутність деталей та комплектуючих до вищезазначеного автомобіля (ЖЕО-70681 від 03 листопада 2015 року), проводяться слідчі дії щодо розкриття вказаного кримінального правопорушення.

Вказані обставини сторонами в судовому засіданні не заперечуються.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв»язку з пошкодженням (розукомплектуванням) автомобіля позивача, який, у зв»язку з розслідуванням кримінального правопорушення, перебував на відповідальному зберіганні на території ВП №4 Дніпровського УП ГУНП у м.Києві за адресою: м.Київ, вул.Каунаська, 14,1. Станом на час розгляду справи досудове розслудування за ч.1 ст.185 КК України не завершене.

Відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року N 1104, умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках Державтоінспекції МВС для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1 - 26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв'язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно. Перевірка стану та умов зберігання речових доказів, правильності ведення документів щодо їх приймання та обліку проводиться щокварталу керівником слідчого підрозділу.

Право позивача на відшкодування шкоди передбачене ст.56 Конституції України, згідно якої кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадових і службових осіб органів державної влади або місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст.1173 ЦК України).

Згідно ст.1176 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом; шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним (постанова Верховного Суду України від 20 січня 2016 року по справі №6-2808цс15).

За таких обставин позивач має право на відшкодування матеріальної шкоди внаслідок протиправного пошкодження (розукомплектування) належного автомобіля, при цьому саме порушення службовими особами Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті Києві, яке у встановленому порядку станом на час розгляду справи не припинене, порядку зберігання вилученого автомобіля позивача призвели до його пошкодження (розукомплектування).

Висновком експерта №040/16 за результатами автотоварознавчого дослідження автомобіля ЗАЗ-Daewoo Т13110, р/н знак НОМЕР_2 на виконання постанови слідчого Дніпровського УП ГУНП у м.Києві по матеріалах досудового розслідування від 03 листопада 2015 року, вартість матеріальних збитків внаслідок розукомплектування автомобіля в період часу з моменту постановки автомобіля на території 4-го ВП Дніпровського УП ГУНП у м.Києві по 03 листопада 2015 року, становить 5669 грн. 32 коп. Даний висновок, який наданий позивачем до позовної заяви, розцінюється судом, як письмовий доказ, який в судовому засіданні у встановленому порядку не спростований, судом в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України роз»яснено сторонам право заявити клопотання про призначення експертизи.

Статтею 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві. Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57?60 ЦПК України, доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» вирішено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1, в тому числі і Головне управління Національної поліції в м.Києві, та ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ за переліком згідно з додатком 2.

Законом України «Про Національну поліцію» визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, тощо, однак не зазначено про правонаступництво МВС України, як і у постанові Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877 «Про затвердження Положення про Національну поліцію».

Вказаними нормативними документами не покладено на територіальні органи Національної поліції правонаступницьких функцій колишніх районних відділів територіальних управлінь Міністерства внутрішніх справ областей.

За таких обставин Дніпровське РУ ГУ МВС України в місті Києві зобов»язане відшкодувати позивачу завдану шкоду, підстави для стягнення шкоди із ГУ НП в м.Києві, Дніпровського УП ГУ НП України в місті Києві не встановлені. Також, із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, відсутні належні та допустимі докази на підтвердження причинного зв»язку між пошкодженням автомобіля позивача та діями посадових осіб Прокуратури м.Києва, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Внаслідок пошкодження автомобіля позивачу також спричинено моральну шкоду, при визначенні якої суд враховується рівень втрати нормальних життєвих зв'язків позивача та необхідність додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг душевних страждань, характер немайнових втрат, тривалості порушення її прав, і приходить до висновку, із врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, для визначення моральної шкоди у розмірі 5000 грн..

Відповідно до положень Бюджетного кодексу України, Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», із врахуванням спричинення шкоди позивачу державним органом-Дніпровським РУ ГУ МВС України в місті Києві, наявні підстави для відшкодування шкоди державою (за рахунок держави), у зв»язку з чим Державна казначейська служба України є належним відповідачем по справі, що є підставою для стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на користь позивача грошові кошти в сумі 5669 грн. 32 коп в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Посилання відповідача ГУНП в м.Києві щодо закриття провадження у у зв»язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, судом не приймаються, оскільки право на звернення позивача до суду регламентоване ст.55 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.3 ЦПК України, наявність кримінального провадження за ч.1 ст.185 КК України на стадії досудового розслідування не може бути підставою для відмови у зверненні позивача до суду за захистом порушенного права.

1250 грн., як судові витрати згідно вимог позивача, в порядку ст.88 ЦПК України стягненню не підлягають, оскільки не є витратами, пов'язаними з проведенням судової експертизи під час судового розгляду.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_5 до Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 5669 (п»ять тисяч шістсот шістдесят дев»ять) грн. 32 коп в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 (п»ять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні інших позовних вимог до Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до Прокуратури м.Києва, Головного управління Національної поліції в м.Києві, Дніпровського УП ГУ НП України в місті Києві про відшкодування шкоди-відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.П. Олійник .