Справа № 536/1288/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря Дяденко С.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виконання мирової угоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про примусове виконання мирової угоди посилаючись, що 22 лютого 2010 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 була укладена мирова угода по справі за її позовом про реальний розподіл житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, яка визнана ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 березня 2010 року і провадження по справі закрито. Однак при оформленні нею документів про право власності на земельну ділянку, ОСОБА_2 відмовилася виконувати умови мирової угоди, вважає неправильними лінії розподілу земельних ділянок встановлених мировою угодою.

Просила суд постановити рішення про примусове виконання мирової угоди про розділ житлового будинку та земельної ділнки, розташованої по вул. Огородній в с. Кривуші зобов'язавши ОСОБА_2 не чинити перешкод у встановленні в натурі визначеної першим варіантом розділу земельної ділянки експертного висновку роздільної лінії та не заперечувати своїм підписом у відповідних документах проти роздільної лінії, встановленої експертним висновком.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якої пояснила так, як це викладено в заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що вона не згодна з лінією розподілу земельних ділянок визнаною мировою угодою, але не буде перешкоджати виконанню мирової угоди, так як погоджувалася на її укладення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності приходить до наступних висновків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

Судом встановлено, що ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 березня 2010 року, доповненою ухвалою від 04 травня 2012 року визнано мирову угоду укладену між ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно до якої ОСОБА_1 передано реально згідно 1-го варіанту розподілу житлового будинку висновку спеціаліста №М-387-08 від 27.10.2008 року у власність квартиру №2, що складається з приміщень «1-4» площею 4,1 кв.м. і «1-5» площею 21,7 кв.м., загальною вартістю 2711 грн., що складає 484/1000 ідеальних часток та земельну ділянку площею 1900 кв.м., на якій розташована квартира АДРЕСА_1, зафарбовані на планах у додатках №1,2 до висновку спеціаліста зеленим кольором; ОСОБА_2 передано реально згідно 1-го варіанту розподілу житлового будинку висновку спеціаліста №М-387-08 від 27.10.2008 року у власність квартиру №1, що складається з приміщень «1-1» площею 4,2 кв.м., «1-2» площею 9,9 кв.м., «1-3» площею 7,8 кв.м. і веранди «І» площею 5,6 кв.м., загальною вартістю 2888 грн., що складає 516/1000 ідеальних часток та земельну ділянку площею 1900 кв.м., на якій розташована квартира АДРЕСА_2, зафарбовані на планах у додатках №1,2 до висновку спеціаліста синім кольором. ОСОБА_2 зобов'язується до 01.07.2010 року демонтувати дверні блоки між приміщеннями «1-2» і «1-4» та «1-1» і «1-5» та закласти цеглою отвори, що утворилися, а ОСОБА_1 обладнати дверний зовнішній вихід з кімнати «1-5». ОСОБА_2 сплачує ОСОБА_1 грошову компенсацію за перехідну по вартості частину будинку в сумі 386 грн. та 1/3 частину судових витрат у розмірі 925 грн. Провадження у справі закрито.

Відповідач ОСОБА_2 відмовилася виконувати умови мирової угоди, заперечує правильність лінії розподілу земельних ділянок.

Положеннями Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що мирові угоди, затверджені судом, не відносяться до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Відповідно до правової позиції висловленої Верховним судом України при розгляді справи № 6-274цс15 у разі невиконання однією зі сторін зобов'язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

Отже, позов необхідно задовольнити частково та спонукати ОСОБА_2 виконати умови мирової угоди.

Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212, 214, 215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виконання мирової угоди задовольнити частково.

Спонукати ОСОБА_2 виконати умови мирової угоди від 22 лютого 2010 року та зобов'язати її не чинити перешкод у встановленні роздільної лінії розподілу земельної ділянки згідно експертного висновку як визначено в зазначеній мировій угоді.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд всіма учасниками процесу на протязі 10 днів з часу його проголошення.

У разі застосування ст.218 ЦПК України скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного рішення.

СуддяС. М. Клименко