УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Лакомської Ж.І.

з участю секретаря Кисиличин М.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, -

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики від 29 квітня 2013 року у розмірі 200 000 доларів США, 3% річних від простроченої суми в розмірі 133 978, 77 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 492 385, 37 грн., що разом становить 200 000 доларів США та 626 364,14 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3- ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить відповідачу, а саме на будинок №10 по вулиці наступальній в м.Львові та домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Тарасівка, вулиця Комарова, будинок 29. Заяву мотивувала тим, що між сторонами існує спір з приводу повернення боргу, тому існує реальна загроза невиконання можливого рішення про задоволення позову.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечив.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши подані матеріали заяви про забезпечення позову, оглянувши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам; 8) встановленням обов'язку вчинити дії щодо унеможливлення доступу користувачів мережі Інтернет до об'єктів права інтелектуальної власності, правомірність використання (розміщення) яких у мережі Інтернет є предметом спору.

Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.4 Постанови від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи те, що між сторонами існує спір з приводу повернення боргу, тому існує реальна загроза невиконання можливого рішення про задоволення позову, відтак заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.151-153, 197 ЦПК України,-

ухвалив:

заяву про забезпечення позову задоволити.

В забезпечення позовних вимог стягувача ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до боржника ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) про стягнення заборгованості за договором позики від 29 квітня 2013 року накласти арешт на: будинок №10 по вулиці Наступальній в місті Львові та домоволодіння за адресою: Київська область, Києво Святошинський район, село Тарасівка, вулиця Комарова, будинок 29 в межах ціни позову,а саме 6034 385 (шість міліонів тридцять чотири тисячі триста вісімдесят п»ять) гривень, 14 копійок.

Дані стягувача: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт МЕ253941, виданий ТУМ-2 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві 02 жовтня 2003року; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1.

Дані боржника: ОСОБА_4: ІНФОРМАЦІЯ_3,уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5; паспорт серії КС 024186, виданий Личаківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 23 липня 2002 року; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2; адреса місця реєстрації: м.Львів,вулиці Наступальна, 10, особняк.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню. Ухвала суду може бути предявлена до виконання протягом трьох років.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Лакомська Ж. І.