Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 323/3555/16 Головуючий у 1-й інстанції Мінаєв М.М.
Номер провадження 22-ц/778/3063/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

секретаря Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 07 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 27.04.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір без номеру, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 21600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У звязку з порушенням відповідачем вимог кредитного договору, станом на 03.11.2016 року виникла заборгованість відповідача за кредитним договором у розмірі 23310,35 грн.

На підставі викладеного, позивач просив суд, стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість у розмірі 23310,35 грн. за кредитним договором № б/н від 27.04.2007 року, яка складається з наступного: 1548,28 грн. заборгованість за кредитом; 17217,69 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3196,27 грн. заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 1098,11 грн. штраф (процентна складова), а також стягнути судові витрати у розмірі 1378 грн.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 07 червня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 27.04.2007 року станом на 03.11.2016 року в розмірі 5603,28 грн., в тому числі 1816,20 грн. процентів за користування кредитом, 3196,27 грн. комісії та 590,81 грн. штрафу за неналежне виконання договірних зобовязань.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір в розмірі 331,27 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки), які приєднані до матеріалів справи (а.с. 120-122).

ОСОБА_3 не зявилась до апеляційного суду, причини неявки не повідомила, будь яких письмових клопотань, у тому числі і про перенесення розгляду справи, заперечень або пояснень у справі від неї не надходило.

Виходячи з вищевикладеного та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності ОСОБА_3, яка не прибула в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» та стягуючи з ОСОБА_3 на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором б/н від 27.04.2007 року в розмірі 5603,28 грн, в тому числі 1816,20 грн. процентів за користування кредитом, 3196,27 грн. комісії та 590,81 грн. штрафу за неналежне виконання договірних зобовязань, суд першої інстанції виходив з того, що в силу вимог ст. ст. 257, 258, 261, 267 ЦК України позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом та комісії за надання відповідачу фінансового інструменту можуть бути задоволені в межах трирічного строку позовної давності, що передував поданню позову, а вимога про стягнення штрафу в межах однорічного строку позовної давності.

Колегія погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Як установлено судом, 27 квітня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 укладений договір № б/н, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 2100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 13).

Кредитний договір складають заява, підписана відповідачем, Умови і правила надання банківських послуг, Пам'ятка клієнта та Тарифи банку. Своїм підписом ОСОБА_3 підтвердила, що ознайомлена та погоджується із вказаними складовими укладеного договору.

Згідно з положеннями п. п. 6.5, 6.6 вищевказаних Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною укладеного сторонами кредитного договору, відповідач мала погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії.

Відповідно до п. 8.6 вищевказаних Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною укладеного сторонами кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5 % від суми позову.

На виконання своїх зобов'язань за договором ПАТ КБ «ПриватБанк» було відкрито картковий рахунок відповідачу в гривнях і проводилося здійснення його обслуговування згідно з договором.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором, станом на 03.11.2016 року утворилась заборгованість в сумі 23310,35 грн., з яких: 1548.28 грн. - заборгованість за кредитом; 17217.69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3196.27 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250.00 грн. - штраф (фіксована частина), 1098.11 грн. - штраф (процентна складова) ( а.с. 3-12)..

Згідно з випискою про здійснення операцій ОСОБА_3 здійснила останню операцію по картці 25 грудня 2012 року, знявши готівку в сумі 1300,00 грн ( а.с. 53-66)..

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі..

Так, згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України).

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом частини третьої статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Аналогічні висновки Верховного Суду України містяться в постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, від 03 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16.

Відповідно до змісту заяви ОСОБА_3, Умов та Правил надання банківських послуг та тарифів, Пам'ятки держатель картки ОСОБА_3 зобов`язана щомісяця здійснювати погашення суми заборгованості за кредитом, яка виникла за попередній звітний місяць 1,9% від заборгованості (а.с. 13 зворот).

Як вбачається з розрахунку заборгованості клієнта ОСОБА_3, за договором № б/н від 27.04.2007 року (а.с. 13, 62), останній платіж здійснений відповідачем 25.12.2012 року, строк дії кредитної картки - до серпня 2017 року, з позовом до суду банк звернувся 15.11.2016 року.

З огляду на викладене, та враховуючи подану відповідачем заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 76-77), колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно застосував позовну давність стосовно щомісячних платежів, нарахованих банком у період до 15.11.2013 року, та стягнув заборгованість в межах строку позовної давності, що передувало поданню позову в сумі 5012.47 грн., та штраф в межах однорічного строку позовної давності. в сумі 590.81 грн., а всього в сумі 5603.28 грн.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди скаржника з висновками суду щодо їх оцінки.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 07 червня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: