н/п 2-о/490/272/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Буніні Д.Є.,

за участю прокурора Хомік І.І., Колос Є.О.,

представника заявника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за заявою

Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1

про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою в якій просить винести рішення про госпіталізацію та лікування ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в примусовому порядку. Заявник вказує, що ОСОБА_4 має реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, що зумовило звернення заявника до суду для вирішення питання про проведення госпіталізації ОСОБА_4 до психіатричного закладу в примусовому порядку. В судовому засіданні представник заявника свої вимоги підтримав.

Прокурор в судовому засіданні заяву про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу в примусовому порядку, підтримав.

В судовому засіданні особа щодо якої розглядається подання про поміщення до психіатричного закладу в примусовому порядку - ОСОБА_4 пояснила суду, що вона нормальна адекватна особа, вона працює, сусіди перебувають з нею в неприязних стосунках, сусіди мають намір заволодіти її квартирою, тому пишуть на неї, що вона хвора.

Вислухавши представника заявника, прокурора, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку.

Відповідно до ч.1ст.1 Закону України Про психіатричну допомогу тяжкий психічний розлад - розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам'яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку.

Судом досліджено, рішення ЛКК МОПЛ №1 від 30.10.2017р. згідно якого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в диспансерно-поліклінічному відділенні МОПЛ №1 з 2003р. в зв?язку з психічним розладом. В період з 21.09.2017р. по 20.10.2017р. в зв?язку з агресивною поведінкою ОСОБА_4 знаходилась на стаціонарному лікуванні, яке проте не було доведено до кінця через передачу хворої на догляд родичам додому.Хвора погрожує сусідам спричиненням тілесних ушкоджень, погрожує вбивством, пошкоджує майно третіх осіб.

Дане рішення ЛКК МОПЛ №1 не містить проте чіткого висновку про доцільність примусової госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу в примусовому порядку. Дане рішення не містить встановленого діагнозу ОСОБА_5, зокрема і не вказано на ту обставину, що стосовно стану психічного здоров?я ОСОБА_5 встановлено у неї наявність тяжкого психічного розладу.

Окрім цього, заявником не надано суду належних та допустимих доказів того, що стан психічного здоров?я ОСОБА_5 є таким, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї самої чи інших осіб.

Отже, судом встановлено, що подання медичного психіатричного закладу не містить висновку про те, що у особи, стосовно якої ставиться питання про її примусову госпіталізацію до психіатричного закладу, виявлено тяжкий психічний розлад, не наведено доказів наявності дії особи, що являють собою безпосередню небезпеку, а тому суд приходить до висновку, що в задоволені заяви слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10,60,281,282 ЦПК України, ст.ст.1,14 Закону України Про психіатричну допомогу, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1 про примусову госпіталізацію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 для лікування у стаціонарі, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя

Присяжні