Ухвала іменем україни 14 червня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Червинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Кузнєцова В.О., Коротуна В.М., Попович О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Ставищенського житлово-комунального підприємства, третя особа - ОСОБА_4, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою представника Ставищенського житлово-комунального

підприємства - Пусяка Андрія Олександровича на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 22 грудня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 07 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з 09 листопада 2006 року він працював у відповідача на посаді електрогазозварника IV розряду дільниці теплопостачання. 03 серпня 2015 року був ознайомлений з повідомленням «Про попередження про наступне скорочення», а 05 жовтня 2015 року відповідач видав наказ № 165 про звільнення його з займаної посади у зв'язку зі скороченням штату (чисельності) працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Зазначав, що профспілковий комітет, членом якого він є, не надав згоди на його звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку із чим, з урахуванням поданих уточнень, просив поновити його на роботі на посаді електрогазозварника IV розряду дільниці теплопостачання Ставищенського житлово-комунального підприємства, стягнути з Ставищенського житлово-комунального підприємства середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 жовтня 2015 року по 17 грудня 2015 року в розмірі 6 153 грн 16 коп.

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від

22 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 07 квітня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді електрогазозварника IV розряду дільниці теплопостачання Ставищенського житлово-комунального підприємства з 06 жовтня 2015 року.

Стягнуто із Ставищенського житлово-комунального підприємства на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 5 234 грн 49 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник Ставищенського житлово-комунального підприємства - Пусяк А.О., посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_3 було звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпП України без попередньої згоди профспілки, членом якої він є, що є порушенням ст. 43 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_3 працював у Ставищенському житлово-комунальному підприємстві з

09 листопада 2006 року. Наказом № 47 від 11 червня 2013 року був переведений на посаду електрогазозварника IV розряду дільниці теплопостачання даного підприємства.

01 липня 2015 року відповідачем видано наказ № 99 «Про оптимізацію штатної чисельності працівників», яким зобов'язано керівників відділів, служб та виробничих дільниць терміново надати пропозиції по оптимізації штатної чисельності ввірених підрозділів.

03 липня 2015 року голові профспілкового комітету Ставищенського ЖКП відповідачем було направлено лист за № 21 про можливість звільнення (скорочення) посад з їх переліком, в тому числі і посади електрогазозварника IV розряду дільниці теплопостачання.

Первинна профспілкова організація Ставищенського житлово-комунального підприємства листом за № 30 від 31 липня 2015 року, розглянувши вищевказане звернення, констатувавши відсутність тяжкого фінансового стану на підприємстві, відмовила у наданні згоди на проведення зазначених змін в організації виробництва.

Рішенням створеної відповідачем комісії для визначення переважного права на залишення на роботі (протокол засідання комісії № 2) від 03 серпня 2015 року не визнано за ОСОБА_3 переважного права на залишення на роботі при скороченні штатів.

03 серпня 2015 року відповідачем було видано накази № 119 та № 123 «Про зміни в організації виробництва і праці», «Про попередження про наступне скорочення» і в цей же день позивачеві було вручено повідомлення про скорочення з 05 жовтня 2015 року посади електрогазозварника IV розряду дільниці теплопостачання з подальшим розірванням з ним трудового договору.

03 серпня 2015 року відповідач звернувся до первинної профспілкової організації Ставищенського житлово-комунального підприємства з клопотанням за № 27 про надання згоди на проведення змін в організації виробництва і праці шляхом скорочення (посад) штатних одиниць дільниці теплопостачання Ставищенського житлово-комунального підприємства.

Профспілкова організація листом за № 32 від 09 вересня 2015 року відмовила відповідачу в наданні згоди на проведення змін в організації виробництва Ставищенського житлово-комунального підприємства шляхом скорочення (посад) штатних одиниць, крім іншого, і дільниці водопостачання, обґрунтовуючи свою відмову порушенням відповідної процедури, передбаченої Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і Кодексом законів про працю, а саме тим, що скорочення унеможливить роботу відповідних структурних підрозділів підприємства.

Наказом Ставищенського житлово-комунального підприємства № 165 від 05 жовтня 2015 року «Про звільнення з роботи в зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, а саме скорочення штату (чисельності) працівників», ОСОБА_3 звільнено з посади електрогазозварника IV розряду дільниці теплопостачання у зв'язку із скороченням штату (чисельності) працівників підприємства на підставі п. 1 ст.40 КЗпП України, з розірванням трудового договору (останнім днем роботи вважати

05 жовтня 2015 року).

Відповідно до вимог ст. 43 КЗпП Українирозірвання трудового договору з підстав, передбачених п. п. 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 ст. 40 і п. п. 2 і 3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КЗпП України, ч. 3 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об'єднання профспілок).

Ці норми встановлюють додаткові гарантії для працівників, обраних до профспілкових органів, і застосовуються, крім дотримання загальних норм.

Оскільки ОСОБА_3 був членом виборного органу первинної профспілкової організації Ставищанського житлово-комунального підприємства, то для його звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України відповідач повинен був отримати згоду виборного органу первинної профспілкової організації та вищестоящого виборного органу цієї профспілки.

Відповідно до відповіді первинної профспілкової організації Ставищенського житлово-комунального підприємства від 07 квітня

2016 року, наданої на запит суду з приводу надання згоди на звільнення ОСОБА_3, профспілковий комітет, обговоривши питання щодо наявності законних підстав на розірвання трудового договору із

ОСОБА_3, прийняв рішення про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору з підстав порушення відповідачем ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», а саме звільнення позивача до встановленого річного строку після закінчення терміну виборної посади профспілкової організації, яку займав ОСОБА_3 до 13 квітня 2015 року.

Перевіряючи дотримання відповідачем при звільненні з роботи позивача вимог п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди повинні з'ясувати, чи містить рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору правове обґрунтування такої відмови, не даючи при цьому оцінки обґрунтованості самого рішення.

Зазначена правова позиція викладена у постановах судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року

№ 6-104цс14, та від 01 липня 2015 року № 6-703цс15.

Враховуючи, що звільнення позивача, який був членом виборчого органу профспілкової організації Ставищенського житлово-комунального підприємства, відбулось без попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації та вищестоящого органу цієї профспілки, що є порушенням вимог діючого трудового законодавства, а тому правильним є висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для поновлення позивача на роботі.

При цьому судом апеляційної інстанції на підставі ч. 9 ст. 43 КЗпП України здійснено відповідний запит до профспілкової організації Ставищенського житлово-комунального підприємства та вірно встановлено наявність у наданому висновку правового обґрунтування відмови в наданні згоди на звільнення позивача.

Суди першої та апеляційної інстанцій вірно визначилися із характером спірних правовідносин, надали їм правову оцінку, правильно застосували норму права, яка підлягає застосуванню, законно та обґрунтовано дійшли висновку про часткове задоволення позову.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

При цьому безпідставними є доводи касаційної скарги щодо наявності процесуальних порушень при прийнятті профспілковою організацією рішення про відмову в наданні згоди на звільнення позивача, зокрема щодо відсутності кворуму, порушення строків надання відповіді, оскільки не спростовують наявності правового обґрунтування такої відмови та не впливають на зміст прийнятих судами попередніх інстанцій рішень.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Ставищенського житлово-комунального підприємства - Пусяка Андрія Олександровича відхилити.

Рішення Ставищенського районного суду Київської області від

22 грудня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від

07 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М.Коротун

В.О.Кузнєцов

О.В. Попович