Справа № 148/593/17
Провадження №2/148/412/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( Заочне )

07 грудня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді Ковганича С.В. при секретарі Галькевич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тульчині справу за позовом Тульчинського комунального підприємства по управлінню будинками до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник Тульчинського комунального підприємства по управлінню будинками (надалі Тульчинське КП по управлінню будинками) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що згідно типового договору б/н від 15.09.2008, укладеного між Тульчинським КП по управлінню будинками та відповідачем, позивач надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання прибудинкової території, утримання виробничих майстерень та транспортних засобів, виготовлення розрахункових книжок, обслуговування димовентиляційних каналів, поточний ремонт, освітлення місць загального користування, тощо) у будинку №9/1 по вул. Незалежності в м.Тульчині, а остання має забезпечити своєчасну оплату цих послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

Розмір щомісячних платежів був встановлений рішенням №169 від 20.05.2011 у додатку №1 до рішення 10-ї сесії Тульчинської міської ради 6-го скликання від 20.05.2011 №169 у розмірі 0,7342 грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщення без ПДВ.

Протягом тривалого часу відповідач отримує послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, але не сплачує за надані послуги.

Станом на 01.04.2017 загальна сума заборгованості за послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкової території складає 5347,13 грн., з яких:

-4926,81 грн. - основний борг;

-420,32 грн. - три проценти річних нарахованих на суму заборгованості (за період з 01.01.2014 по 01.04.2017).

Відповідачу було направлено повідомлення про заборгованість, яке вона отримала 22.03.2017, однак борг не сплатила.

В звязку з даними обставинами Тульчинське КП по управлінню будинками змушено звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 5347,13 грн. з урахуванням трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості за період з 01.01.2014 по 01.04.2017, а також судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявилася. В матеріалах справи наявні заяви від неї, згідно яких остання змінила позовні вимоги, оскільки відповідач частково розрахувалась по заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг та просить стягнути з відповідача 41,25 грн. заборгованості та 1600 грн. судових витрат. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про місце, день і час судового засідання, про що свідчить наявна в матеріалах розписка, і відомостей про причину своєї неявки до суду не надала.

За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, 15.09.2008 між ОСОБА_1 та Тульчинським КП по управлінню будинками було укладено типовий договір б/н про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що підтверджується копією даного типового договору (а.с.5-5). Предметом даного договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, тощо) у АДРЕСА_1 в м.Тульчин, а споживачем своєчасної оплати цих послуг завстановленим тарифом у строк та на умовах, передбачених договором.

Виконавець надає послуги відповідно до затвердженого органом самоврядування рішення про структуру тарифів.

Згідно копії статуту Тульчинського КП по управлінню будинками, затвердженого рішенням 14-ї сесії Вінницької обласної ради 3-го скликання від 10.04.2000, а саме п.2.2 (а.с.17-19), мінімальний обовязковий перелік видів послуг підприємства складає: забезпечення зберігання, правильну експлуатацію, капітальний та поточний ремонт житлового фонду, який знаходиться у віданні місцевих рад; експлуатація, будівництво, перевірка та ремонт опалювальних печей, димових та вентиляційних каналів, з правом надання актів на їх придатність до експлуатації.

Рішенням Тульчинської міської ради Віницької області 6-го скликання 10-ї сесії №169 від 20.05.2011 затверджено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються Тульчинським КП по управлінню будинками по кожному будинку окремо згідно додатку №1, що підтверджується копією даного рішення (а.с. 20).

Згідно копії додатку до вказаного рішення Тульчинської міської ради (а.с.21) вбачається, що тариф за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для Тульчинського КП по управлінню будинками по вул. Незалежності, 9 в м. Тульчині становить 0,7342 грн. за 1 кв.м. загальної площі без ПДВ.

Тульчинське КП по управлінню будинками щомісяця з 01.01.2014 по 01.04.2017 нараховувало відповідачу плату за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак остання не сплачувала кошти за вказані послуги, унаслідок чого в неї виникла заборгованість в сумі 4926,81 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.4).

ОСОБА_1 було направлено повідомлення про наявну в неї заборгованість, яке вона отримала 22.03.2017, про що свідчить її підпис у даному повідомленні (а.с.3), однак на дату предявлення позову до суду остання так з позивачем і не розрахувалась.

В звязку з цим Тульчинським КП по управлінню будинками було заявлено позов про захист свого цивільного права.

Положення ст.ст. 66-68 ЖК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обовязок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі.

Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 , власник та наймач квартири зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором.

Як вбачається з правових позицій, викладених в Постановах Верховного Суду України від 30.10.2013 по справі № 6-59цс13 та від 20.04.2016 по справі № 6-2951цс15, основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

За визначенням, наданим у ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно ст.3 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Хоч у ч.1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1. ч.1 ст.20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений п.5. ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Системний аналіз положень ст. ст. 2, 9, 10, 189, 190 ЖК Української РСР дає підстави для висновку про те, що правовідносини, повязані з несвоєчасною оплатою житлово-комунальних послуг, за своєю правовою природою не є житловими.

Відповідно до ч.1 ст.1 ЦК України особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, регулюються цивільним законодавством.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. ст. 526, 527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобовязання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобовязанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобовязаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобовязанням.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

За таких обставин, оскільки між сторонами укладений відповідний договір про надання послуг, відповідач користується даними послугами, але не сплачує їх, суд дійшов висновку про те, що остання зобов'язана оплатити надані їй послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, якою визначено принцип змагальності сторін, ст. 61 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі, що відображено в ст.11 ЦПК України.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що змінені позовні вимоги представника позивача є обґрунтованими, обставини викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач не надала суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 41, 25 грн., оскільки на час розгляду справи відповідач частково розрахувалась із позивачем.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1600 грн.( а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 526, 527, 530, 546, 549, 610, 625, 901, 903 ЦК України, ст. ст. 1,3, 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Тульчинського комунального підприємства по управлінню будинками до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Тульчинського комунального підприємства по управлінню будинками (, розрахунковий рахунок №5, Райффайзен банк "Аваль" у м. Києві, код банку 380805, інд. податковий номер 21, свідоцтво №100108388) заборгованість за послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01.01.2014 по 01.04.2017 в сумі 41,25 грн.( сорок одна гривня 25 копійок), а також понесені судові витрати з оплати судового збору в сумі 640 грн.( шістсот сорок гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: