Справа № 204/5603/17
Провадження № 2/204/1818/17 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом Органа опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у місті Дніпрі ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2017 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; та стягнути з неї аліменти на утримання її малолітніх дітей у розмірі 1/2 доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину від дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття на користь закладу чи особи, куди їх буде влаштовано. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що ОСОБА_2 є матірю малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідачка у шлюбі не перебувала. Відомості про батька дітей записані на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Діти перебувають на обліку в управлінні-службі у справах дітей як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах (батьки ухиляються від виконання батьківських обовязків). Також, сімя перебуває на обліку в центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Через безвідповідальність матері, діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не були влаштованими до дошкільного навчального закладу, ОСОБА_4 логопеда не відвідував. Хоча ОСОБА_6 є багатодітною матірю, посвідчення багатодітної матері до теперішнього часу оформити не спромоглася, чим позбавила дітей можливих пільг. 15 червня 2016 року при обстеженні житлово-побутових умов дітей за адресою: АДРЕСА_1, їх було виявлено незадовільним. З молодшим ОСОБА_5 перебувала стороння жінка - гр. ОСОБА_7, яка у 2016 році Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровськ позбавлена батьківських прав відносно своїх двох малолітніх дітей. Про місце знаходження ОСОБА_8 А.І. не знала, звязку з нею не було декілька днів. Богдан виглядав неохайно, хворобливо, потребував медичної допомоги. Управлінням-службою дитині було негайно викликано сімейного лікаря-педіатра. На момент перевірки готові страви та запас продуктів були відсутніми. За час перебування комісії за вказаною адресою зявилася мати, яку вкотре було попереджено про правові наслідки невиконання батьківських обовязків, у тому числі позбавлення батьківських прав. У 2016 році мати з дітьми змінила місце проживання, переїхавши до співмешканця, гр. ОСОБА_9, за адресою: просп. ОСОБА_10 (вул. ОСОБА_11)АДРЕСА_2. Отримуючи державну допомогу на дітей, ані ОСОБА_2, ані ОСОБА_9 не працювали, проживали за рахунок державних виплат, зловживали алкогольними напоями, вели асоціальний спосіб життя, збирали вдома сумнівні компанії, вчиняли бійки. ОСОБА_9, раніше засуджений, в стані алкогольного спяніння вчиняв фізичне насильство щодо ОСОБА_2 у присутності дітей, що негативно впливало на їх психіку, ставило під загрозу їх життя та здоровя. Обстеженням житлово-побутових умов за вказаною адресою їх було виявлено незадовільними, готові страви та запас продуктів були відсутніми, від матері було чутно запах алкоголю. Тому, з 03.01.2017 року по теперішній час діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тимчасово перебувають на повному державному забезпеченні у комунальному закладі центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. ОСОБА_12 03.01.2017 року за сприянням управління-служби було влаштовано до ДЗ «СБЛ № 1 МОЗ України», де він перебував до 13.01.2017 року без матері. За час перебування хлопчика у медичному закладі, мати його відвідала лише двічі. 13.01.2017 ОСОБА_12 було переведено до КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР, де він перебуває по теперішній час на повному державному забезпеченні. Мати дитину періодично відвідує. Згідно інформації адміністрації центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 28.08.2017, за час перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у закладі, мати ОСОБА_2 відвідувала їх лише один раз - 11.08.2017 року. За допомогою чи консультацією до адміністрації, психолога закладу мати не зверталась, долею та життям дітей не цікавилась, матеріальної допомоги не надавала. З метою збереження дітей у сімї, питання причин невиконання ОСОБА_2 батьківських обовязків неодноразово розглядалося на комісії з питань захисту прав дітей виконкому. Матері надавалися рекомендації субєктів соціальної роботи, щодо підвищення батьківського потенціалу, покращення життя дітей, розяснювалися правові наслідки невиконання батьківських обовязків. Проте, мати постійно нехтувала діючим законодавством та інтересами дітей, за період тимчасового їх перебування у державних закладах не виконала жодних рекомендацій для їх повернення, не співпрацює з субєктами соціальної роботи. Такий асоціальний спосіб життя ОСОБА_2 та її суспільне оточення ставить під загрозу життя та здоровя її малолітніх дітей.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги позивача підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі, вказавши, що відповідачка своїх батьківських обовязків не виконує. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в позовній заяві та зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомила.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши представника позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У судовому засіданні було встановлено, що відповідачка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, є матірю малолітніх дітей:

-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-КИ № 166136, виданим 04.03.2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 219 від 04.03.2008 року (а.с.6);

-ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-КИ № 327920, виданим 22.02.2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 207 від 22.02.2011 року (а.с.8);

-ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії І-КИ № 530227, виданим 10.02.2015 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 130 від 10.02.2015 року (а.с.10).

Відомості про батька дітей записані на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується відповідними листами Красногвардійського районного у місті Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.7,9,11).

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Проте, мати дітей свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, а саме: ухиляються від їх виконання, байдуже ставиться до виховання дітей, що негативно впливає на емоційний та фізичний стан дітей.

Відповідачка неодноразово була попереджена Управлінням-службою у справах дітей виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради щодо недопущення невиконання нею батьківських обовязків, а у разі допущення таких дій з її боку - її буде притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ст. 184 КУпАП (а.с.30-31).

Проте, відповідачка проігнорувала вищевказані попередження та продовжує не виконувати батьківські обовязки щодо своїх малолітніх дітей.

У звязку з вищевказаним, постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2014 року відповідачку було визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Вказана постанова скасована не була та набрала законної сили 08 грудня 2014 року (а.с.18).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини щодо невиконання відповідачкою своїх батьківських обовязків щодо її малолітніх дітей не потребують доказування, оскільки ці обставини вже встановлені постановою суду по вищевказаній справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили.

Згідно численних актів обстеження житлово-побутових умов сімї відповідачки, комісія прийшла до висновку, що для виховання, проживання та повернення дітей із закладів соціального захисту умови не створені. У квартирі взагалі відсутні будь-які меблі для сну, дитячий одяг, іграшки, предмети особистої гігієни тощо. Під час останнього виходу комісії - доступ до квартири був вільним (двері були відчинені). У квартирі перебував чоловік, який назвався «Олександром». Інші анкетні дані не називав; документи, які засвідчують особу не надав. Останній перебував у стані сильного алкогольного спяніння та повідомив, що він є знайомим гр. гр. ОСОБА_13, ОСОБА_9 07.12.2017 року, коли він заснув у даній квартирі, останні перебували вдома, а коли прокинувся, то вдома нікого не було. Де мешканці житла та коли повернуться, він не знав, звязку з ними не мав. На момент обстеження житла на кухні були залишки розпиття спиртних напоїв, а саме: на столі були 3 чарки з-під спиртного, на тарілках залишки недоїдків, від «Олександра» було чутно характерний алкогольний запах. Вказаний чоловік показав своє місце для сну: у кімнаті № 1 на підлозі на ковдрі, біля батареї. Комісія прийшла до висновку: з останнього візиту за даною адресою (21.11.2017) позитивні зміни на краще знову не відбулися. Мати не створила безпечні умови для повернення дітей з закладів соціального захисту, не забезпечила їх необхідним для нормальної життєдіяльності. Діти продовжують перебування в закладах соціального захисту, залишаються на обліку в УССД.

Згідно характеристик, складених на малолітнього ОСОБА_3 директором та соціальним педагогом школи, яку відвідує дитина, ОСОБА_3 виховується в сімї, яка потрапила у складні життєві обставини. Батько хлопчика помер. Мати ОСОБА_2 на вихованні має трьох дітей, не працює, житло винаймає. ОСОБА_6 схильна до зловживання спиртними напоями, доглядом за дітьми та їх вихованням не займається. Хлопчик часто має педикульоз, а мати лікує його тривалий час. Микиту зі школи забирають сторонні люди. Мати часто залишає дітей без нагляду і вдень і вночі і сусіди змушені підгодовувати дітей та наглядати за ними. Було декілька випадків, коли мати була відсутня вдома більше трьох діб. ОСОБА_2 до помешкання приводить своїх нетверезих друзів, розпиває з ними спиртні напої, що створює загрозу здоровю та нормальному розвитку дітей. Батьківські збори ОСОБА_2 не відвідує, навчанням та поведінкою сина не цікавиться, виконання домашніх завдань не контролює. Сімя за фактом багатодітна, але підготувати документи для набуття відповідного статусу мати за півтора року так і не спромоглась. На засіданні Ради профілактики школи прийняте рішення про постановку на облік сімї ОСОБА_2, як такої, що потрапила у складні життєві обставини.

Згідно інформації ДЗ «СБЛ № 1 МОЗ України», де медично обслуговуються малолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 рекомендації та призначення дільничного педіатра матірю виконуються не в повному обсязі. У квартирі брудно. Щорічний диспансерний огляд ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проведено також не в повному обсязі. Богдану диспансеризація взагалі не проведена. При кількох активних відвідуваннях дільничною медсестрою матері залишалися запрошення та проводилися бесіди про необхідність проведення дітям щорічної диспансеризації. Мати на проведені бесіди та запрошення не реагувала. ОСОБА_14 має діагноз «Загальне недорозвинення мови», рекомендовано заняття з логопедом.

Через безвідповідальність матері, діти ОСОБА_14 та ОСОБА_5 не були влаштованими до дошкільного навчального закладу, ОСОБА_14 логопеда не відвідував.

У звязку з таким ставленням відповідачки до своїх батьківських обовязків, з 03.01.2017 по теперішній час її діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тимчасово перебувають на повному державному забезпеченні у Комунальному закладі центрі соціально-психологічної реабілітації дітей за адресою: м. Дніпро, вул. Тверська, 41.

За час перебування дітей у закладі їх мати, ОСОБА_2, дітей відвідувала 23.01.2017 року, 22.03.2017 року та 11.08.2017 року. Після останнього візиту мама ні в телефонному режимі, ні іншими засобами інформації долею дітей не цікавилась, матеріальної допомоги не надавала, що підтверджується листом Комунального закладу центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 08.12.2017 року за № 01-23/253.

ОСОБА_12 03.01.2017 року за сприянням управління-служби було влаштовано до ДЗ «СБЛ № 1 МОЗ України», де він перебував до 13.01.2017 без матері. За час перебування хлопчика у медичному закладі, мати його відвідала лише двічі.

13 січня 2017 року ОСОБА_12 було переведено до Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» за адресою: м. Дніпро, вул. Петрозаводська, буд.371-А, де він перебуває по теперішній час на повному державному забезпеченні.

Згідно листа Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» від 08.12.2017 року за № 588/1.1-29, за весь період перебування ОСОБА_12 у будинку дитини, з 13.01.2017 року, мати відвідувала його: 13.01.2017 року, 12.02.2017 року, 18.02.2017 року, 25.03.2017 року, 16.07.2017 року, 24.07.2017 року, 01.08.2017 року, цікавилась станом його здоров'я, приносила ласощі та предмети догляду. З 02.08.2017 року по теперішній час громадянка ОСОБА_2 свого малолітнього сина ОСОБА_5 не відвідувала, не цікавилась станом його здоров'я ні письмово, ні по телефону, не надавала будь-якої допомоги, не виявляла до своєї дитини батьківської турботи та піклування.

Вищевказані обставини, зокрема, щодо невиконання відповідачкою своїх батьківських обовязків щодо її малолітніх дітей, також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_15, яка була вчителькою малолітнього ОСОБА_3 у першому класі; ОСОБА_16, яка є спеціалістом управління-служби у справах дітей; ОСОБА_17, яка є хрещеною матірю ОСОБА_4; та ОСОБА_18, яка є невісткою відповідачки.

Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства.

Однак, в даній сім'ї мати не створила дітям повноцінні і достойні умови життя. Мати не забезпечила її належними житлово-побутовими умовами та не намагається дбати про гігієнічні потреби дітей, неодноразово попереджалася про неприпустимість такого відношення до своїх дітей, але відповідачка проігнорувала ці попередження.

Для набуття правового статусу дітей, позбавлених батьківського піклування й отримання, у звязку з цим, захисту та допомоги з боку держави, вирішення питання щодо подальшого влаштування дітей, позивач, в інтересах малолітніх дітей, просив припинити особисті немайнові права та обовязки відповідачки по відношенню до її дітей.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 28.09.2017 року за № 989 «Про доцільність позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3», виходячи з інтересів дітей, враховуючи те, що поведінка відповідачки є винною, вона злісно ухиляється від виховання дітей, керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, орган опіки вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Таким чином, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає, що обставини, зазначені позивачем в його позовній заяві, знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи.

При цьому, інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, суд дійшов висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

При цьому, судом також встановлено, що відповідачка не забезпечує своїх дітей та добровільно допомогу на їхнє утримання не надає.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Тобто, утримання відповідачкою своїх дітей є не її правом, а її обовязком.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобовязує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно же з ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

У звязку з вищевказаними положеннями чинного законодавства, з відповідачки слід стягнути аліменти на утримання її дітей в судовому порядку.

Позивач просив суд визначити аліменти в частині від заробітку відповідачки в розмірі 1/2 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Проте, судом встановлено, що відповідачка офіційно не працевлаштована та не має постійне регулярне джерело доходу, а доказів іншого суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Тому, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідачки на утримання її малолітніх дітей, у твердій грошовій сумі.

В силу ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема у статті 182 СК України частину другу викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

В свою чергу, згідно з положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», Установити у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення:

- дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні;

- дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень;

- працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні;

- осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Відповідачка є матірю трьох малолітніх дітей, з яких: двом дітям - більше 6 років; та одній - до 6 років, у звязку з чим, враховуючи, що на кожну дитину розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідачки на утримання її малолітніх дітей, у розмірі 2500 грн.

За таких обставин, з урахуванням положень ч. 2 ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. 00 коп. щомісячно, що підлягає індексації згідно до закону, починаючи стягнення з 07 вересня 2017 року та до досягнення дітьми повноліття, на користь закладу або особи, куди буде влаштовано дітей, допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 1280 грн. 00 коп., з яких: судовий збір за позовні вимоги майнового характеру в сумі 640 грн. 00 коп. (в частині стягнення аліментів) та судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру в сумі 640 грн. 00 коп. (в частині позбавлення батьківських прав), оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 19, 150, 155, 164-166, 180-184, 191 СК України, Законом України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 3, 23 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 169, 179, 209, 212-215, 224-227, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Органа опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у місті Дніпрі ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. 00 коп. щомісячно, що підлягає індексації згідно до закону, починаючи стягнення з 07 вересня 2017 року та до досягнення дітьми повноліття, на користь закладу або особи, куди буде влаштовано дітей.

На підставі ст. 367 ЦПК України, допустити рішення про стягнення аліментів до негайного виконання в межах суми платежу за 1 місяць.

Копію рішення направити в Чечелівський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - для відома.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1280 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова