Справа № 199/1663/17
РІШЕННЯ

Іменем України

16.06.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Куземі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з даним позовом до відповідача, зазначивши, що вона є власником будинку № 65 по вул.Лозовій у м.Дніпрі. У вказаному будинку на даний час зареєстрована колишня дружина сина позивача - відповідач по справі, яка не проживає там з грудня 2014 року. Відповідач виїхала з будинку у зв'язку з розірванням шлюбу з сином позивача проживати за іншою адресою, її особистих речей в будинку немає, до цього часу в добровільному порядку з реєстраційного обліку не знялась.У зв'язку з цим позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

У судовому засіданні представник позивача надала пояснення, аналогічні змісту позовних вимог, на задоволені позову наполягала.

Відповідач та його представник до судового засідання не з'явились, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про відкладення слухання справи у звязку з хворобою представника відповідача, однак доказів поважності причин неявки суду не надано, тому суд розцінює таку поведінку як зловживання своїми правами та умисне затягування розгляду справи. Відповідачем надані заперечення проти позову, в якому зазначила, що виїхала з будинку позивача у зв'язку з розлученням з сином позивача у листопаді 2014 року в орендоване житло, та оскільки має до позивача та до свого колишнього чоловіка сина позивача претензії фінансового характеру, тому у разі сплати позивачем та її сином грошових коштів на користь відповідача погоджувалась знятись з реєстраційного обліку з будинку позивача.

Суд, вислухавши представника позивача, допитавши свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить будинок № 65 по вул.Лозовій у м.Дніпрі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.11.2007 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради.

У даному будинку зареєстрована, однак не проживає, колишня дружина сина позивача ОСОБА_2, відповідач по справі. Відповідач не проживає за вказаною адресою з грудня 2014 року, що підтверджується актом сусідів будинку № 65 по вул.Лозовій у м.Дніпрі, що завірений квартальним комітетом №18 Амур-Нижньодніпровського району 24.05.2017 року, а також показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які суду пояснили, що відповідачка наприкінці 2014 року добровільно виїхала з будинку позивача, забравши всі особисті речі та меблі, до теперішнього часу жодного разу не приходила у будинок, спору при виїзді відповідача не було. Крім того, у своїх запереченнях відповідач підтвердила, що не проживає у вищевказаному будинку з листопада 2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, тому повинні бути задоволенні.

Суд не приймає до уваги заперечення проти позову відповідача, оскільки наявність майнового спору між відповідачем та позивачем, чи з сином останньої, не є підставою для права користування житловим будинком та реєстрації в ньому. При цьому відповідач не позбавлена права захищати свої порушені права при вирішенні майнового спору у судовому порядку.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 319, 391, 405 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком № 65 по вулиці Лозовій в місті Дніпрі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, що не були присутніми при його проголошенні, у той же строк з часу отримання копії рішення.

Суддя