Справа № 369/1727/17 Головуючий у І інстанції Усатов Д. Д.
Провадження № 22-ц/780/5296/17 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 40 28.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Сліпченка О.І., Гуля В.В.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Золота середина» та народного депутата України ОСОБА_3 про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на інформаційному порталі obozrevatel.com опублікована інформація під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», в якій зазначено, що народний депутат України ОСОБА_3 звернулася з депутатським запитом до Міністра внутрішніх справ України, де просить позбавити його батьківських прав та звинувачує у схилянні дітей до сексуальних стосунків перед та після концертних виступів групи «ОРЕN KIDS», одна із учасників якої є його донькою.

Вказує, що інформація є неправдивою, а також дії пані ОСОБА_3, та інформаційного порталу власником якого є ТОВ «Золота Середина» який поширив дану інформацію паплюжать його честь та гідність, оскільки дану публікацію бачать і читають всі громадяни України та громадяни інших країн, а також всі ті хто є його клієнтами по роботі. Через відповідача позивач вимушений відповідати на безліч питань клієнтів про обставини, що описуються в даній публікації. Робочі дні починаються із спростування фактів які паплюжать його честь та честь його сім'ї, що є для нього принизливим, не кажучи про те, що позивач ризикує через відповідача втратити репутацію. Після виходу даної публікації позивач отримав душевну травму, від якої не може відійти навіть зараз, що завдає йому моральних страждань. Тому просив суд визнати інформацію поширену у схилянні дітей учасниць групи «ОРЕN KIDS» до сексуальних стосунків такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2, та спростувати у такий же спосіб. Зобов'язати відповідача ТОВ «Золота Середина» та Народного депутата України ОСОБА_3, публічно вибачитися перед позивачем за розповсюдження неправдивих відомостей, що паплюжать честь і гідність позивача. Стягнути солідарно з відповідачівТОВ «Золота Середина» та Народного депутата України ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 217 000 тисяч гривень моральної шкоди, завданої розповсюдженням неправдивих відомостей.

В своїх письмових запереченнях відповідач ТОВ «Золота Середина» зазначив, що позов є необґрунтованим, оскільки відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відсутній юридичний склад правопорушення, наявність якого, може бути підставою для задоволення позову. У статті не міститься жодних даних, які б вказували на те, що розміщена інформація стосується саме позивача. До того ж, аналогічна справа розглядалась судами усіх інстанцій та зі змісту рішень яких можна зробити висновок, що повідомлення прізвища та імені особи у певній статті не дає можливості встановити, що така стаття стосується саме позивача, ім'я та прізвище якого відповідало імені та прізвищу особи, вказаної у статті. Крім того, не надано жодного доказу, яким чином інформація викладена у статті порушила особисті немайнові права позивача, що також належить до юридичного складу вказаного правопорушення.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач подав апеляційну скаргу посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, вважає, що при вирішенні питання про визнання поширеної інформації недостовірною, судом повинно бути встановлено, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням, тому вважає той факт, що у статті оприлюднений запит народного депутата де є твердження того, що неповнолітніх схиляють до сексуальних стосунків перед та після концертів, не може біти оціночним твердженням. Крім того, судом невірно визначено статус документу направленого до МВС, оскільки мова йде не про звернення, а про запит, що в свою чергу тягне за собою різні процесуальні дії. Тому вважає свій позов обґрунтованим та просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

У запереченнях, ТОВ «Золота Середина» зазначив, що стаття не містить жодних даних, які б вказували на те, що розміщена інформація стосується саме позивача, оскільки відсутні факти, які б давали можливість читачам встановити зв'язок між особами про яких йде мова та позивачем, тому не надано доказів яким чином інформація, викладена у статті порушила особисті немайнові права позивача.

Крім того, відповідач послався, що роздруківка інтернет-сторінок сама по собі не може бути доказом у справі, тому вважає що позивачем не надано доказів на підтвердження факту поширення інформації, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що інформація, яку просить спростувати позивач є констатацією фактів звернень Народних депутатів України до компетентних органів державної влади, а не фактичними твердженнями, при цьому позивачем не доведено, що ця інформація порушує його особисті немайнові права.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду з таких підстав.

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач просив захистити його честь, гідність, ділову репутацію, посилаючись на те, що поширення недостовірної інформації відповідачем було здійснено шляхом надання депутатського запиту та опублікування інформації на сайті obozrevatel.com під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», метою якого було створення негативного ставлення з боку суспільства до нього та до музичного гурту «ОРЕN KIDS».

Відповідач ТОВ «Золота середина» заперечуючи проти позову, зазначив, що у статті не міститься жодних даних, які б вказували на те, що розміщена інформація стосується саме позивача.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

У пункті 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб- сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.

Таким чином, судом першої інстанції враховано, що не можна визначити того, шо інформація наведена у статті інтернет-видання, стосується позивача, крім того, опубліковані відомості, не є авторськими матеріалами, а є републікованим матеріалом, а тому до ТОВ "Золота середина" не можуть бути пред'явлені вимоги щодо визнання такої інформації недостовірною та її спростування.

Також слід зазначити, що у випадку, коли особа звертається до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40, а не поширення недостовірної інформації.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивач не довів відсутність підстав для звернення відповідача народного депутата України ОСОБА_3 на виконання свого громадського обов'язку до відповідних органів з метою їх перевірки, уповноваженими на це законом посадовими особами.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд врахував конкретні обставини у справі і прийняв де уваги, що інформація, яку просить спростувати позивач, не є фактичними твердженнями, оскільки є констатацією фактів звернень Народних депутатів України до компетентних органів державної влади, при цьому позивачем не доведено, що ця інформація порушує його особисті немайнові права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 308,314,315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :