Справа № 0820/1956/2012
Провадження № 4-с/324/2/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

при секретарі Басараб А.О.,

за участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пологи скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 як боржник у виконавчому провадженні №34212487 звернувся до Пологівського районного суду Запорізької області зі скаргою на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 в межах примусового виконання виконавчого документу, виданого на підставі рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 28 серпня 2012 року у справі №0820/1956/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 зазначив, що він звертається до суду зі скаргою з метою захисту своїх прав та законних інтересів, які були порушені старшим державним виконавцем Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі за текстом Пологівського районного ВДВС) ОСОБА_2 при примусовому виконанні судового рішення про стягнення з нього, ОСОБА_1, на користь стягувача ОСОБА_3 аліментів на утримання двох неповнолітніх синів.

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 28 серпня 2012 року у справі №0820/1956/2012 було постановлено стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 17 квітня 2012 року та до повноліття дітей. Рішення набрало законної сили та було звернуто до примусового виконання, у звязку з чим Пологівським районним ВДВС було відкрито виконавче провадження №34212487.

ОСОБА_1 зазначає у скарзі до суду, що він у лютому 2015 року заборгованість по аліментам, яка у нього утворилася на той час, у повному обсязі відшкодував стягувачу ОСОБА_3

З 2015 року по теперішній час він ніде не працює. Судовим рішенням від 10 липня 2015 року він визнаний таким, що втратив право проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3 (нині Магістральна) у м.Пологи Запорізької області, де він раніше був зареєстрованим і проживав фактично. Ще до постановлення зазначеного судового рішення він проживав без реєстрації в м.Оріхів Запорізької області, де проживає і наразі без реєстрації.

У звязку з погашенням у повному обсязі заборгованості по аліментам до 01 лютого 2015 року у нього не було будь-якої заборгованості перед стягувачем аліментів.

09 серпня 2017 року він отримав від Пологівського районного відділу ДВС розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, згідно якого за розрахунками старшого державного виконавця зазначеного ВДВС ОСОБА_2 у нього, ОСОБА_1, за період з 01 лютого 2015 року по 10 серпня 2017 року перед стягувачем ОСОБА_3 наявна заборгованість за аліментами в сумі 43947 грн. 29 коп.

10 серпня 2017 року він звернувся до Пологівського районного відділу ДВС із вимогою про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів, однак ця його вимога залишилася без задоволення, про що його було проінформовано листом «Про надання розяснення» від 10 серпня 2017 року за №1623-39/9793.

ОСОБА_1 вважає, що зазначений розрахунок є таким, що складений в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» і діючого законодавства України, оскільки станом на лютий 2015 року його старший син ОСОБА_4 вже був повнолітнім, тому старший державний виконавець Колесник О.П. при розрахунку заборгованості повинна була взяти це до уваги і нарахування здійснювати, виходячи з того, що аліменти сплачуються, починаючи з 01 лютого 2015 року, вже на одного неповнолітнього сина, а не на двох. Крім того, в порушення судового рішення старший державний виконавець застосувала при розрахунку заборгованості показник середньомісячної заробітної плати по Пологівському району Запорізької області, в той час як судове рішення чітко визначає розмір аліментів, які він, ОСОБА_1, повинен сплачувати. І в судовому рішенні ніякої мови про середньомісячну заробітну плату не ведеться. Крім того, зазначено в скарзі ОСОБА_1, якщо навіть погодитися з тим, що аліменти слід нараховувати по середньомісячній зарплаті, то він проживає вже давно не в м.Пологи, а в м.Оріхів Запорізької області, що не було взято до уваги старшим державним виконавцем при розрахунку заборгованості.

Розрахунок, наданий старшим державним виконавцем Колесник О.П., зазначає ОСОБА_1 в скарзі до суду, не зрозумілий та містить не зрозумілі цифри, чого тільки вартує цифра 22667,68 грн. Виходячи із постановленого рішення суду у справі №0820/1956/2012 та логіки старшого державного виконавця Колесник О.П.. середньомісячна заробітна плата по Пологівському району Запорізької області у період з 01 липня 2016 року по 31 липня 2017 року повинна була становити: 22667,68х3 = 68003 грн. 04 коп.

Тому заявник переконаний, шо старший державний виконавець Колесник О.П. неправомірно склала розрахунок його заборгованості, на підставі якого прийняла рішення про стягнення зі ОСОБА_1 станом на 10 серпня 2017 року 43947 грн. 29 коп. заборгованості по аліментам.

ОСОБА_1 зазначив у скарзі, що відповідно до ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Отже, старший державний виконавець Колесник О.П. при виконанні виконавчого провадження повинен діяти виключно так, як міститься у резолютивній частині рішення Пологівського районного суду та виконавчому листі, який видав цей суд.

В даному випадку резолютивна частина рішення суду, яка дослівно викладена у виконавчому листі, містить імперативну норму, а саме: стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Ні про яку середньомісячну зарплату мова тут взагалі не йде.

Отже, на переконання заявника, старший державний виконавець, маючи дані про отримання боржником доходу, веде нарахування аліментів на двох дітей відповідно до частини доходу заявника, тобто третини отриманих ним доходів. Або у випадку відсутності даних про наявність у боржника будь-яких доходів вести нарахування аліментів на дітей відповідно до даних управління статистики, а саме 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину. Інші варіанти нарахування аліментів не передбачені у рішенні Пологівського районного суду Запорізької області від 28 серпня 2012 року у справі №0820/1956/2012.

У виконавчому провадженні відсутня будь-яка інформація про отримання ним, ОСОБА_1, будь-яких доходів у період з 01 лютого 2015 року і до тепер, а тому на переконання заявника старший державний виконавець Колесник О.П. повинен провести нарахування заборгованості по аліментах заявника відповідно до затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, виходячи з вимог Законів України «Про державний бюджет України» на відповідні роки 2015, 2016, 2017, з посиланням на норми яких ОСОБА_1 приводить власний розрахунок заборгованості, яку він має перед боржником за період з 01 лютого 2015 року по 10 серпня 2017 року, розмір якого становить 13544 грн. 77 коп.

З посиланням на ст.19 Конституції України, ст.ст.48,59,74 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_1 просить суд: 1) визнати протиправними дії та бездіяльність старшого державного виконавця Пологівського районного відділу ДВС ОСОБА_2 в частині винесення рішення про заборгованість по аліментах ОСОБА_1 станом на 10 серпня 2017 року у розмірі 43947,29 грн. та непроведення перерахунку на його вимогу; 2) визнати неправомірним та скасувати порядок розрахунків заборгованості та сам розрахунок заборгованості боржника по аліментах старшого державного виконавця Пологівського районного відділу ДВС ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 станом на 10 серпня 2017 року у сумі 43947,29 грн; 3) визнати правильним порядок розрахунків заборгованості та сам розрахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_1 станом на 10 серпня 2017 року в сумі 13544,77 грн.; 4) зобовязати старшого державного виконавця Пологівського районного відділу ДВС ОСОБА_2 скасувати своє рішення про заборгованість по аліментах ОСОБА_1 у сумі 43947,29 грн. та провести перерахунок заборгованості по аліментах стосовно ОСОБА_1.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав доводи своєї скарги з зазначених у ній підстав, просив задовольнити її у повному обсязі.

У судовому засіданні 04 вересня 2017 року старший державний виконавець Пологівського районного відділу ДВС ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення скарги ОСОБА_1, просила відмовити в її задоволенні з тих підстав, що заява про зміну способу стягнення алментів зі ОСОБА_1 на утримання двох його синів до відділу ДВС не надходила, а тому підстав для визначення іншого розміру аліментів, ніж це передбачено судовим рішенням, у неї як посадової особи не було відповідно до вимог ч.3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» і п.2 ст.195 СК України. На підтвердження своєї позиції старшим державним виконавцем Колесник О.П. були надані суду письмові заперечення (а.с.19).

Будучи належним чином повідомленою про явку в судове засідання (а.с.38), ОСОБА_2 в суд не явилася, повідомивши за телефоном, що у звязку з перебуванням на примусовому виконанні просить суд завершити розгляд скарги ОСОБА_1 в її відсутність.

Суд, вислухав ОСОБА_1, старшого державного виконавця Колесник О.П., беручи до уваги наполягання на задоволенні скарги заявником і заперечення проти скарги посадовою особою, дії і бездіяльність якої оскаржує заявник, дослідивши письмові матеріали скарги, а також виконавче провадження №34212487 від 11 вересня 2012 року, приходить до висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ст.4 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що 28 серпня 2012 року Пологівським районним судом Запорізької області в результаті розгляду позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів було постановлено судове рішення, яким зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання їх неповнолітніх синів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 і Олександра ІНФОРМАЦІЯ_2 по 1/3 частині його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 17 квітня 2012 року до повноліття дітей.

Рішення суду набрало законної сили і було звернуто до примусового виконання.

11 вересня 2012 року посадовою особою відділу ДВС Пологівського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження №34212487 на підставі виконавчого документу.

З виконавчого провадження №34212487 судом встановлено, що виконавчий лист був направлений до ФОП Бондар, де працював боржник ОСОБА_1, а 07 жовтня 2013 року звільнився, у звязку з чим виконавчий документ був повернутий до відділу ДВС. Заборгованість на дату звільнення складала 10919,74 грн. Виконавчий документ був спрямований до Пологівського районного центру зайнятості, звідки був повернутий 03 липня 2014 року з повідомленням, що аліменти стягувалися з 11 грудня 2013 року по 06 травня 2014 року, заборгованість складала 16959,38 грн.

За матеріалами виконавчого провадження вбачається, що з травня 2014 року ОСОБА_1 не працює, соціальні, пенсійні виплати, виплати по безробіттю і інші доходи не отримує.

Своєю заявою до відділу ДВС від 19 лютого 2015 року стягувач ОСОБА_3 повідомила начальника відділу, що ОСОБА_1 станом на 31 січня 2015 року заборгованість по аліментам сплатив у повному обсязі, і тому вона станом на 31 січня 2015 року претензій до нього по сплаті аліментів не має.

Своєю заявою до відділу ДВС від 17 березня 2015 року стягувач ОСОБА_3 повідомила начальника відділу, що ОСОБА_1 зареєстрований у м.Пологи, а проживає фактично у м.Гуляйполе.

Згідно копії судового рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 10 липня 2015 року ОСОБА_1 визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку №16 по вул.К.Маркса у м.Пологи Запорізької області. Рішення набрало законної сили 21 липня 2015 року.

Як пояснив ОСОБА_1 суду, ще до набрання зазначеним судовим рішенням законної сили і до винесення цього судового рішення він не проживав у м.Пологи і в Пологівському районі Запорізької області, а проживав без реєстрації у м.Оріхів Запорізької області. При цьому він про зміну місця проживання відділ ДВС не повідомляв.

Своєю заявою до відділу ДВС від 09 серпня 2017 року ОСОБА_1 просив зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються за судовим рішенням, з 1/3 частини на 1/6 частину у звязку з досягненням повноліття сином ОСОБА_4.

10 серпня 2017 року ОСОБА_1 в.о.начальника відділу ДВС ОСОБА_6 було розяснено, що державний виконавець не наділений ні обовязком, ні правом на звернення до суду щодо встановлення чи зміну способу і порядку виконання судового рішення, у звязку з чим в подальшому стягнення аліментів буде здійснюватися у спосіб і порядок, який вказаний у виконавчому листі.

Згідно розрахунку заборгованості боржника ОСОБА_1 по аліментах, складеного старшим державним виконавцем Колесник О.П. і затвердженого в.о.начальника відділу ДВС ОСОБА_6 14 серпня 2017 року, з 01 лютого 2015 року по 10 серпня 2017 року у боржника ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів в сумі 43947, 29 грн.

При цьому суд відзначає, що у виконавчому провадженні відсутні будь-які дані, на підставі яких саме старшим державним виконавцем здійснений такий розрахунок заборгованості, а саме довідка (інформація) управління статистики у районі (в області). Не було надано відділом ДВС таких даних і суду під час розгляду скарги.

Натомість, заявником до скарги долучена копія довідки ГУ статистики у Запорізькій області від 28 серпня 2017 року №12.2-07/80 ПІ, в якій поквартально за 2015-2016 роки, а також за 1 квартал 2017 року зазначений розмір заробітної плати штатних працівників Пологівського району в 2015-2017 роках, з аналізу якої суд дійшов висновку, що розміри середньомісячної зарплати по Пологівському районі Запорізької області (і, як наслідок, розрахунок заборгованості у місяць) співпадають за 4-й квартал 2015 року, 1-3 квартали 2016 року. Розмір середньомісячної зарплати до 4-го кварталу 2015 року не співпадає, а порівняти дані заявника (тобто ГУ статистики у Запорізькій області) і старшого державного виконавця за 1-й квартал 2017 року не є можливим, оскільки такі дані у поясненнях до розрахунку заборгованості відсутні. Є незрозумілим без наявних даних у виконавчому провадженні, якими керувався старший державний виконавець при здійсненні розрахунку, з яких підстав старшим державним виконавцем розрахунок заборгованості здійснювався не поквартально (згідно даних статоргану, бо вони зазначаються зазвичай поквартально), а іншим способом.

Не може погодитися суд з запереченнями старшого державного виконавця проти скарги ОСОБА_1 з тих підстав, що державний виконавець не має права, а тим більше обовязку щодо самостійного визначення розміру аліментів у разі, коли один із дітей, на утримання якого стягуються аліменти, досягає повноліття, з огляду на наступне.

Згідно ч.3 ст.183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто із батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Тому, на переконання суду, державний виконавець, який у своїй діяльності керується в тому числі і нормами СК України, як вірно зазначено у письмових запереченнях на скаргу, відповідно до вимог ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» повинен був після досягнення повноліття старшому сину боржника у січні 2015 року визначити розмір частки аліментів на сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4.

У звязку з зазначеним вище суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_1, оскільки з аналізу добутих у судовому засіданні доказів і вимог чинного законодавства України, які викладені в ухвалі суду, встановлено порушення старшим державним виконавцем Колесник О.П. вимог Закону України «Про виконавче провадження» і Сімейного кодексу України.

Разом з тим, суд не може погодитися з доводами скарги ОСОБА_1 в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно п.4 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження.

Як встановлено судом, цієї вимоги Закону ОСОБА_1 не виконав.

Згідно ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч.4 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Згідно п.7.5.2 «Інструкції про проведення виконавчих дій», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року, розмір заборгованості з аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості в твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, то заборгованість визначається, виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості з аліментів і повідомити про нього стягувача і боржника.

У звязку з наведеним вище, а також приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 починаючи з 2014 року і по теперішній час є таким, що не працює і не отримує будь-який інший вид доходу, суд приходить до висновку, що старшим державним виконавцем обґрунтовано при розрахунку заборгованості бралася середня заробітна плата для даної місцевості. Тому суд приходить до висновку, що в цій частині скарга ОСОБА_1 є такою, що не ґрунтується на законі, а тому задоволенню саме в цій частині не підлягає.

Згідно ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають оскарженню рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення, у звязку з чим суд вважає, що в розумінні зазначеної норми закону, порядок розрахунку заборгованості та сам розрахунок заборгованості не є рішенням, а тому не можуть бути оскаржені (скасовані) внаслідок розгляду скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19,71,74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.183 Сімейного кодексу України, ст.ст.209, 210, 293, 383-388 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії та бездіяльність старшого державного виконавця Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 щодо здійснення розрахунку заборгованості боржника ОСОБА_1 по аліментам за період з 01 лютого 2015 року по 10 серпня 2017 року в сумі 43947 грн. 29 коп. і не проведення розрахунку цієї заборгованості на вимогу боржника ОСОБА_1.

Визнати таким, що суперечить вимогам чинного законодавства України, розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_1 по аліментам за період з 01 лютого 2015 року по 10 серпня 2017 року в сумі 43947 грн. 29 коп., здійснений старшим державним виконавцем Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2.

Зобовязати старшого державного виконавця Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 здійснити перерахунок загального розміру заборгованості за аліментними зобов'язаннями боржника ОСОБА_1 по аліментам за період з 01 лютого 2015 року по 10 серпня 2017 року відповідно до вимог чинного законодавства України.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 в іншій частині відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя: Кацаренко І.О.