Справа № 346/2183/17
Провадження № 2/346/1265/17
21 червня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі: головуючого-судді Хільчука І.І.,
секретаря Олексюк Г.І.,
з участю: представника позивачки ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: Коломийська міська державна нотаріальної контори про визнання недійсним заповіту,
16 травня 2017 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні її представник пояснила, що 15 листопада 2003 року помер дідусь позивачки ОСОБА_4. Він був вдруге одружений з ОСОБА_4 (д.п. ОСОБА_5) ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим відділом загсу Городенківського райвиконкому Івано-Франківської області від 30 грудня 1986 року, серія I- НМ № 408627.
ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності належала однокімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею, 54,0 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Коломийським бюро по приватизації державного житлового фонду від 06 квітня 1999 року.
Після смерті дідуся, все належне йому майно перейшло згідно заповіту у власність ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 8 червня 2004 року, серія ВВС № 916929, серія ВВС № 916928.
Від часу смерті дідуся, 15 листопада 2003 року, до моменту смерті ОСОБА_7, 23 листопада 2016 року вона постійно доглядала останню, оскільки ОСОБА_7 була хворою та потребувала стороннього догляду.
Протягом останніх років свого життя ОСОБА_7 зазначала, що все своє майно бажає залишити їй, оскільки протягом останніх трьох років вона доглядала її, допомагала матеріально, сплачувала комунальні послуги за належну їй квартиру, у звязку із частими загостреннями хвороб, постійно була з хворою, оплачувала кошти за лікування та медичні препарати, що підтверджується чеками.
23 листопада 2016 року ОСОБА_7 померла. Після її смерті вона звернулася до нотаріуса для оформлення права власності на квартиру. Однак, їй було відмовлено тому, що померла, ОСОБА_7, заповіла все майно своїй сестрі ОСОБА_3, оскільки боялася що її мама після смерті свого батька ОСОБА_4 перестане її доглядати та матеріально забезпечувати.
Заповідачка, після смерті дідуся була у пригніченому стані, оскільки померла єдина рідна їй людина, тому, що дітей вона не мала та потребувала сторонньої підтримки у звязку з погіршенням стану здоровя. На момент складення заповіту була безвольною і байдужою до життя, не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому й заповіла все своє майно сестрі.
Жодних коштів для похованням ОСОБА_7 відповідачем не було надано. ОСОБА_3 не відвідувала спадкодавця за місцем її проживання, не цікавилась її життям та здоровям, не спілкувалася з нею.
Питаннями проведення похорон померлої займалася вона, а також всі ритуальні послуги були сплачені нею.
Потягом останнього року ОСОБА_7 неодноразово збиралася скасувати заповіт від 03 жовтня 2006 та скласти новий, яким все своє майно заповісти їй, але в неї неочікувано погіршився стан здоровя, тому цього вона так і не змогла зробити.
Просить суд визнати заповіт від 03 жовтня 2006 року, посвідчений нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 1965, недійсним.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд розглядає справу в заочному провадженні на підставі наявних у ній доказів.
Нотаріус Коломийської міської державної нотаріальної контори, як третя особа, в судове засіданні не зявилася, але подала до суду письмове пояснення, згідно якого зазначає, що нею 03 жовтня 2006 року по реєстру № 1965 було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_7. Жодних сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності заповідачки не виникало, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії не було, заповідачка свідомо, розуміючи значення своїх дій посвідчувала заповіт на імя своєї сестри ОСОБА_3.
Крім того при посвідченні заповіту їй було розяснено, що в будь-який момент заповіт може бути скасовано або посвідчено новий. Заповідачка протягом 10 років заповіту не скасовувала та не склала нового.
Вважає, що заповідачка усвідомлювала значення своїх дій під час посвідчення заповіту та заповіт посвідчено згідно до вимог чинного законодавства.
Зясувавши обставини, на які представник позивачки посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.
Судом встановлено, що 30 грудня 1986 року було укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у відділі загсу Городенківського райвиконкому Івано-Франківської області, про що в книзі про укладення шлюбу зроблено запис за № 79 /а.с.9/.
ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності в рівних частках належала квартира АДРЕСА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданим Коломийським бюро по приватизації державного житлового фонду 06 квітня 1999 року, згідно з розпорядженням (наказом) від 09 лютого 1999 року за № 9037 та зареєстрованого в Коломийському МБТІ 20 липня 1999 року за № 4527 /а.с.6/.
15 листопада 2003 року помер дідусь позивачки - ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, яку прийняла його дружина ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори 08 червня 2004 року /а.с.7/.
З 15 листопада 2003 року по 23 листопада 2016 року ОСОБА_2 постійно доглядала за ОСОБА_7, допомагала їй матеріально, сплачувала комунальні послуги за належну їй квартиру, постійно була з хворою, оскільки вона потребувала стороннього догляду, оплачувала кошти за лікування та медичні препарати, що підтверджується чеками /а.с.13-14/.
Протягом останніх років свого життя ОСОБА_7 зазначала, що все своє майно бажає залишити внучці - ОСОБА_2, оскільки вона її доглядає, що в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Крім того свідки зазначили, що після смерті чоловіка ОСОБА_7 перебувала у пригніченому стані, неодноразово зверталася до невропатолога, тяжко хворіла, оскільки була інвалідом ІІ гр. ЧАЕС. Сестра та племінники доводили її до сліз та істерики, що також негативно позначалося на стані її здоровя, а тому вони не спілкувалися.
ОСОБА_3 не відвідувала ОСОБА_7 за місцем її проживання, не цікавилась її життям та здоровям. ОСОБА_7 неодноразово збиралася скасувати заповіт від 03 жовтня 2006 та скласти новий, яким все своє майно заповісти позивачці, але цього вона так і не змогла зробити.
23 листопада 2016 року ОСОБА_7 померла, складено відповідний актовий запис №560 /а.с.10/. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_3.
Питаннями проведення похорон померлої займалася ОСОБА_2, всі ритуальні послуги були сплачені нею, що підтверджується копією свідоцтва про поховання та квитанціями за ритуальні послуги /а.с.11-12/.
З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до нотаріуса, однак, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії тому, що ОСОБА_7 згідно заповіту від 03 жовтня 2006 року заповіла все майно своїй сестрі ОСОБА_3 /а.с.5/. Даний заповіт не скасовувався і не складався новий.
Однак, згідно думки спеціаліста, доктора медичних наук, професора Львівського національного медичного університету ім. Д. Галицького ОСОБА_11, ОСОБА_7 протягом тривалого часу включно з 2006 роком не могла повністю усвідомлювати свої дії та керувати ними, а дії її носили характер неусвідомлюваних вчинків і могли бути такими, що не відповідали її волі /а.с.54/.
Оскільки на момент складання заповіту ОСОБА_7 не могла повністю усвідомлювати свої дії та керувати ними, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати оспорюваний заповіт недійсним.
На підставі ст.,ст. 225, 1257 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними та керуючись ст.,ст. 209, 218, 224-229, 294 ЦПК України,
Позов задовольнити повністю.
Визнати заповіт від імені ОСОБА_7 від 03 жовтня 2006 року, посвідчений нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 1965, - недійсним.
Заочне рішення може бути переглянуто Коломийським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оригінал рішення зберігається в матеріалах справи № 346/2183/17.

Суддя Хільчук І. І.