АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду, заінтересовані особи Державна казначейська служба України, Дніпропетровська місцева прокуратура №3 , -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2017 року заяву ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду, заінтересовані особи Державна казначейська служба України, Дніпропетровська місцева прокуратура №3 повернуто заявнику. Розяснено заявнику право на звернення з даними вимогами в порядку позовного провадження (а.с.6).

Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_4 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та направити справу до того ж суду для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а.с.10-12).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

В порядку окремого провадження відповідно до розділу ІУ ЦПК України підлягають розгляду судом заяви про встановлення фактів (ст.256 ЦПК України).

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. До суду подається заява (ч.4 ст.235 ЦПК України).

Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ч.6 ст.235 ЦПК України).

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч.4 ст.256 ЦПК України).

Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч.1 ст.257 ЦПК України).

Справи позовного провадження суд розглядає за участю сторін (позивача, відповідача), третіх осіб.

До суду подається позовна заява (розділ ІІІ ЦПК України).

Так, дійсно ст.. 234 ЦПК України не передбачено вирішення питання про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду в порядку окремого провадження.

Частиною 4 ст. 110 ЦПК України передбачено, що позови повязані з відшкодування шкоди завданої особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача

ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою в порядку ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Зазначивши заінтересованими особами: Державну казначейське службу України та Дніпропетровську місцеву прокуратуру № 3. При цьому ОСОБА_4 при зверненні до суду послалася на процесуальні норми позовного провадження, що є взаємовиключним, бо справи чи розглядається в порядку окремого провадження, чи в порядку позовного провадження.

Суддя першої інстанції не вжив заходів для того, щоб вищевказані недоліки було усунено, тобто, щоб ОСОБА_4 процесуально визначився в якому порядку він звертається до суду чи окремого провадження, чи позовного провадження.

Зі змісту ухвали від 02 серпня 2017 року про повернення заяви вбачається, що суддя розглянув заяву ОСОБА_4 як позовну заяву та повернув таку на підставі п. 4 ч.3 ст.121 ЦПК України для подання до належного суду, тобто суду за підсудністю, визначеною ч. 2 ст. 109 ЦПК України, обґрунтувавши тим, що позови до юридичних осіб предявляються в суд за їх місцезнаходженням.

Висновок суду є процесуально неправильним.

Так, суддя мав залишити заяву ОСОБА_4 без руху з тим, щоб останній визначився, в якому порядку він звернулась до суду: чи в порядку окремого провадження (підсудність такої справи визначатиметься ч. 1 ст. 257 ЦПК України), чи в порядку позовного провадження (підсудність такої справи визначатиметься ст..110 ЦПК України).

Лише в залежності від того, в якому порядку звернувся ОСОБА_4 до суду, можливо визначитись з наявністю процесуальних підстав для подальшого процесуального руху заяви.

З огляду на викладене, ухвала про повернення заяви підлягає скасуванню, з передачею питання відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2017 скасувати, передати питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: