Справа № 308/4401/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 травня 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в порядку окремого провадження із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме: встановити те, що вона ОСОБА_1 є племінницею покійного ОСОБА_2; встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2007 року по день смерті ОСОБА_2

Заяви подані в порядку окремого провадження повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.119 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 258 цього Кодексу.

Згідно ст.258 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Важливе значення має вимога про обов'язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Частиною 3 статті 235 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Як вбачається із змісту заяви, встановлення факту родинних відносин та факту спільного проживання заявника із спадкодавцем необхідно заявнику для прийняття спадщини.

Заінтересованими особами у справах даної категорії залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом).

Водночас заявник не вказує про наявність зацікавлених осіб, зокрема осіб, які мають право на спадщину, наявність спадкоємців за законом та за заповітом.

З урахуванням викладеного та зазначеної в заяві мети, заявнику необхідно визначити коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі в якості заінтересованих осіб з врахуванням їх юридичного інтересу, та у відповідності до ч.1 ст.120 ЦПК України надати копію заяви та копії всіх документів, що додаються до неї для всіх зацікавлених осіб.

Окрім того, в порушення норм ст.119 ЦПК України заява не містить виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та не зазначено докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Положеннями статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Для встановлення факту належності до тієї чи іншої черги спадкоємцем вимагаються відповідні документи. Так, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин (п.4.2 глави 10 Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5).

Разом з тим, заявником до заяви не надано жодних з доказів, які б могли підтвердити факт родинних відносин між племінницею ОСОБА_1 та її дядею (двоюрідним братом матері заявниці) ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Суд вважає за необхідне також звернути увагу заявника, що у відповідності до п.9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.

В заяві ОСОБА_1 ставиться питання про встановлення факту її спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 з 2007 року.

При встановленні судами факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати положення ст. 3 СК, відповідно до якої сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а також те, що сім'я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

За таких обставин вважаю, що заявнику, яка згідно зазначених в заяві обставин є родичем п'ятого ступеня споріднення, слід уточнити заявлені нею вимоги в частині встановлення факту проживання з спадкоємцем однією сім'єю.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, закон чітко визначає, що для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Перелік документів та інших доказів, які дозволяють визначити постійність проживання, містяться у п.3.22 глави 10 Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно з цією нормою у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Проте заявник не викладає обставин щодо свого постійного проживання із спадкодавцем, з якого часу таке постійне проживання мало місце та не зазначає доказів такого постійного проживання.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне заяву залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. ст. 119, 258 ЦПК України.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120, 258 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків заяви, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали.

Роз'яснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст. 119, 121, 208-210, 258 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки заяви в строк, що не перевищує п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца