Дата документу 20.06.2017 Справа № 554/4849/17
Провадження № 2/554/2675/2017
УХВАЛА

20 червня 2017 року Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Чуванова А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» про захист прав споживача; третя особа: Державний нотаріус Гадяцької державної нотаріальної контори ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» про захист прав споживача; третя особа: Державний нотаріус Гадяцької державної нотаріальної контори ОСОБА_2, в якій просить визнати дії відповідача такими, що порушують права споживача, та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду.

Відповідно до ч.1 ст.122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Вищевказана заява не відповідає вимогам ст.ст. 119-120 ЦПК України, а саме: частина п'ята статті 119 ЦПК передбачає, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір».

З 01.09.2015 року Закон України «Про судовий збір» діє у новій редакції. Із статті 5 цього Закону, яка визначає пільги щодо сплати судового збору, виключено пункт, який встановлював, що від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Отже, з 01.09.2015 року позови споживачів оплачуються судовим збором за ставками, встановленими Законом.

Подаючи позов, позивач зазначив, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, яка діє з 01.11.2011 року, визначає, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Тобто, на день подання позову про захист прав споживачів діють нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному регулюють питання оплати судового збору.

Згідно з статтею 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

За змістом частини третьої статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах застосуванню підлягають положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Як зазначалося вище, Закон України «Про судовий збір» у редакції, що діє з 01.09.2015 року, виключив споживачів з переліку пільгової категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору. Тому, посилання позивача на положення Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути взяті до уваги. Аналогічна позиція міститься в ухвалі Верховного Суду України у справі № 6-2128ц16 від 12.10.2016 року. Таким чином, в порушення вимог ч.5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач заявляє вимоги немайнового характеру.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, відповідно до ставок Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1300 гривень.

В зв`язку з даними недоліками позовної заяви, вирішення питання про відкриття провадження в даній справі буде передчасним.

При цьому з положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.119,121,210 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» про захист прав споживача; третя особа: Державний нотаріус Гадяцької державної нотаріальної контори ОСОБА_2,- залишити без руху.

Запропонувати позивачу виправити недоліки позовної заяви в термін, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали та розяснити, що в іншому випадку заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави протягом 5 днів з дня отримання ухвали.

Копію ухвали направити позивачу.

Суддя: А.М.Чуванова