Номер провадження: 22-ц/785/607/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

при секретарі Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк про визнання припиненими кредитного договору і договору застави,

ВСТАНОВИЛА:

23.10.2015 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк (далі-Банк) про визнання припиненими кредитного договору і договору застави та зняття заборони щодо відчуження автомобіля й зобовязання вилучити запис про обтяження автомобіля.

Позов обґрунтовано тим, що 20.07.2007 року між позивачем і Банком укладено договір кредиту на купівлю автотранспортного засобу (далі-кредитний договір) за умовами якого Банк видав позивачу грошові кошти у розмірі 45 000 доларів США на придбання автомобіля зі сплатою 12,55% річних на строк до 19.07.2014 року.

У якості забезпечення виконання умов кредитного договору 20.07.2007 року між Банком і позивачем укладено договір застави транспортного засобу.

Посилаючись на те, що залишок суми тіла кредиту з відсотками за останній місяць (січень 2014 року) у розмірі 2 292 доларів США та 578 доларів США він сплатив 16.01.2014 року і відповідно розрахувався по кредиту у повному обсязі та у строки, встановлені договором, позивач просив позов задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні в суді першої інстанції позов підтримала.

Представник Банка позов не визнав, зазначаючи, що кредит погашено не у повному обсязі.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.10.2016 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду від 06.10.2016 року скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на незаконність рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин справи, наявність підстав для визнання зобовязань припиненими.

У засіданні колегії суддів 06.04.2017 року і 18.05.2017 року представник позивача скаргу підтримала; представник відповідача скаргу не визнав.

Позивач і його представник, а також представник Банка не зявились у засідання колегії суддів 30.11.2017 року, сповіщались про розгляд справи 30.11.2017 року, що підтверджується довідковим листом від 09.11.2017 року (а.с.246).

Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

За змістом ст. 308 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суду постановив рішення із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Позивач просив визнати припиненими кредитний договір і договір застави та знятти заборони щодо відчуження автомобіля й зобовязати вилучити запис про обтяження автомобіля з тих підстав, що він розрахувався по кредиту у повному обсязі та у строки, встановлені договором (а.с.2-4).

Суд, відмовляючи у позові виходив з того, що позивач належними та допустимими доказами не довів того, що він розрахувався по кредиту у повному обсязі (а.с.158,158 зворот).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Між сторонами виникли правовідносини із зобов'язання, які регулюються нормами ЦК України.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ч.1 ЦК України).

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ч.1 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), ст. 530 ч.1 ЦК України.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ст. 598 ч.1 ЦК України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ч.1 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) , ст. 510 ч.1 ЦК України.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ч.1 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що 20.07.2007 року між позивачем і Банком укладено договір кредиту на купівлю автотранспортного засобу (далі-кредитний договір) за умовами якого Банк видав позивачу грошові кошти у розмірі 45 000 доларів США на придбання автомобіля зі сплатою 12,55% річних на строк до 19.07.2014 року (а.с.7-9).

Моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора: суми кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, визначених договором (п.2.3 кредитного договору, а.с.7).

У якості забезпечення виконання умов кредитного договору 20.07.2007 року між Банком і позивачем укладено договір застави транспортного засобу (а.с.10-12).

Право застави припиняється виконанням заставодавцем забезпечених заставою зобовязань за договором кредиту (п.3.2 договору застави майна, а.с.11 зворот).

Згідно наданих Банком розрахунків, в період з червня 2011 року по серпень 2014 року позивач допустив прострочення платежів по кредиту й процентам, у звязку з чим Банк нарахував заборгованість по кредиту й відсоткам, а також пеню за прострочення сплати кредиту й відсотків (а.с.152-155).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові.

Доводи позивача у скарзі про те, що: кредит і проценти сплачені повністю у строки встановлені договором; у жовтні 2008 року відповідач без його згоди збільшив відсотки з 12,55% до 13% річних, що вплинуло на розрахунки і платоспроможність позивача, а також є порушенням вимог закону у частині односторонньої зміни Банком умов договору, - не заслуговують на увагу з таких підстав.

Згідно здійснених представником Банка розрахунків під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, позивач має заборгованість по кредиту та процентам, крім того, Банк нарахував пеню за несплату кредиту і пеню за несплату процентів.

При цьому, суду апеляційної інстанції надані розрахунку заборгованості з процентної ставки 12,55 % річних, відповідно до яких підтверджено наявність заборгованості як по кредиту, так і по процентам з нарахуванням пені за порушення умов договору (а.с. 217-220, 224,225).

Наявність заборгованості, належними та допустимими доказами, всупереч ст.ст. 57-60 ЦПК України, не спростовано.

Та обставина, що попередні розрахунки Банка зазначали про перехід з 12,55% на 13% річних без згоди позивача не є підставою для ствердження про належне і повне виконання позивачем умов договору.

Колегії суддів надані розрахунки виходячи з 12,55% річних, які підтверджують наявність заборгованості позивача перед Банком за договором від 20.07.2007 року .

Інших, правових доводів, апеляційна скарга не зазначає.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позові, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін з підстав, які викладені в мотивувальній частині рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_3

ОСОБА_4