РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Кремінна

Справа № 414/1968/16-ц

Провадження № 2/414/22/2017

Кремінський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді: Ковальова В.М.

за участю секретаря: Пугачової К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Новоолександрівської сільської ради Кремінського району Луганської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 30 жовтня 2016 року звернулася до суду з позовом, який вона уточнила 15 листопада того ж року (а.с.34), в обґрунтування якого посилається на те, що 17 серпня 2016 року вона уклала з власником будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 договір, відповідно до якого остання продала їй вказаний будинок за 20 000 грн. Цей договір було завірено головою ради в приміщенні Новоолександрівської сільради. Гроші продавець отримала у два етапи: 09 серпня 2016 року та 17 серпня 2016 року по 10 000 грн. відповідно. У свою чергу вона (покупець) отримала правовстановлюючі документи на будинок, земельну ділянку, ключі від будинку, копію паспорту громадянина України і стала проживати у цьому будинку. Факт передачі грошей підтверджується розпискою, в якій ОСОБА_2 зобов'язалася у місячний термін оформити договір купівлі-продажу будинку у нотаріальному порядку, але до теперішнього часу договір з нею не уклала. Тому просить договір купівлі-продажу будинку визнати дійсним.

Позивач у заяві на ім'я суду (а.с.33) просить справу розглянути за її відсутністю, свої вимоги підтримує, доручає захищати свої інтереси своєму представнику ОСОБА_3

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав.

Відповідно до змісту телефонограми від 06 грудня 2016 року (а.с.58), довіреності від 20 березня 2015 року (а.с.22), заяви ОСОБА_4 від 03 жовтня 2016 року (а.с.20-21) ОСОБА_5 діючи від імені відповідача по іншим правовідносинам надав 08 листопада 2016 року суду заяву продавця будинку про те, що вона не заперечує про визнання за позивачем права власності на буд.АДРЕСА_1, розрахунок за нього отримала. Згідно до відповіді начальника Кремінського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, копії актового запису про смерть (а.с.45-46) ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи в Комунальній установі «Кремінський обласний будинок-інтернат для людей похилого віку та інвалідів» с. Стара Краснянка Кремінського району, тобто до подачі позовної заяви ОСОБА_1

Сільський голова Новоолександрівської сільської ради Каламбет А.Г. у заяві на ім'я суду від 12 червня 2017 року просить справу розглянути без участі представника громади, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, суд вважає за необхідне у позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ст. 657 цього Кодексу договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ч.3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно до ст. 220 цього Кодексу в разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Правила ст. 220 ЦК України, на що звертає увагу Пленум Верховного Суду України у роз'ясненні, які містяться у п.13 постанови від 6 листопада 2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», не поширюються на правочини, які підлягають нотаріальному посвідченню, оскільки за змістом ст. ст. 210, 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з моменту такого посвідчення, тому правочини з цих підстав не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін, оскільки момент вчинення таких правочинів законодавець пов'язував з таким посвідченням.

Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності, яке зареєстровано у БТІ (а.с.8) власником будинку № АДРЕСА_1 є ОСОБА_2

Згідно до розписки від 09 серпня 2016 року (а.с. 83) ОСОБА_1 у присутності свідків купує будинок АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 і бере витрати за переоформлення договору купівлі-продажу будинку на себе. Першу частину грошей у розмірі 10 000 грн. передає продавцеві, а іншу частину у тому ж розмірі зобов'язується передати до 18 серпня 2016 року.

Відповідно до розписки від 17 серпня 2016 року (а.с. 84) позивач віддала ОСОБА_2 10 000 грн., де вказано про загальну вартість будинку у 20 000 грн.

Згідно відповіді виконуючого обов'язки державного нотаріуса Кремінської державної нотаріальної контори Меренкова Ю.В. від 06 червня 2017 року (а.с.72-73) спадкоємці після смерті ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини не зверталися і спадкова справа не заводилася.

Дані про оцінку будинку відсутні.

Із пояснень свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вбачається, що вони були присутні при укладанні в серпні 2016 року договору купівлі-продажу буд. АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вартістю 20 000 грн. Частина грошей у 10 000 грн. ОСОБА_4 від позивача отримала 09 серпня 2016 року, а другу частину у 10 000 грн. отримала 17 серпня 2016 року. Розписки складала ОСОБА_10

Договір купівлі-продажу після написання розписок не укладався, їх зміст свідчить лише про передачу та отримання коштів сторонами з метою купівлі-продажу будинку у не визначений законом спосіб. Тобто без укладання договору купівлі-продажу будинку належним чином позивач вимагає від суду узаконити правочин, визнання дійсним якого не відноситься до компетенції суду.

Отже слід враховувати, що умовами застосування судом ч. 2 ст. 220 ЦК України є безповоротне ухилення та втрата стороною можливості з будь-яких причин посвідчити правочин.

Докази ухилення відповідача, яка при житті визнала позов, від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна в матеріалах справи відсутні.

Продавець та покупець, укладаючи зміст розписок, мали можливість оформити договір купівлі-продажу будинку у нотаріуса, але проігнорували це, вибрали хибний варіант вирішення спору через суд, який не повинен підміняти дії нотаріуса.

Оскільки сторони договору купівлі-продажу не домовилися в передбачений законом спосіб про відчуження спірної нерухомості, то і не має правової підстави для задоволення позову.

Таким чином, позивач не довела обґрунтованості своїх вимог, і як наслідок, у задоволенні таких позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 210, 220, 640, 657 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до територіальної громади Новоолексадрівської сільської ради Кремінського району Луганської області про визнання договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 відмовити у зв'язку з їх необґрунтованістю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Луганської області через Кремінський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в тому ж порядку і в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя В.М. Ковальов