Справа №574/952/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1876/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Буринського районного суду Сумської області від 18 жовтня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Буринського районного суду Сумської області від 10 квітня 2006 року з ОСОБА_3 на її користь на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року був збільшений мінімальний розмір аліментів та внесені зміни, зокрема, до ст.ст. 181-184 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, розмір аліментів призначений за рішенням суду є меншим, ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дитини. Позивач інших утриманців не має, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, не один транспортний засіб, його стан здоров'я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. Остаточно уточнивши позовні вимоги, просить збільшити розмір аліментів до 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 18 жовтня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено повністю.

Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на підставі рішення Буринського районного суду Сумської області від 10.04.2006 року, в частині мінімального розміру аліментів на одну дитину та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Виконавчий лист, виданий на виконання рішення Буринського районного суду Сумської області від 10.04.2006 року по справі № 2-130/2006, про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 части зі всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, - відкликано після набрання даним рішенням суду законної сили.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду, залишивши в силі рішення Буринського районного суду Сумської області від 10 квітня 2016 року, яким з нього на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів зароібтку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В доводах апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що Буринський районний суд Сумської області, ухвалюючи рішення, застосував положення Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII на правовідносини, що виникли раніше, і не мотивував збільшення розміру стягуваних аліментів жодними змінами, як того вимагає ст. 192 СК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним.

Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Задовольняючи позов, суд першої інстнації виходив з того, що оскільки відповідач аліменти сплачує в розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством, то вимоги позивача про збільшення мінімального розміру аліментів підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). Шлюб між сторонами розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 51 від 23 серпня 2006 року (а. с. 7).

29 серпня 2007 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на «Шаповалова» (а. с. 9).

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 10 квітня 2006 року з ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на користь матері ОСОБА_8, починаючи з 28 лютого 2006 року і до повноліття дитини (а.с. 10).

ОСОБА_9 проживає разом з матір'ю (а.с. 5).

Позивач перебуває на «Д» обліку у лікаря-фтизіатра (а.с. 41).

Відповідач також перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря з діагнозом «Виразкова хвороба дванадцятипалої кишки» (а.с. 31).

У нього на утриманні перебуває неповнолітня донька Елеонора, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 36).

Згідно довідки Буринського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 31 серпня 2017 року ОСОБА_3 сплачує позивачу аліменти в розмірі 830 грн. щомісячно, заборгованість станом на 01 вересня 2017 року відсутня (а.с. 30).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 у розмірі 830 грн. При цьому з 01 грудня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1860 грн., тобто відповідач сплачує аліменти в розмірі, меншому, ніж встановлено чинним законодавством.

Стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призведе до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Твердження апелянта, що суд, ухвалюючи рішення застосував положення Закону України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, - на правовідносини, які виникли раніше, є помилковими, оскільки аліментні правовідносини це триваючі правовідносини, розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав він може змінюватись. Прийняття Закону про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни стягнутих з відповідача аліментів.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують та не містять нових даних, які б давали підстави для скасування або зміни рішення суду, яке є законним і обґрунтованим, ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права, що є підставою для відхилення апеляційної скарги. Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Буринського районного суду Сумської області від 18 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -