Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 88-ц/781/9/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Панфілова А.В.
Доповідач Єгорова С. М.
У Х В А Л А

Іменем України

13.12.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Єгорової С.М.

суддів: Дуковського О.Л., Письменного О.А.,

із секретарем Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Кіровограда та Кіровоградського району УДАІ УМВС України в Кіровоградській області про визнання договору купівлі-продажу недійсним та зобов'язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Кіровограда та Кіровоградського району УДАІ УМВС України в Кіровоградській області про визнання недійсним договору купівлі - продажу автомобіля PONTIAC TRANS SPORT, 1994 р.в., укладений 13.06.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, застосування відповідно ч. 1 ст. 216 ЦК України двосторонньої реституції, привівши сторони спірного правочину у стан, який існував до його укладення, зобов'язання Центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Кіровограда та Кіровоградського району скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на автомобіль та провести перереєстрацію на ОСОБА_3

В обґрунтування позову зазначала, що під час шлюбу з відповідачем ОСОБА_3 був придбаний автомобіль PONTIAC TRANS SPORT, 1994 р.в., номер кузова НОМЕР_1, та за ним зареєстрований. 13 червня 2013 року у Центрі надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Кіровограда та Кіровоградського району автомобіль був знятий з обліку та відбулася реєстрація даного автомобіля за ОСОБА_4, їх сином. 10 вересня 2013 року шлюб між позивачем та ОСОБА_3 було розірвано. Автомобіль є їхньою спільною сумісною власністю, згоди на його продаж вона не надавала, тому позивач вважає, що відчуження даного автомобіля у вигляді купівлі-продажу без її згоди, як одного з подружжя, порушує її майнові права та охоронювані законом інтереси. Відновлювання попереднього стану сторін надасть можливість у судовому порядку вирішити питання поділу майна.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 16 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 16 липня 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Кіровограда та Кіровоградського району УДАІ УМВС України в Кіровоградській області про визнання договору купівлі-продажу недійсним та зобов'язання вчинити дії, відмовлено.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 9 грудня 2015 року відхилила касаційну скаргу ОСОБА_2 та залишила без змін рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2015 року.

03 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2015 року за нововиявленими обставинами, в якій ставиться питання про скасування вказаного рішення, та ухвалення нового рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, а також розподіл судових витрат. Зазначала, що дане рішення апеляційного суду було ухвалене за результатами розгляду її апеляційної скарги на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.07.2015 року у справі № 404/11362/13ц. Скасовуючи рішення Кіровського районного суду, апеляційний суд прийшов до правильного висновку, що правочин мав місце і був оформлений довідкою-рахунком торгівельної організації, однак при цьому встановив факт, якого до цього ніхто не встановлював і не лише вона, а навіть і відповідачі доводили протилежне. Це був факт проживання та спільного ведення господарства станом на 13 серпня 2013 року (день розгляду і ухвалення рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3). Про це, як вказав у своєму рішення апеляційний суд, зазначено у рішенні Кіровського районного суду від 13.08.2013 року (а.с.9). Цей факт на думку апеляційного суду спростовує доводи позивача про те, що вона не знала та не погодила перереєстрацію (навіть не продаж, а саме перереєстрацію) автомобіля на свого сина ОСОБА_4 У рішенні Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.08.2013 року у цивільній справі № 404/6890/13-ц, як вона зараз встановила, є описки «Спільне господарство між позивачем та відповідачем ведеться», однак вона про них не знала, і уваги не звертала. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.08.2017 року у цивільній справі № 404/6890/13-ц виправлено описку в описовій та мотивувальній частинах (абзац 3 та 8) рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.08.2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Вважати правильним: четверте речення третього абзацу: «Спільне господарство між позивачем та відповідачем не ведеться, однак подальше примирення, спільне проживання та збереження шлюбу неможливе». Друге речення восьмого абзацу: «Спільне господарство між: позивачем та відповідачем не ведеться». Тобто, обставини, встановлені у рішенні Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.08.2013 року, в частині ведення спільного господарства між нею та ОСОБА_3, з дати набрання законної сили ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.08.2017 року, а саме з 07.09.2017 року, є встановленими вже в частині не ведення спільного господарства між нею та ОСОБА_3 Зазначені обставини вважає нововиявленими.

Заслухавши пояснення заявника та її представника ОСОБА_5, які підтримали доводи заяви, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_4, які заперечували проти доводів заяви, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про перегляд рішення апеляційного суду у зв'язку із нововиявленими обставинами, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Передбачений главою 4 розділу V ЦПК перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв'язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК порушує принцип правової визначеності та право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, тавплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 апеляційний суд, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, урахував правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 8 квітня 2015 року у справі № 6-7цс15, та установив, що спірний автомобіль перебуває у користуванні відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які спільно проживають; спір між позивачкою та відповідачем ОСОБА_3 щодо поділу спільного майна відсутній; доводи, що позивачка знала та погодила перереєстрацію автомобіля на сина ОСОБА_7 не спростовані, ураховуючи, що перереєстрація здійснена до розірвання шлюбу. При цьому апеляційний суд установивши, що позивачка має намір отримати грошову компенсацію за автомобіль, зазначив про право останньої на відповідну компенсацію вартості автомобіля у разі пред'явлення нею позову про поділ майна.

У рішенні суду апеляційної інстанції вказано, що довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу.

Законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя.

Як встановлено, перереєстрація автомобіля мала місце у червні 2013 року, а з рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 серпня 2013 року про розірвання шлюбу, убачається, що на час розгляду справи подружжя спільно вело господарство, про що вказувала позивачка (а.с.9). Тому, на думку колегії, не спростовані доводи відповідачів про те, що позивач знала та погодила перереєстрацію автомобіля на сина ОСОБА_4

Спору між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 щодо поділу спільного майна немає, після фактичного припинення шлюбних відносин автомобіль залишився у користуванні чоловіка, з пояснень позивача суду апеляційної інстанції встановлено, що вона має намір отримати грошову компенсацію за автомобіль і це питання обговорювалось між нею та відповідачем ОСОБА_3 Отже, позивач не втратила права на відповідну компенсацію вартості відчуженого автомобіля у разі пред'явлення нею позову про поділ цінного спірного майна.

Колегія суддів вважає, що викладені ОСОБА_2 обставини щодо наявності та виправлення судом описки у рішенні Кіровського районного суду від 13.08.2013 року у цивільній справі № 404/6890/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, а саме зазначення, що «Спільне господарство між позивачем та відповідачем ведеться» замість «Спільне господарство між позивачем та відповідачем не ведеться», на яке посилався апеляційний суд у своєму рішенні від 15 жовтня 2015 року у даній справі (а.с.46 т.3), не є нововиявленою обставиною, в розумінні п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК, оскільки обставини щодо ведення ними спільного господарства були і могли бути відомі заявниці на час розгляду справи.

Крім того, апеляційний суд у своєму рішенні від 15 жовтня 2015 року також зазначав, що спору між позивачем та відповідачем ОСОБА_8 щодо поділу спільного майна немає, після фактичного припинення шлюбних відносин автомобіль залишився у користуванні чоловіка, з пояснень позивача суду апеляційної інстанції встановлено, що вона має намір отримати грошову компенсацію за автомобіль і це питання обговорювалось між нею та відповідачем ОСОБА_8 Отже, позивач не втратила права на відповідну компенсацію вартості відчуженого автомобіля у разі пред'явлення нею позову про поділ цінного спірного майна.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання(ст.3 ЦПК, 15 ЦК України). В межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, доводи позивача не є доведеними, тому колегія суддів не вбачала порушення прав позивача, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Сам факт ведення спільного господарства ОСОБА_2 та ОСОБА_8 на час розгляду справи не був предметом дослідження апеляційним судом, та зазначені судом підстави відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 не пов'язувались з часом припинення спільного проживання та ведення спільного господарства.

Колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається заявник не спростовують фактів, покладених в основу судового рішення, а наведені в заяві доводи щодо виправлення описок у судовому рішенні по іншій справі, на яке посилався апеляційній суд у рішенні від 15 жовтня 2015 року, не свідчать про наявність підстав для перегляду вказаного рішення апеляційного суду у зв'язку з нововиявленими обставинами згідно вимог пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2015 року задоволенню не підлягає за її безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315, 317, 319, 365 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Залишити заяву ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2015 року без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: