Провадження № 2-н/520/531/17
СУДОВИЙ НАКАЗ
Відповідно до ч.1, 2 ст.95 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.96 ЦПК України, судовий наказ може бути виданий, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.
З наданих документів вбачається, що ОСОБА_1 працює в Державному підприємстві «Чономорсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів» на посаді виконуючого обовязки начальника Державного підприємства «Чономорсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів», що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці ОСОБА_1 серії АС №229751.
Згідно ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вигод - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
За таких обставин, стягувач має право на отримання нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, а відтак суд видає судовий наказ за вищевказаною вимогою.
Відповідно до частини другої ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з боржника на користь держави судовий збір у розмірі 800,00 гривень.
Керуючись ст.ст.115, 233 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», ст. 43 Конституції України, ст.ст. 3, 96-98, 102-103 ЦПК України,-
Копію наказу та копію заяви про видачу судового наказу надіслати боржникові.
Розяснити боржникові його право у разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачеві.
Строк предявлення цього судового наказу до виконання три роки.
Суддя Калініченко Л. В.