У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Гримич М.К., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: Борівська селищна рада Фастівського району Київської області, Фастівська районна державна нотаріальна контора Київської області, приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Перепелиця Жанна Пилипівна, Фастівський міськрайонний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області, Фастівське міжміське бюро технічної інвентаризації, орган опіки і піклування Фастівської районної державної адміністрації Київської області, про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, договору дарування та визнання права спільної часткової власності на будинок і господарські споруди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області

від 24 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області

від 22 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2006 року ОСОБА_10 звернувся до суду з указаним позовом, вимоги якого доповнив та уточнив під час розгляду справи, просив визнати недійсними: свідоцтво про право на спадщину, видане 3 липня

1992 року Фастівською районною державною нотаріальною конторою Київської області і зареєстроване в реєстрі за № 1444; договір дарування частини житлового будинку, що нотаріально посвідчений 28 липня 2005 року приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Перепелицею Ж.П.; визнати право спільної часткової власності на будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1: за ОСОБА_10 на

29/30 частин будинку, а за ОСОБА_11 - на 1/30 частину будинку; визнати недійсною довіреність від 19 липня 2005 року, що зареєстрована в реєстрі нотаріальних дій Борівської селищної ради Фастівського району за № 232 на підставі якої ОСОБА_6 від імені ОСОБА_11, як дарувальника, підписала 26 липня 2005 року оспорюваний договір дарування.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 проживали у АДРЕСА_1. Вказаний житловий будинок та господарські будівлі за вказаною адресою належали ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Борівською селищною радою 24 квітня 1954 року і був набутий ОСОБА_12 та ОСОБА_11, батьками позивача, у шлюбі. ОСОБА_12 склав заповіт, яким усе своє майно заповів сину - ОСОБА_10, та дочці - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 помер.

Позивач вважав, що фактично прийняв спадщину.

ОСОБА_5 спадщину не прийняла. ОСОБА_10 добудував та відремонтував гараж, почав добудовувати додаткові приміщення до будинку, сплачував за газ, електроенергію, також утримував, доглядав і забезпечував матеріально хвору матір - ОСОБА_11

ОСОБА_11, після смерті чоловіка, отримала свідоцтво про право власності в спільному майні подружжя на 1/2 частку житлового будинку та господарських будівель, та свідоцтво про право власності на1/2 частку будинку у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка.

17 жовтня 1998 року ОСОБА_11 подарувала 11/20 частин житлового будинку ОСОБА_10

Позивач посилався на те, що ОСОБА_11 проживала до середини серпня 2005 року у будинку АДРЕСА_1. З початку вересня 2005 року

ОСОБА_10 матір не бачив. В 10-их числах вересня 2005 року невідомі особи, однією з яких була ОСОБА_13, як з'ясувалось потім, зламали замки в господарських будівлях, спорудах та користуються ними.

ОСОБА_13 повідомила, що набула права власності на частину будинку, право власності на яку було оформлено на ОСОБА_11, шляхом оформлення договору дарування.

З приводу того, де перебуває його мати, ОСОБА_11, позивач неодноразово звертався до Фастівського МРВ ГУ МВС України в Київської області, до прокуратури Фастівського району Київської області, до Фастівської районної державної нотаріальної контори, до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Перепелиці Ж.П., але жодної конкретної відповіді не отримав.

Також позивач зазначав, що у подальшому з'ясувалося, що

9/20 частин спірного будинку, які належали ОСОБА_11, були відчужені її представником за довіреністю, ОСОБА_6, відповідачу

ОСОБА_13 шляхом укладення договору дарування від 26 липня

2005 року. Цей договір за реєстром № 2796 нотаріально посвідчила ПерепелицяЖ.П. - приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області.

Договір дарування від 28 липня 2005 року був посвідчений нотаріусом на підставі Витягу з реєстру права власності на нерухоме майно, що видане Фастівським міським бюро технічної інвентаризації 26 липня 2005 року. ОСОБА_10 вважав, що бюро технічної інвентаризації м. Фастова не мало підстав для видачі такого Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, оскільки ним проводилися реконструкція, прибудови до будинку, які не були введені в експлуатацію, а реального поділу будинку між співвласниками проведено не було. Фастівське бюро технічної інвентаризації не проводило обстеження будинку та не встановлювало, що будинок згідно з рішенням виконавчого комітету Борівської селищної ради Фастівського району Київської області від 14 квітня 2005 року про дозвіл на добудову до житлового будинку, а також Генерального плану забудови садиби є незавершеним будівництвом, яке не введено в експлуатацію і не зареєстровано.

У лютому 2006 року ОСОБА_10 дізнався, що правовстановлюючим документом для укладення договору дарування 9/20 частин спірного будинку стало свідоцтво про право на спадщину за законом, яке посвідчено державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори 3 липня 1992 року за № 1444 та яке підтверджує право ОСОБА_11 на

1/2 частину спірного будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_4 є спадкоємцем ОСОБА_10

ОСОБА_4 вимоги батька підтримав та зазначив, що його батькові в процесі судового розгляду стало відомо, що оспорюваний договір дарування укладений на підставі довіреності від 19 липня 2005 року, що зареєстрована в Реєстрі нотаріальних дій Борівської селищної ради Фастівського району Київської області за № 232, відповідно до якої ОСОБА_6 від імені ОСОБА_11, як дарувальника, підписала 26 липня 2005 року договір дарування. Але, на його думку, підпис від імені ОСОБА_11 на виданій довіреності та в журналі реєстрації нотаріальних дій Борівської селищної ради Фастівського району Київської області не належить ОСОБА_11, оскільки він відрізняється від її підписів, що були нею зроблені до цього.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2016 року, у задоволенні позову

ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 12 липня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2015 року залишено без змін.

У вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява про виправлення описки в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 12 липня 2017 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Установлено, що в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року під час виготовлення тексту судового рішення допущено описку, а саме: у тексті ухвали замість «ухвала апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2016 року» вказано «ухвала апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2015 року».

Враховуючи норми ч. 1 ст. 219 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про виправлення допущеної в тексті судового рішення описки,

а саме: у тексті ухвали зазначити «ухвала апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2016 року».

Керуючись ст. 219 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Виправити допущену в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року описку, а саме: у тексті ухвали замість «ухвала апеляційного суду Київської області

від 22 грудня 2015 року» зазначити «ухвала апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2016 року».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

М.К. Гримич

А.В. Маляренко