РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі головуючої судді Шмадченко С.І., за участю секретаря Черниш О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа - Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова про встановлення факту,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документів, мотивуючи свої вимоги тим, що він готує документи для виходу на пенсію у зв'язку з досягненням пенсійного віку і у нього виникла необхідність у наданні документів для підтвердження робочого стажу, але у зв'язку з розбіжностями у написанні його «по батькові» в атестаті та трудовій книжці у нього виникають складнощі, тому він звернувся до суду із вказаною заявою.

В обґрунтування заяви зазначив, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Клайпеда(Литовська РСР), про що був зроблений актовий запис за № 2033 та бюро РАЦС м. Клайпеда, Литовська РСР видане свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 12.10.1957 року. Його батьками є - ОСОБА_3 та ОСОБА_4. В Литовській ССР він мешкав до 1983 року. В усіх документах, які він отримував під час проживання у Литві, його по-батькові зазначено як ОСОБА_6. В 1996 році він прийняв громадянство України та йому було видано паспорт, де він зазначений як «ОСОБА_1» (українською мовою) та був присвоєний індивідуальний податковий номер на ім'я «ОСОБА_1». Вважає, що різниця написання виникла внаслідок перекладів та особливостей місцевого написання.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, його представник ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи без її участі, просила суд задовольнити заяву в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином.

Дослідивши надані до заяви докази, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Клайпеда (Литовська РСР), про що був зроблений актовий запис за № 2033 та видане свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 12.10.1957 року. Його батьками зазначені - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а/с. 9).

В Литовській ССР він мешкав до 1983 року (а/с. 15).

В атестаті № НОМЕР_3, виданого технічним училищем м. Каунас Литовської РСР 02.03.1978 року (а/с. 11) та трудовій книжці серії НОМЕР_4 , дата заповнення - 10.03.1978 року (а/с. 15) на його ім'я зазначено - «ОСОБА_6» (російською мовою).

28.11.1996 р. заявник отримав паспорт громадянина України та його прізвище, ім'я, по-батькові зазначено як «ОСОБА_1» (українською мовою) (а/с. 5). Також йому був присвоєний індивідуальний податковий номер на ім'я «ОСОБА_1» (а/с. 8) . В свідоцтві про загальнообов'язкове державне соціальне страхування за № НОМЕР_1, виданого Пенсійним Фондом України, заявник також зазначений як «ОСОБА_1» (українською мовою).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про, судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих, документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або, ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

З досліджених судом доказів, встановлено, що у атестаті та трудовій книжці заявника є невідповідність по батькові заявника. З огляду на наведене, суд у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України вважає за необхідне встановити факт належності заявнику атестату № НОМЕР_3 виданого 02.03.1978 р. у якому по батькові заявника вказані «ОСОБА_6» замість "ОСОБА_6", а також встановити юридичний факт належності трудової книжки НОМЕР_4.

Керуючись ст. 10,11,60, п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності заявникові, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження: м. Клайпеда наступних документів:

-атестату № НОМЕР_3, виданого технічним училищем м. Каунас Литовської РСР 02.03.1978 року на ім' я «ОСОБА_6» ( російською мовою);

-трудової книжки серії НОМЕР_4 , дата заповнення - 10.03.1978 року на ім'я «ОСОБА_6» (російською мовою).

Рішення може бути оскаржене в судову палату з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд протягом 10днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя