22.11.2017 227/2814/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

22 листопада 2017 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі судді

Головуючого судді Хоменко Д.Є.

за участю:

секретаря Малашко С.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача не зявився

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: виконавчий комітет Добропільської міської ради Донецької області, по позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітньою дитиною та призначення опікуна, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

04.09.2017р. ОСОБА_1 звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав, третя особа: виконавчий комітет Добропільської міської ради Донецької області. В обґрунтування позову зазначила, що вона є бабусею малолітньої дитини ОСОБА_4, 01.12.2010р.н., яка разом з нею мешкає за адресою: смт.Новодонецьке, вул.Комарова, 5/15. ОСОБА_5, яка є донькою позивача та ОСОБА_3 проживали деякий час у цивільному шлюбі без офіційної реєстрації, у них народилась дитина ОСОБА_4, 01.12.2010р.н. Згодом 18.01.2011р. вони зареєстрували шлюб та всі разом мешкали у позивача за адресою: смт.Новодонецьке, вул.Комарова, 5/15. Шлюбні відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не склались, тому 09.04.2015р. шлюб було розірвано, після чого дитина проживала разом з матірю, а відповідач перестав підтримувати будь-які стосунки з дитиною, хоча проживав на території селища Новодонецьке. В червні 2016р. відповідач виїхав з селища у невідомому напрямку та нікого про це не повідомив. 29.11.2016р. мати малолітньої ОСОБА_4, донька позивача ОСОБА_5 померла. З того часу малолітня дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач не відвідує дитину, не цікавиться її здоровям, життям, матеріально не забезпечує. На даний момент дитина потребує лікування з приводу корекції зору. Вважає, що зазначені обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Просить позбавити ОСОБА_3, 10.09.1990р.н., батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4,01.12.2010р.н.; призначити ОСОБА_1, 07.10.1954р.н. опікуном над малолітньою ОСОБА_4, 01.12.2010р.н.; стягнути аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, 01.12.2010р.н. у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги з причин зазначених в позовній заяві, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання без поважної причини не зявився, хоча про дату, час, та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Представник третьої особи ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог позивача та надала акт обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_3 від 27.07.2017 року та його пояснення від 27.07.2017 року, які відібрала робітник служби у справах дітей Краматорської міської ради ОСОБА_6

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, допитавши заявлених сторонами свідків, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 знаходились у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09.04.2015 року (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про народження на імя ОСОБА_4, 01.12.2010р.н., яке видане 13.12.2010р. виконкомом Новодонецької селищної ради міста Добропілля Донецької області, актовий запис №40, її батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.11).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, виданого 01.12.2016р. виконавчим комітетом Новодонецької селищної ради міста Добропілля Донецької області, актовий запис № 77, ОСОБА_5 померла 29.11.2016р. у віці 27 років (а.с.10).

Довідкою виконавчого комітету Новодонецької селищної ради №02-27/600 від 15.05.2017р. підтверджується, що гр.ОСОБА_1, 1954р.н. мешкає за адресою: смт.Новодонецьке, вул.Комарова, 5/15, її склад сімї це онука ОСОБА_4, 2010р.н. та колишній зять ОСОБА_3, 1990р.н. (а.с.15).

Відповідно до акту виданого депутатом Новодонецької селищної ради ОСОБА_7 від 18.05.2017р., за адресою: смт.Новодонецьке, вул.Комарова, 5/15 зареєстровані ОСОБА_1, 1954р.н., ОСОБА_3, 1990р.н. та ОСОБА_4, 2010р.н., фактично за вказаною адресою мешкає ОСОБА_1 та її онука ОСОБА_4, зять ОСОБА_3 вже 1,5 року не проживає з ними (а.с.16).

Ордером №02-31-3 виконкому Новодонецької селищної ради міста Добропілля Донецької області від 24.03.2012р. було видано право гр.ОСОБА_1 на зайняття двох кімнат житловою площею 29 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.17).

Відповідно до побутової характеристики №01/14-11 від 15.05.2017р., за час мешкання за адресою: смт.Новодонецьке, вул.Комарова, 5/15, скарг та заяв від мешканців на гр.ОСОБА_1 не надходило (а.с.14).

Згідно висновку про стан здоровя гр.ОСОБА_1 від 31.08.2017р., вона на обліку у лікарів дерматовенеролога, психіатра фтизіатра, нарколога не перебуває. Хворіє на атеросклероз серця. Згідно даних лабораторного дослідження, реакція Вассермана та ВІЛ-інфікованість негативна (а.с.18).

Довідкою КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ», підтверджується, що гр.ОСОБА_1 на «Д» обліку не перебуває (а.с.19).

Також позивач гр.ОСОБА_1, 07.10.1954р.н., на території України станом на 20.08.2017р. до кримінальної відповідальності не притягувалась, не має не зняту чи не погашену судимість, також у розшуку не перебуває, про що в матеріалах справи мається довідка серії ІАА № 0303153, яка видана департаментом інформаційних технологій МВС України (а.с.20).

Відповідно до довідки Добропільського обєднаного УПФУ Донецької області від 10.08.2017р., гр. ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Добропільському обєднаному УПФУ Донецької області як отримувач пенсії, отримує пенсію за віком при повному стажі, з серпня 2017р. її розмір складає 1528,34грн.(а.с.21).

Згідно медичного направлення медичного центру «Neo Skin» від 25.07.2017р., онука позивача ОСОБА_4 потребує корекції зору (а.с.22).

Комунальним закладом дошкільного навчального закладу загального розвитку №27 «Ромашка» №03.01.20/90 від 17.05.2017р. надана інформація про те, що ОСОБА_4, 01.12.2010р.н. відвідує дошкільний навчальний заклад загального розвитку №27 «Ромашка» Новодонецької селищної ради з 05.09.2016р., з моменту відвідування дитячого закладу до теперішнього часу жодного разу батько в дитячому закладі не зявлявся та успіхами дитини за весь період її навчання не цікавився (а.с.13).

Відповідно до педагогічної характеристики на виховання ДНЗ №27 «Ромашка», ОСОБА_4, 01.12.2010р.н. виховується в неповній, малозабезпеченій сімї, проживає разом з бабусею ОСОБА_1, яка займається вихованням дитини. В цілому дівчинка має позитивну характеристику та на даний момент потребує підвищеної уваги з боку родини(а.с.12).

В судовому засіданні представник третьої особи надала до суду довідку №543 від 09.11.2017р., про те, що ОСОБА_4 дійсно навчається в 2017-2018 роках у 1 класі Новодонецької ОСОБА_8 ступенів №16 Добропільської міської ради Донецької області.

Також представник третьої особи надала акт обстеження житлово-побутових умов батька дитини, ОСОБА_3, 10.09.1990р.н., який мешкає за адресою: м.Краматорськ, вул. Дніпровська, 5/163 від 27.07.2017, згідно зазначеного акту спеціалістом служби у справах дітей Краматорської міської ради та спеціалістом служби у справах дітей встановлено, що за зазначеною адресою проживають: ОСОБА_3, 10.09.1990р.н.; ОСОБА_9, 2009р.н.; ОСОБА_10, 2014р.н.; ОСОБА_11, 2012р.н.; ОСОБА_12, 1956р.н.; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_13, 1983р.н.; ОСОБА_14, 1985р.н.; ОСОБА_15, 2008р.н.; ОСОБА_16, 2009р.н.; ОСОБА_17, 2011р.н. Будинок має пять жилих кімнат, кухню, відокремлений санвузол, коридор. В приміщенні є необхідні меблі та побутова техніка, електрика, водопостачання централізоване опалення, газопостачання, в квартирі придбано, чисто, санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні. Є продукти харчування в достатньої кількості. В будинку створені задовільні умови для проживання та розвитку малолітньої ОСОБА_4, 01.12.2010р.н.

В судовому засіданні також були залучені до матеріалів справи пояснення ОСОБА_3 від 27.07.2017р., які відібрала робітник служби у справах дітей Краматорської міської ради ОСОБА_6, згідно яких ОСОБА_3 працює будівельником неофіційно, розлучений, проживає адресою: м.Краматорськ, вул. Дніпровська, 5/163. З 2010р. він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, у них є спільна дитина ОСОБА_3, 01.12.2010р.н. В середині 2016р. шлюб було розірвано, а донька залишилась проживати разом з матірю за адресою: смт.Новодонецьке, вул.Комарова, 5/15, мати дитини померла 29.11.2016р., після її смерті він постійно спілкувався з дитиною, приїздив до неї, відвідував. У звязку з тим, що втратив паспорт, не зміг влаштуватись на роботу або отримати статус безробітного, тому не міг матеріально утримувати свою дитину, на даний час відновлює паспорт та має неофіційну роботу і достатній заробіток. Після відновлення паспорту має намір забрати доньку. Також на даний час мешкає з батьками та має всі необхідні умови для проживання разом з дитиною.

Допитана у судовому засіданні гр.ОСОБА_18 пояснила, що знає позивача ОСОБА_1 оскільки вони є сусідами, мешкають в одному підїзді. ОСОБА_3, який є батьком ОСОБА_4, знає приблизно два роки. Приблизно рік потому ОСОБА_3 поїхав в невідомому напрямку та більше не з'являвся. Не бачила щоб ОСОБА_3 відвідував доньку.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що знає позивача ОСОБА_1, яка приходиться їй свекрухою. ОСОБА_3 знала з 2009 року та не знає де мешкає на даний час. Після розлучення з дружиною він поїхав у невідомому напрямку. Після смерті дружини зявився тільки на поховання дружини у 2015 році. До смерті дружини мешкав за адресою: смт.Новодонецьке, вул.Комарова, 5/15. На початку сімейного життя відносини були нормальні, але через рік вони погіршились. Коли ОСОБА_3 мешкав разом з сімєю в останній час приходив додому в стані алкогольного спяніння, ночами сварився з дружиною, зламав компютер та пошкодив двері. Не помічала, щоб він турбувався про дитину. Не один раз він закривав сімю в квартирі на ключ, виключав світло та уїжджав до своїх батьків в м.Краматорськ, її чоловіку приходилось лізти по драбині, щоб відкрити дитину з матірю. ОСОБА_3 постійно обіцяв дитині щось купити, але не виконував обіцянки. Була така ситуація, коли він виходив з магазину з пивом, його помітила донька, він це зрозумів та побіг у другому напрямку, сів до автомобіля та уїхав. Також після розлучення з дружиною вивіз частину речей та компютер. З 2015р. не надавав допомогу дитині, після смерті її матері обіцяв приїхати та допомогти оформити соціальну виплату по втраті годувальника, але цього не сталось. Свідок ОСОБА_19, як вчитель ніколи не бачила щоб ОСОБА_3 водив свою дитину до садочку або школи.

В судовому засіданні у присутності бабусі ОСОБА_1 була допитана малолітня ОСОБА_4, яка пояснила, що останній раз бачила батька у 2015 році на літньому майданчику, тоді батько проходив біля неї та сказав, що у нього є друг та пішов, після чого його не бачила. Була ситуація, коли батько виходив з магазину «Шанхай» з якимись пляшками, вона крикнула в його бік «Тато», але ОСОБА_4 побачивши її втік, сів до автомобілю та поїхав. На її день народження бабуся змусила батька купити їй ляльку «Baby-boom», після чого батько дзвонив та питав з ким вона хоче проживати, відповідала, що з бабусею. Також зазначила, що бажає проживати з бабусею, оскільки батько зрадник та нервував матір, часто був пяний. З бабусею їй добре живеться, вона читає казки про «Золушку».

Надаючи юридичну оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного.

Згідно Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91)(далі Конвенція), зокрема зі змісту ст.2 Конвенції вбачається, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров'я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини, батьків дитини, законних опікунів чи інших членів сім'ї.

Статтею 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ч.1 ч.2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року № 2947-III (далі- СК України) батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 4 ст.155 СК України, визначено, що ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона: не забрала дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування; ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п.1, п.2 ч.1 ст.164 СК України).

Згідно ч.3 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобовязує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду(ч.3 ст.166 СК України).

Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим(ч.4 ст.167 СК України).

Таким чином, зважаючи на відсутність подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуна і приписи ч.3 ст.60 ЦК України та ч.3 ст.166 СК України, вимога позивача про стягнення аліментів на її користь є передчасною.

Між тим, в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідача від виконання батьківських обовязків відносно його доньки ОСОБА_4 з квітня 2015 року(час розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та відповідачем), що підтверджується як матеріалами справи так і показаннями свідків: гр.ОСОБА_18, ОСОБА_19 а також малолітньої ОСОБА_4

Суд підкреслює, що малолітня ОСОБА_4 добровільно і беззаперечно висловила під час її допиту свою згоду проживати разом із бабусею та негативне ставлення до відповідача - ОСОБА_3 що не приділяє їй належної уваги.

Водночас, суд критично відноситься до пояснень відповідача та акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_3 за адресою: вул.Дніпровська,5-163, м.Краматорськ(далі за текстом акт) від27.07.2017 року, з огляду на наступне.

По перше, у акті зазначено проживання за вказаною адресою у пяти кімнатній квартирі 11(одинадцятьох) осіб. Рахуючи приписи ст.47 ЖК України, нормою жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Отже, площа квартири відповідача з врахуванням кількості проживаючих у ній осіб повинна становити 11х13,65кв.м.=150,15кв.м. Оскільки в акті не вказана житлова площа квартири у якій мешкає відповідач та інші особи, суд ставить під сумнів наявність достатньої жилої площі для комфортного проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 у вказаному приміщенні.

По друге, посилання позивача у своїх поясненнях від 27.07.2017 року на втрату ним паспорту у 2016 році є недоречним, оскільки вказана обставина жодним чином не перешкоджає спілкуванню та вихованню дитини і не підтверджує поважність невиконання ним батьківських обовязків.

Загалом дані пояснення відповідача розцінюються судом як намагання виправдати його безвідповідальне ставлення до своєї дитини.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини з квітня 2015 року(не займається вихованням дитини, піклуванням про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не забезпечує її матеріально, жодного разу не водив дитину до садочку або школи), а отже, є підстави визначені п.2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення гр.ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітньої дитини: ОСОБА_4, 01.12.2010р.н. Також, у відповідності до ч.4 ст.167 СК України, оскільки батько позбавлений батьківських прав і опікун не визначений, а дитина проживає разом із бабусею, суд вважає за доцільне передати малолітню ОСОБА_4, 01.12.2010р.н. під опіку її бабусі ОСОБА_1, 07.10.1954р.н.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки вимога щодо призначення опікуном та стягнення аліментів за відсутності відповідного подання органу опіки та піклування є передчасними. Відсутність задоволення даних вимог не позбавляє позивача повторного права звернення до суду після зміни обставин, що викликали таку відмову.

На підставі викладеного, ст.ст.2,9 Конвенції про права дитини, ч.1 ч.2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч.2 ст.150, ч.4 ст.155, п.1, п.2 ч.1 ст.164, ст.166 СК України, керуючись ст.ст. 169, 208-209, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: виконавчий комітет Добропільської міської ради Донецької області, по позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітньою дитиною та призначення опікуна, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, 10.09.1990р.н. (який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично мешкає: АДРЕСА_2) відносно його малолітньої дитини: ОСОБА_4, 01.12.2010р.н.(актовий запис №40 від 13 грудня 2010 року виконавчого комітету Новодонецької селищної ради м.Добропілля Донецької області).

Малолітню ОСОБА_4, 01.12.2010р.н. передати під опіку її бабусі ОСОБА_1,07.10.1954р.н.(і.п.н., місце реєстрації: АДРЕСА_3) для проведення заходів соціально правового захисту її прав та інтересів.

У задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Копію рішення направити сторонам для відома.

Вступна та резолютивна частина рішення проголошені 22 листопада 2017 року.

Повний текст рішення суду виготовлений 27 листопада 2017 року.

Надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Д.Є. Хоменко