Справа № 727/4895/17
Провадження № 2/727/1282/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, - ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовною заявою до Чернівецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, а саме, на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 87,66 кв.м, в тому числі житловою 30,40 кв.м (дві житлові кімнати). Мотивує заявлені вимоги тим, що відповідно до договору дарування квартири від 18.12.2009р., який посвідчено нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 (зареєстровано в реєстрі за №4586), позивач набула право власності на квартиру АДРЕСА_2 (назву вулиці «Чапаєва» змінено на вулицю «Олександра Щербанюка»). 24.12.2009р. право власності ОСОБА_2 на квартиру було зареєстровано Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації (порядковий номер обєкта нерухомого майна №8990091), номер витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 24901451. Квартира ОСОБА_4 розташована на першому та мансардному поверхах одноповерхового житлового будинку №71 по вул. Щербанюка О. в м. Чернівцях. З метою покращення житлових умов позивачем було здійснено перепланування (реконструкцію) квартири та добудовано коридор 6-6 площею 7,10 кв.м, ванну кімнату 6-4 площею 2,10 кв.м, санвузол 6-5 площею 1,10 кв.м, та мансарду. Після здійсненого перепланування квартири мною було замовлено у Чернівецькому міському комунальному бюро технічної інвентаризації виготовлення технічного паспорту. За даними технічного паспорта в цілому квартира складається з: коридору 6-1 площею 8,7 кв.м.; кімнати 6-2 площею 19,6 кв.м.; кухні 6-3 площею 5,4 кв.м.; душової 6-4 площею 2,1 кв.м.; вбиральні 6-5 полщею 1,1 кв.м.;коридору 6-6 площею 7,1 кв.м.; мансарди, яка включає: коридору 6-7 площею 8,30 кв.м.; передпокою 6-8 площею 10,20 кв.м.; санвузла 6-9 площею 3,50 кв.м.; веранди 6-10 площею 6,60 кв.м.; кімнати 6-11 площею 10,80 кв.м.; балкону площею 2,8 кв.м. Загальна площа квартири складає 87,66 кв.м., житлова 30,40 кв.м. міським бюро технічної інвентаризації, було виготовлено технічний паспорт та проведено його технічну інвентаризацію, права власників інших квартир не порушено. За результатами проведення технічного обстеження квартиру АДРЕСА_3, встановлено його відповідність вимогам Державних стандартів, будівельних норм і правил, міцності, стійкості та необхідній довговічності та відповідає санітарно-технічним вимогам та правилам експлуатації будинку, придатний для проживання. Земельна ділянка по вул. О.Щербанюка,71 закріплена за будинком 04.05.1954р. за реєстровим №6607, площею 0,1117 га. Вважає, що вона, як власник квартири АДРЕСА_4 може на свій власний розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, реконструкції, проведення добудови, наданій їй для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Визнання права власності необхідне їй для належного оформлення права власності на квартиру. Просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_5 загальною площею 87,66 кв.м, в тому числі житловою 30,40 кв.м (дві житлові кімнати).

Позивач, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомила, в суд подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Представник відповідача, Чернівецької міської ради, за довіреністю ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, від останнього до суду поступила письмова заява в якій він не заперечував проти заявлених позовних вимог, просив врахувати наявні у справі матеріали та ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, справу розглянути в його відсутність.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об»єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири №6 за адресою: м. Чернівці, вул. О.Щербанюка,71, яка їй належить на праві власності на підставі дарування квартири від 18.12.2009р., який посвідчено нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 (зареєстровано в реєстрі за №4586). Квартира №6 за адресою: м. Чернівці, вул. О.Щербанюка,71 складалася із однієї житлової кімнати, житловою площею 19,10 кв.м., загальною площею 34,96 кв.м.

У відповідності до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру №6 за адресою: м. Чернівці, вул. О. Щербанюка,71, за ОСОБА_2 зареєстровано 24.12.2009р.

Земельна ділянка по вул. О. Щербанюка,71 закріплена за будинком 04.05.1954р. за реєстровим №6607, площею 0,1117 га.

З метою покращення житлових умов позивачем було здійснено перепланування (реконструкцію) квартири та добудовано коридор 6-6 площею 7,10 кв.м, ванну кімнату 6-4 площею 2,10 кв.м, санвузол 6-5 площею 1,10 кв.м, та мансарду. Після здійсненого перепланування квартири ОСОБА_2 було замовлено у Чернівецькому міському комунальному бюро технічної інвентаризації виготовлення технічного паспорту.

Відповідно до технічного паспорта квартира складається з: коридору 6-1 площею 8,7 кв.м.; кімнати 6-2 площею 19,6 кв.м.; кухні 6-3 площею 5,4 кв.м.; душової 6-4 площею 2,1 кв.м.; вбиральні 6-5 полщею 1,1 кв.м.;коридору 6-6 площею 7,1 кв.м.; мансарди, яка включає: коридору 6-7 площею 8,30 кв.м.; передпокою 6-8 площею 10,20 кв.м.; санвузла 6-9 площею 3,50 кв.м.; веранди 6-10 площею 6,60 кв.м.; кімнати 6-11 площею 10,80 кв.м.; балкону площею 2,8 кв.м. Загальна площа квартири складає 87,66 кв.м., житлова 30,40 кв.м. міським бюро технічної інвентаризації, було виготовлено технічний паспорт та проведено його технічну інвентаризацію.

Судом встановлено, що позивач зверталася з відповідним замовленням до фізичної особи підприємця ОСОБА_6 та їй було виготовлено технічний висновок про відповідність самовільно виконаного перепланування квартири АДРЕСА_6, вимогам державним стандартам, будівельних норм та правилам щодо необхідної міцності, стійкості та довговічності. Під час проведення обстеження встановлено, що обєкт дослідження розташований в рівнинній зоні, вогнестійкість обєкта ІІІ, категорія складності обєкта ІІ. Квартира розташована на першому поверсі одноповерхового житлового будинку, конструктивна система будівлі стінова з несучими поздовжніми та поперечними стінами, стан перекриття добрий .

Таким чином, відповідно до Висновку, за результатами проведеного технічного обстеження квартира АДРЕСА_7, встановлено її відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації та можливість його безпечної експлуатації.

В результаті перепланування (реконструкції) квартира №6 за адресою: м. Чернівці, вул. О.Щербанюка,71 за відповідним висновком було визнано такою, що відповідає встановленим державним стандартам, будівельним нормам та правилам, нормативним актам з пожежної безпеки і санітарному законодавству, відповідає вимогам державних будівельних норм по сейсмічних, конструктивних, планувальних, протипожежних та санітарних рішеннях, проведено технічне обстеження, що підтверджується технічним висновком та встановлено, що об»єкт придатний в якості житла і не має перешкод для узаконення чи прийняття в експлуатацію після виконання пропозицій замовнику.

Судом встановлено, що визнання права власності на самочинне будівництво позивачу потрібно для належного оформлення її права власності на майно.

Вищенаведені докази досліджені по справі в їх сукупності грунтуються на законі.

Згідно ст. 90 ЗК України, право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок, землекористувачі (стаття 95 ЗК України), особи, які набули права користування чужою земельною ділянкою (суперфіцій) за договором із власником земельної ділянки (стаття 1021 ЗК України) або з інших передбачених законом підстав. Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством.

Відповідно до ст. 375 ч. 3 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Вимогами п.п. 15, 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва): «Виходячи зі змісту частини третьої статті 376 ЦК України, при доведенні визначених нею умов суд може визнати право власності на самочинно збудоване майно також за особою, яка його збудувала, якщо після закінчення будівництва земельну ділянку цій особі було передано у власність або надано у користування, або з власником земельної ділянки, на якій розміщено майно, укладено договір суперфіції (частина перша статті 413 ЦК) відповідно до її цільового призначення. Підставою для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно відповідно до п.п 10 пункту 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ №703 від 22.06.2011 р. є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 ч.2 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, а відповідно до ст. 16 ч.2 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Підставою для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно відповідно до п. 10 додатку №1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту №7/5 від 07.02.2002 р. є рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об»єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об»єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Крім того судом також встановлено, що внаслідок здійснення переобладнання (реконструкції) позивачем не були порушені права інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу відповідно до закону. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно, всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 16, 328, 375, 376, 392 ЦК України, ст.ст. 90, 95, 1021 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 27, 57-60, 209, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на квартиру задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (15.06.1962р.н., паспорт Серії КР №453318, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), право власності на квартиру АДРЕСА_5 загальною площею 87,66 кв.м, житловою площею 30,40 кв.м (дві житлові кімнати), в тому числі включає: коридор 6-1 площею 8,7 кв.м.; кімната 6-2 площею 19,6 кв.м.; кухня 6-3 площею 5,4 кв.м.; душова 6-4 площею 2,1 кв.м.; вбиральня 6-5 площею 1,1 кв.м.; коридор 6-6 площею 7,1 кв.м.; мансарди, яка включає: коридор 6-7 площею 8,30 кв.м.; передпокій 6-8 площею 10,20 кв.м.; санвузол 6-9 площею 3,50 кв.м.; веранду 6-10 площею 6,60 кв.м.; кімнату 6-11 площею 10,80 кв.м.; балкон площею 2,8 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами які не були присутні при проголошенні в той же термін з дня отримання копії рішення.

Суддя Слободян Г.М.