Ухвала ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євграфової Є.П., Ізмайлової Т.Л.,

Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, допомоги з тимчасової непрацездатності та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі - ДП СЛГП «Укрспирт») про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, допомоги з тимчасової непрацездатності та відшкодування моральної шкоди.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 27 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ генерального директора ДП СЛГП «Укрспирт» від 23 жовтня 2014 року № 433-к «Про звільнення ОСОБА_3.».

Визнано незаконним та скасовано наказ заступника генерального директора ДП СЛГП «Укрспирт» від 06 січня 2015 року № 02-к «Про внесення змін до наказу від 23 жовтня 2014 року № 433-к «Про звільнення ОСОБА_3.».

Поновлено ОСОБА_3 на посаді керівника Сторонибабського місця провадження діяльності ДП СЛГП «Укрспирт» з 23 жовтня 2014 року.

Стягнуто з ДП СЛГП «Укрспирт» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 листопада 2014 року до 27 березня 2015 року в розмірі 30 236 грн 76 коп. та 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та в частині стягнення заробітної плати за один місяць у розмірі 7 559 грн 19 коп.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У касаційній скарзі ДП СЛГП «Укрспирт» просить зазначені судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи свої вимогипорушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом установлені наступні обставини.

Наказом генерального директора ДП СЛГП «Укрспирт» від 25 січня 2011 року № 16-к року ОСОБА_3 було призначено на посаду керівника Сторонибабського місця провадження діяльності ДП СЛГП «Укрспирт».

Наказом генерального директора ДП СЛГП «Укрспирт» від 23 жовтня 2014 року № 433-к ОСОБА_3 звільнено з роботи 23 жовтня 2014 року за одноразове грубе порушення трудових обов'язків (п. 1 ст. 41 КЗпП України). Підстава: акти начальника управління контрольно-ревізійної роботи ОСОБА_4; акт позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності державної фінансової інспекції Львівської області; акт про результати службового розслідування.

Оскільки позивач з 20 жовтня до 28 листопада 2014 року перебував на лікуванні у стаціонарному відділенні ДЗ «Клінічна лікарня ДТГО «Львівська залізниця», що підтверджується листком непрацездатності від 28 листопада 2014 року, наказом заступником генерального директора з юридичних питань ДП СЛГП «Укрспирт» від 06 січня 2015 року № 02-к внесені зміни до наказу від 23 жовтня 2014 року № 433-к щодо звільнення ОСОБА_3 в частині дати звільнення - з 23 жовтня 2014 року на 29 листопада 2014 року.

За змістом акта перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності Сторонибабського МПД ДП СЛГП «Укрспирт» від 26 червня 2014 року № 9-2/16, 18 червня 2014 року в приміщенні сепараторного відділення дріжджового цеху МПД було виявлено обладнання для виготовлення концентрату барди - центрифугу марки ОГШ-321к та систему трубопроводу для подачі барди по центрифузі. Комісією встановлено, що дане обладнання працює в приміщенні сепараторного відділення дріжджового цеху близько двох років. Комісія дійшла висновку, що за усною вказівкою керівника Сторонибабського МПД ДП СЛГП «Укрспирт» протягом 2012-2013 років та 1 півріччя 2014 року з МПД замість барди відвантажувався виготовлений в сепараторному відділенні дріжджового цеху концентрат барди.

10 липня 2014 року на підставі службової записки начальника управління контрольно-ревізійної роботи ОСОБА_4 від 30 червня 2014 року, ДП СЛГП «Укрспирт» було прийнято наказ про проведення службового розслідування, створення робочої комісії для перевірки фактів, викладених у акті перевірки від 26 червня 2014 року № 9-2/16, та встановлення дійсних обставин організації незаконного виробництва та реалізації концентрату барди на Сторонибабському МПД ДП СЛГП «Укрспирт».

За результатами роботи комісії було складено акт про результати проведення службового розслідування від 26 вересня 2014 року. Комісією в акті зазачено, що із січня 2012 року до червня 2014 року Сторонибабським МПД було реалізовано ФОП ОСОБА_5 15 078,16 тон барди за ціною 10 грн за тону на загальну суму 150 781 грн 06 коп. Також комісія в акті зазначила про порушення ОСОБА_3 пункту 3.1 посадової інструкції керівника Сторонибабського МПД ДП СЛГП «Укрспирт», а саме, що викладені обставини свідчать про те, що відповідальність за якісне і своєчасне виконання функцій МПД, підвищення ефективності виробництва і продуктивності праці, в тому числі використання державного майна, покладається виключно на керівника МПД, який нехтуючи своїми посадовими інструкціями, Положенням про Сторонибабське МПД ДП СЛГП «Укрспирт» та Статутом ДП СЛГП «Укрспирт» не здійснив належного, та якісного та своєчасного виконання функцій МПД.

За результатами позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Сторонибабського МПД ДП СЛГП «Укрспирт» з 01 січня 2011 року до 31 липня 2014 року, Державною фінансовою інспекцією Львівської області складено акт від 17 жовтня 2014 року № 07-26/56.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що роботодавець при звільненні не дотримано вимог трудового законодавства, зокрема, положень ст. ст. 41, 148, 149 КЗпП України, та дійшов висновку про те, що порушені права працівника підлягають захисту, шляхом поновлення останнього на роботі, відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, завданої незаконним звільненням.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, оскільки встановивши факти та визначивши правовідносини, зумовлені встановленими фактами, суди правильно застосували правові норми та ухвалили правильне по суті рішення.

Статтею 41 КЗпП України передбачені додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов. Пунктом 1 ч. 1 указаної статті передбачено, що трудовий договір може бути розірваний з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків, зокрема, керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками тощо. Звільнення неможливе за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, якщо порушення носить тривалий, а не разовий характер.

Зокрема, у п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України йдеться про одноразове грубе порушення трудових обов'язків, а не про тривале, системне, що може бути підставою для звільнення за інших підстав.

Розірвання трудового договору на підставах, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, передбачає визначення кола порушень трудових обов'язків, під які підпадають такі порушення, у яких ознакою грубості характеризуються усі факти, що характеризують їх склад: характер дії або бездіяльності працівника, істотність наслідків порушення трудових обов'язків, особливість причинного зв'язку між порушенням та його наслідками, форма вини.

Виходячи зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України підставою для звільнення керівника за цією нормою є вчинення ним одноразового грубого порушення трудових обов'язків, а не триваюче, зокрема неналежне керівництво роботою установи, ослаблення контролю за роботою підлеглих працівників тощо.

Зазначені відповідачем підстави для звільнення ОСОБА_3 не є одноразовим грубим порушенням, яке дає підстави для звільнення ОСОБА_3 за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, оскільки дії, зазначені в актах, на які посилається генеральний директор ДП СЛГП «Укрспирт» у наказі від 23 жовтня 2014 року № 433-к, як на підставу звільнення, не мають характеру одноразового грубого порушення трудових обов'язків.

Дії керівника, виявлені під час позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Сторонибабського МПД ДП СЛГП «Укрспирт» з 01 січня 2011 року до 31 липня 2014 року, про які зазначено в акті від 17 жовтня 2014 року № 07-26/56, та під службового розслідування, про які зазначено в акті від 26 вересня 2014 року, є триваючими і не можуть розцінюватись як одноразове грубе порушення ним трудових обов'язків, що підпадає під дію п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, а відтак не можуть бути підставою для розірвання трудового договору згідно з цією нормою.

Рішення компетентного органу, власника підприємства, наказ про звільнення мають містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою звільнення керівника з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Разом із тим, в наказі від 23 жовтня 2014 року № 433-к «Про звільнення ОСОБА_3.» зазначено, що керівника Сторонибабського МПД ДП СЛГП «Укрспирт» ОСОБА_3 звільнено за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, однак не вказано, за яке саме.

Крім того, звільнення на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України має здійснюватись з дотриманням порядку і строків, передбачених ст. ст. 148, 149 КЗпП України.

Як також правильно встановлено судом, усупереч вищевказаним вимогам закону, до застосування дисциплінарного стягнення позивачу не було надано можливості надати письмові пояснення, а дисциплінарне стягнення у виді звільнення накладено на позивача лише у жовтні 2014 року, що свідчить про порушення ДП СЛГП «Укрспирт» строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Також колегія суддів погоджується з висновками судів про стягнення з лише у жовтні 2014 року, що свідчить про порушення ДП на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29 листопада 2014 року до 27 березня 2015 року, який суд першої інстанції визначив у розмірі 30 236 грн 76 коп.

Оскільки судом встановлено, що незаконне звільнення ОСОБА_3 негативно вплинуло на його психологічний стан, завдало моральних страждань, вплинуло на звичний спосіб його життя, також правильним є висновок суду про стягнення з відповідача на користь позивача 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судами попередніх інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень. При вирішенні даної справи судами правильно визначено характер правовідносин між сторонами, правильно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Є.П. Євграфова

Т.Л.Ізмайлова

О.В.Кадєтова

С.О.Карпенко