Справа № 314/5197/17
Провадження № 2/314/1945/2017
14.12.2017 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області в складі :
головуючого: судді Беспалько Т.Д.
при секретарі: Печонкіної В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вільнянськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,
Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та догляду за дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, жодного разу не поцікавився здоров'ям та навчанням дітей, не надавав матеріальної допомоги на їх утримання, не з'являється та на телефонні дзвінки не відповідає.
В судовому засіданні представник позивача наполягає на вимогах, відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 (актовий запис № 87) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується свідоцтвом про народження від 03.11.2009 року серії НОМЕР_2
Між подружжям ОСОБА_5 та ОСОБА_2 рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 квітня 2013 року шлюб розірваний, діти після розірвання шлюбу проживають разом з позивачкою.
Батько, відповідач по справі, жодного разу не приїхав до дітей, не поцікавився її життям, здоров'ям та навчанням, жодного разу не зателефонував, матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав, що свідчить про байдуже та безвідповідальне ставлення батька до своїх дітей.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини.
Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім»ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров»я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов»язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов»язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками.
В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об»єктивного з»ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
В п.16 зазначеної постанови роз»яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов»язками.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов»язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з»ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Вважаючи доведеним факт ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дитини на підставі з»ясованих у справі обставині, а також враховуючи, що ставлення відповідачки до своєї дитини суперечить основним засадам прав та обов»язків батьків з виховання та розвитку дітей, їх інтересам, суд вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав щодо його неповнолітніх дитей.
Керуючись ст.ст. 15,60,208,209,212-215, 218, ЦПК України, ст.ст. 164, 165 Сімейного кодексу України суд, Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Позовні вимоги задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Тамара Дмитрівна Беспалько

14.12.2017