Справа № 343/1647/15-ц
Провадження № 22-ц/779/964/2017
Головуючий у 1 інстанції Керніцький І. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Максюти І.О.,

суддів: Пнівчук О.В., Мелінишин Г.П.

секретаря Бойчука Л.М.,

з участю: апелянта та його представника ОСОБА_2, позивача та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Долинської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Долинського районного суду від 05 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

В серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_5, Долинської міської ради, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що згідно договору дарування земельної ділянки, укладеного між та ним та відповідачем ОСОБА_5, посвідченого нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори 12.10.2005 року, отримав в дар земельну ділянку площею 0,2217 га за адресою вул. Поповича,18 у м. Долина, Івано-Франківської області, на підставі якого виготовив Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.06.2011 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про скасування державного акту серії ІФ №094052 від 10.10.2005 року, договору дарування земельної ділянки від 12.10.2005 року задоволено, однак рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09.04.2015 року рішення суду в частині визнання недійсним договору дарування скасовано. В іншій частині залишено без змін. Із відповіді Долинської міської ради стало відомо, що на підставі скасованого рішення суду першої інстанції Долинською міською радою прийнято рішення від 31.05.2012 року №681-19/2012, яким передано ОСОБА_5 безоплатно у власність земельну ділянку 0,3713 га - для ведення особистого селянського господарства по вул. Поповича,18, м. Долина та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №659230, зареєстрованого 16.11.2012 р. № 02374, чим порушено його право власності на земельну отриману ним за договором дарування, яка ввійшла в масив оспорюваної земельної ділянки.

Просив визнати незаконним та скасувати рішення Долинської міської ради від 31.05.2012 року №681-19/2012. Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_5 та зареєстрований 16.11.2012 року.

Рішенням Долинського районного суду від 05 квітня 2017 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Долинської міської ради від 31.05.2012 року № 681-19/2012. Визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №659230, виданий ОСОБА_5 та зареєстрований 16.11.2012р. за №02374. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій посилається на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Апелянтом зазначено, що преюдиційне рішення від 09.04.2015 року, на підставі якого суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення, скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ 04.11.2015 року, а тому не може бути підставою для задоволення позовних вимог. В ході нового розгляду справи рішенням Долинського районного суду від 26.04.2016 року в задоволенні позову з уточненими вимогами про розірвання договору дарування земельної ділянки ОСОБА_5 відмовлено за спливом позовної давності. Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 23.06.2016 року, рішення суду скасовано, ухвалено нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено за безпідставністю. Крім того, апелянт зазначив, що має право на безкоштовне отримання у власність земельної ділянки, тому у суду не було підстав для скасування рішення про передачу землі у власність, площею 0,3713 га та державного акту про право власності. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши апелянта та його представника, позивача та його представника, доповідь судді, дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції,, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга є необгрунтованою, виходячи з наступного.

В силу ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 116, 152 Земельного кодексу України, встановивши, що договір дарування земельної ділянки від 12.10.2005 року не визнаний недійсним, дійшов висновку про визнання незаконним та скасування рішення Долинської міської ради від 31.12.2012 року №681-19/2012 року та визнання державного акту про право власності на земельну ділянку від 16.11.2012 року, виданого на підставі зазначеного рішення ОСОБА_5, недійсним.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, а також нормам матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що згідно з пунктом 9.1 рішення Долинської міської ради від 23 червня 2005 року ОСОБА_5 передано у власність земельну ділянку, площею 0,5873 га, з них: 0,1000 га-для ведення обслуговування житлового будинку та господарських споруд, а 0,4873 га - для ведення особистого селянського господарства по вул. Поповича, 18 в м. Долині, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.07.2004 року (а.с.29).

Між ОСОБА_5, як дарувальником, та ОСОБА_4, як обдарованим, 12 жовтня 2005 року укладений договір дарування земельної ділянки, посвідчений нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори за реєстровим номером Д-856, предметом якого була земельна ділянка площею 0,2217 га, передана для ведення особистого селянського господарства, розташована по вул. Поповича,18 в м.Долина. Право на земельну ділянку, 0,2217 га, яка відчужувалася, належало дарувальнику ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на землю серія ІФ № 094052, виданого Долинською міською радою 10 жовтня 2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.05.303.00849 (а.с.4).

На підставі Договору дарування земельної ділянки видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ІФ № 095359 від 18 листопада 2005 року, відповідно до якого ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, площею 0,2217 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :01:023:0096 (а.с.5).

Рішенням Долинського районного суду від 12.11.2007 року за позовом Долинського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_5 (справа 2-1098/2007) визнано нечинним та скасовано пункт 9.1 рішення Долинської міської ради від 23.06.2005 року № 1027-25/2005 «Про розгляд заяв громадян на основі цивільно-правових угод».

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 червня 2011 року по цивільній справі №2-20/2011 скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ №094052 від 10.10.2005 року реєстровий №01.05.303.00849, виданий ОСОБА_5 та визнано недійсним договір дарування земельної ділянки укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідчений 12.10.2005 року нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за реєстровим номером №Д-856 (а.с.6). Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2015 року, рішення Долинського районного суду від 20.06.2011 року в частині визнання недійсним (скасування) договору дарування скасовано та відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5 В іншій частині (в частині скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_5Ю.) рішення суду залишено без змін. (а.с.8-10).

Тобто рішення суду першої інстанції в частині скасування державного акту, виданого ОСОБА_5, після перегляду апеляційним судом Івано-Франківської області 09 квітня 2015 року набрало законної сили і є чинним, оскільки після його перегляду у касаційному порядку ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 листопада 2015 року рішення Долинського районного суду від 20.06.2011 року та рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09.04.2015р. в частині оскарження договору дарування скасовані, а справа в цій частині передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду позивачем ОСОБА_5 змінені підстава та предмет спору на розірвання договору дарування земельної ділянки та у ході перегляду в апеляційному порядку рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2016р. скасовано, апеляційним судом Івано-Франківської області ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання договору дарування земельної ділянки за безпідставністю, яке залишено ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 квітня 2017 року без змін. (а.с.203-210).

03 травня 2012 року скасовано запис у поземельній книзі на основі рішення Долинського районного суду від 20.06.2011 року №2-20/11 року. Державний акт від 10.10.2005 року, виданий ОСОБА_5 скасований, про що свідчить довідка Управління Держкомзему у Долинському районі №07-04-11/644 від 10.05.2012 року (а.с.32)

Рішенням Долинської міської ради від 31.05.2012 року №681-19/2012, передано ОСОБА_5 безоплатно у власність земельні ділянки площею: 0,1000 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по вул. Поповича,18 та 0, 3713 га - для ведення особистого селянського господарства (а.с.13).

На підставі рішення Долинської міської ради від 31.05.2012 року № 681-19/2012 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ІФ № 095359 від 16 листопада 2012 року, відповідно до якого ОСОБА_5 є власником земельної ділянки, площею 0,3713 га - для ведення особистого селянського господарства (а.с.46)

З інформації, наданої Долинською міською радою за №06/848 від 02.09.2015 року встановлено, що у травні 2012 року ОСОБА_5 звернувся до міської ради із заявою щодо винесення рішення про передачу йому земельної ділянки після смерті батька ОСОБА_6, оскільки попереднє рішення та державний акт на право власності і договір дарування були скасовані у судовому порядку, долучивши копію рішення Долинської міської ради від 23.06.2005 року №1027-25/2005, копію рішення Долинського районного суду від 20.06.2011 року, довідку Управління Держкомзему у Долинському районі від 10.05.2012 року. У вказаному рішенні Долинського районного суду від 20.06.2011 року зазначено про набрання законної сили 01.03.2012 року. Про те, що вказане рішення Долинського районного суду вступило у законну силу свідчить також і довідка Управління Держкомзему у Долинському районі від 10.05.2012 року, у якій вказано, що 03 травня 2012 року скасовано запис у поземельній книзі на основі рішення Долинського районного суду від 20.06.2011 року та скасовано державний акт від 10.10.2005 року, виданий ОСОБА_5 (26-27)

Із матеріалів справи встановлено, що 12 жовтня 2005 року відповідач подарував позивачу частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а саме 0,2217га із виділеної йому 0,4873 га. На підставі оспорюваного рішення Долинської міської ради від 31.05.2012 року №681-19/2012 відповідачу виділена земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0, 3713 га, до складу якої ввійшла площа подарованої позивачу земельної ділянки у розмірі 0,2217га. Цей факт не заперечується ні позивачем, ні відповідачем у судовому засіданні.

Згідно із частинами першою, другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Частина пята зазначеної статті передбачає, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Як передбачено частиною першою статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За змістом пункту а частини першої ст.81, ст.131, частини 3 статті 132 Земельного Кодексу України в редакції, чинній на момент укладення договору дарування громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами.

Громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Угоди про перехід права власності на земельні ділянки вважаються укладеними з дня їх нотаріального посвідчення.

Тому при вирішенні цього спору слід враховувати, що саме договір дарування, не визнаний судом недійсним, посвідчує право власності позивача на земельну ділянку, в силу ст. ст.81,131 та 132 Земельного Кодексу України (у редакції, яка була чинною на час укладення договору дарування), який є відповідною цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки відповідачем, укладеною в порядку, який установлено законом.

За таких обставин, оскільки договір дарування остаточним рішенням по справі не був визнаний судом недійсним, тому рішення Долинської міської ради від 31.05.2012 року №681-19/2012 прийнято без відповідної правової підстави.

При тому факт скасування рішення суду в частині визнання недійсним договору дарування у процедурі перегляду судового рішення вищестоящими судовими інстанціями у майбутньому є достатнім для визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, так як правова підстава для прийняття такого рішення не виникла.

Тому суд дійшов правильного висновку про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, а саме Долинської міської ради від 31.05.2012 року № 681-19/2012 про передання ОСОБА_5 безоплатно у власність земельної ділянки площею 0, 3713 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Поповича, 18, оскільки такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів передбачений пунктом 10 частини 1 статті 16, частиною 1 статті 21 ЦК України та пунктом г частини 3 статті 152 Земельного кодексу України.

Враховуючи, що положення статей 116, 122 Земельного Кодексу України встановлювали нерозривний звязок між виникненням права власності на земельну ділянку з обовязковим одержанням її власником державного акта на право власності, тому суд вірно визнав недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ІФ № 095359 від 16 листопада 2012 року, відповідно до якого ОСОБА_5 є власником земельної ділянки, площею 0,3713 га - для ведення особистого селянського господарства, який був виданий на підставі незаконного рішення органу місцевого самоврядування.

Доводи апелянта про те, що суду слід було визнавати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку не в цілому, а в частині 0,2217 га не заслуговують на увагу, оскільки державний акт включає у себе картографічну конфігурацію земельної ділянки (план земельної ділянки), тому такий правовстановлюючий документ може бути визнаний недійсним лише в цілому.

По суті судом ухвалено правильне рішення, а відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань, тому воно підлягає залишенню без мін, оскільки суд дійшов правильного висновку про порушення права власності позивача на землю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія судів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Долинського районного суду від 05 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.О. Максюта

ОСОБА_7

ОСОБА_8