Справа № 487/6210/17
Провадження № 2-о/487/188/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Біцюк А. В., за участю секретаря Попович В. Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про встановлення факту народження, -

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2017 року заявник ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою до заінтересованої особи Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про встановлення факту народження 16.11.2017 року ОСОБА_3 у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянкою України. Заяву мотивувала тим, що 16.11.2017 року у м.Сімферополь Автономна Республіка Крим, її онука ОСОБА_4 народила сина ОСОБА_3. ОСОБА_5 Крим є тимчасово окупованою територією України, що є перешкодою для здійснення державної реєстрації народження дитини. Тому просила встановити факт народження її правнука - ОСОБА_3 на території України.

В судове засідання заявник не зявилася, просила суд про розгляду справи без її участі.

Представник заінтересованої особи Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області до судового засідання не зявився, про дату та час судового засідання був повідомлений.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Відповідно до ст. 134 Конституції України та ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ОСОБА_5 Крим є тимчасово окупованою територією, яка є невідємною частиною території України і на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ст. 144 СК України, батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно дост.13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження.

Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом МЮУ від 18.10.2000 року №52/5, встановлено, що реєстрація народження дитини проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження (форма№103/0) у разі народження дитини в закладі охорони здоров'я або медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма №103-1) та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя, якщо дитина народилась за межами закладу охорони здоровя.

За відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (стаття 13). Згідно ч. 2,3 ст. 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, який набрав чинності 27 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органом та/або особами, передбаченими ч.2 цієї статті, є недійсними і не створюють правових наслідків.

Таким чином, медичні документи, що підтверджують факт народження дитини на території Автономної ОСОБА_5 Крим, видані діючими сьогодні медичними закладами, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації дитини і органах ДРАЦС Міністерства юстиції України.

Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про народження дитини, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України.

Як встановлено судом, заявник є прабабусею ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

16 листопада 2017 року Сімферопольським клінічним пологовим будинком №1, видано медичне свідоцтво про народження серії 35 №022337, згідно якої ОСОБА_4 у м. Севастополі Автономної Республіки Крим народила дитину чоловічої статті ОСОБА_3.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м. Севастополь, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 та має паспорт громадянина України.

Заявник звернулася до Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області із заявою про проведення державної реєстрації народження дитини чоловічої статті, народженої 16 листопада 2017 року у громадянки ОСОБА_4.

28.11.2017 року за №15.1-2.7/296 Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини чоловічої статті, народженої 16 листопада 2017 року у громадянки ОСОБА_4, посилаючись на те, що Медичне свідоцтво про народження серія 35 №022337 від 16.11.2017 року, видане пологовим будинком м. Сімферополя є недійсним, оскільки видано на тимчасово окупованій території Автономної ОСОБА_5 Крим у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а тому не створює правових наслідків.

Проте, виходячи з практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосуватись судами як джерело права, необхідно врахувати висновки суду у справах проти Туречиини (Cyprus v. Turkey 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. the Repablic of Moldova and Russia 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони, тобто є окупованою. Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи із інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означив би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупованій влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факт народження для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд вважає можливим, як виняток, взяти до уваги відомості, зазначені у довідці про народження, яке видано органом, що знаходиться на тимчасово окупованій території Автономної ОСОБА_5 Криму.

Тому, відомості про факт народження дитини ОСОБА_4 щодо місця народження та її матері підтверджено даними, зазначеними у довідці про народження дитини.

Відповідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,212,214,215,256-259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про встановлення факту народження - задовольнити.

Встановити факт народження на тимчасово окупованій території України Автономної ОСОБА_5 Крим - ОСОБА_3, 16.11.2017 року, місце народження м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Севастополь, Крим, громадянка України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст.ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя А. В. Біцюк