Справа № 720/1540/17
Провадження № 2/720/889/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Постолатій К.Р.,

сторін по справі:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до сільради с. Довжок Новоселицького району, третя особа ОСОБА_3,

- про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Представник позивачки звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що господарство по вул.. Заводська, 30 в с. Довжок Новоселицького району станом на 1990 1991 рік відносилось до типу колгоспного двору членами якого були голова двору ОСОБА_4, син ОСОБА_5, невістка ОСОБА_3 та онука ОСОБА_2.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК Української PCP, кожен з вище перелічених членів колгоспного двору має право на 1/4 частку в домоволодінні по вул. Заводська, 30 в с. Довжок Новоселицького району.

18 липня 2014 року помер батько позивачки ОСОБА_5.

При своєму житті він заповіту не складав, а тому після його смерті відкрилася спадщина по закону.

Після його смерті відкрилася спадщина на ? частку домоволодінні по вул. Заводська, 30 в с. Довжок Новоселицького району.

Спадщину фактично прийняли по 1/8 частці його дружина ОСОБА_3 та мати ОСОБА_6, оскільки були зареєстровані та проживали разом із померлим в одному господарстві на день його смерті.

30 жовтня 2015 року померла бабуся позивачки ОСОБА_4.

Після її смерті відкрилася спадщина в загальному на 3/8 часки в житловому будинку по вул.. Задовська, 30 в с. Довжок Новоселицького району з яких ? частка, яка належала їй як члену колгоспного двору та 1/8 частка яку вона успадкувала після смерті сина ОСОБА_5.

20 листопада 2014 року ще при житті ОСОБА_6 склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_2.

Позивачка своєчасно прийняла спадщину після смерті бабусі, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк подала до нотаріальної контори заяву при прийняття спадщини після смерті 30 жовтня 2015 року ОСОБА_6 та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки.

Постановою нотаріуса позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з підстав відсутності правовстановлюючих документів на дане господарство.

Просить суд визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 3/8 частин у житловому будинку літер А, літній кухні літер Б, вбиральні літер В, огорожі №1-2, розташований по вул. Заводська,30, в с. Довжок, Новоселицького району Чернівецької області, після смерті 30 жовтня 2015 року ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав позов в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просить суд його задовольнити.

Представник сільради в судовому засіданні не зявився але подав до суду заяву в якій зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти розгляду справи у їх відсутності.

Третя особа в судовому засіданні не зявилася та не повідомила суд про причину своєї неявки.

Суд оцінюючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності з зазначеними правовими нормами, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягаю задоволенню з наступних підстав.

Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Стаття 380 ЦК України зазначає, що жилий будинок є обєктом права приватної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Наданими сторонами доказами судом встановлено, що господарство по вул.. Заводська, 30 в с. Довжок Новоселицького району станом на 1990 1991 рік відносилось до типу колгоспного двору членами якого були голова двору ОСОБА_4, син ОСОБА_5, невістка ОСОБА_3 та онука ОСОБА_2, що підтверджується довідкою № 60 від 30.01.2017 року виданою Довжоцькою сільською радою Новоселицького району.

Відповідно до ст. 120 ЦК України в редакції 1963року «Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності».

Тобто, зазначене дворогосподарство відповідно до вимог ЦК України в редакції 1963 року належало чотирьом членам двору на праві спільної власності у рівних частках. А тому власники даного дворогосподарства ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 мали рівні часки по ?.

18 липня 2014 року помер ОСОБА_5, про що свідчить актова запис № 11 виконавчого комітету Довжоцької сільської ради Новоселицького району.

Після його смерті відкрилася спадщина на ? частку домоволодінні по вул. Заводська, 30 в с. Довжок Новоселицького району.

При своєму житті ОСОБА_5 заповіту не склав, а тому згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України вступають в дію норми спадкування за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадщину фактично прийняли по 1/8 частці його дружина ОСОБА_3 та мати ОСОБА_6, оскільки були зареєстровані та проживали разом із померлим в одному господарстві на день його смерті, що підтверджується довідкою № 59 від 30.01.2017 року виданою Довжоцькою сільською радою Новоселицького району.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

30 жовтня 2015 року померла ОСОБА_4, про що складено відповідна актова запис № 15 виконавчого комітету Довжоцької сільської ради Новоселицького району.

20 листопада 2017 року ОСОБА_6 склала заповіт зареєстрований в реєстрі за № 75 посвідчений секретарем виконавчого комітету Довжоцької сільської ради Новоселицького району, яким все своє майно заповіла своїй онуці ОСОБА_2.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Суд вважає, що після смерті 30 жовтня 2015 року ОСОБА_6 спадщина відкрилась на 3/8 частки господарства по вул.. Заводська, 30 в с. Довжок Новоселицького району з яких ? частка, яка належала їй як члену колгоспного двору та 1/8 частка яку вона успадкувала після смерті сина ОСОБА_5.

Зі спадкової справи №56/16 після смерті 30 жовтня 2015 року судом встановлено, що заяву про прийняття спадку подано ОСОБА_2 та їй постановою нотаріуса від 09 грудня 2016 року відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на житловий будинок по вул.. Заводська, 30 в с. Довжок Новоселицького району з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спірне господарство.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05. 1998 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні двору.

Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ст. 82 ЦПК України, Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи те, що вказане господарство зареєстровано органом місцевого самоврядування, спадщина відкрилась на 3/8 частку спірного господарства, позивачка своєчасно прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк подала заяву про прийняття спадщини, суд вважає, що є всі правові підстави для визнання за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КТ №063961 виданий 07 листопаду 2011 року Новоселицьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, ІПН:НОМЕР_1, право власності на 3/8 частин у житловий будинок літер А, літній кухні літер Б, вбиральні літер В, огорожі №1-2, розташований по вул. Заводська,30, в с. Довжок, Новоселицького району Чернівецької області, після смерті 30 жовтня 2015 року ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 4,7,12,13,80,82,245,246,258- 273,354ЦПК України і на підставі ст.ст. 1223, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КТ №063961 виданий 07 листопаду 2011 року Новоселицьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, ІПН:НОМЕР_1, право власності на 3/8 частин у житловий будинок літер А, літній кухні літер Б, вбиральні літер В, огорожі №1-2, розташований по вул. Заводська,30, в с. Довжок, Новоселицького району Чернівецької області, після смерті 30 жовтня 2015 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 30-денний строк з дня проголошення.

Суддя: Вівчар Г.А.