АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 610/1080/17 Головуючий суддя І інстанції Храмцова В.Б.
Провадження № 22-ц/790/5820/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди завданої майну фізичних або юридичних осіб
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.

За участю секретаря : Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 30 серпня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди від умисного знищення та пошкодження майна,

встановила:

У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 2537,00 грн. та судовий збір у сумі 640 грн.

В обґрунтування позову посилався на те, що 02 березня 2017 року, приблизно о 15:30 годині він знаходився у своєму будинку за адресою: АДРЕСА_1, почув звуки розбиття вікон в залі будинку, заглянув у залу та побачив, що в ній розбиті склопакети на двох металопластикових вікнах. Після цього він виглянув на вулицю і побачив розбитий паркан та свою сусідку - ОСОБА_3, яка тримала у руках предмет, схожий на ломик-монтировку чи шматок труби. Його дружина та дочка стали сваритися з ОСОБА_3 з приводу розбитих вікон. Також вони побачили, що ОСОБА_3 розбила шиферину з паркану, і через цей пролам, вірогідно, потрапила у двір. Побачивши це він сильно розхвилювався та за станом здоров'я не міг надалі приймати участь у з'ясуванні обставин протиправної поведінки ОСОБА_3 Його дружина викликала поліцію, які прийняли заяву про вчинене кримінальне правопорушення, про що склали відповідний протокол.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, зазначивши, що дійсно між нею та сім'єю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вже довгий час є конфліктні стосунки. Однак вказала що вікна не била, 02.03.2017 року о 15:30 вона знаходилась на роботі.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 30 серпня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 2537 грн.00 коп. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. При цьому посилалась на те, що рішення незаконне, необґрунтоване, судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Вказала, що судом не було забезпечено належного проведення процесу під час судового засідання, бо під час допиту свідків зі сторони позивача порушувалась правила їх допиту. Судом не допитано всіх заявлених відповідачем свідків та не забезпечена їх явка до суду, показання свідка ОСОБА_6 судом викладені невірно. Судом проігноровано її клопотання про витребування табелю робочого часу для встановлення факту перебування на роботі свідка ОСОБА_7 02.03.2017 року та не направив запит до Регіональної філії «Південної залізниці» ПАБ «Українська залізниця виробничий підрозділ Харківська дирекція залізничних перевезень», бо як відомо їй цей свідок о 15-30 годині знаходилася на робочому місці.

Зазначила, що розмір матеріальних збитків належним чином не доведений.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому згідно до змісту вказаної норми права позивач повинний довести факт завдання шкоди, її розмір та завдання шкоди саме відповідачем, чия відповідальність презюмується при доведеності цих юридичних фактів.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до свідоцтва про спадщину за заповітом від 06.10.2009 року ОСОБА_4 позивач є власником житлового будинку за вказаною адресою.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що неправомірні дії відповідача ОСОБА_3 підтверджуються матеріалами перевірки по заяві ОСОБА_8, які надійшли з Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області, а саме: карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону від 02.03.2017р. від ОСОБА_8, протоколом прийняття заяви про вичинене кримінальне правопорушення від 02.03.2017 р. від ОСОБА_8, заявою ОСОБА_8 про огляд домоволодіння від. 02.03.2017 р., протоколом огляду місця події від 02.032017 р. адресою АДРЕСА_1, яким встановлено пошкодження шифирного листа зліва від хвіртки, пошкодження двох металопластикових вікон, поясненнями ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 про те що ОСОБА_3 тримала у руці пакет із металевою трубою, зламала шиферний паркан та розбила два вікна у позивача (а.с. 8, 11-19).

Суд послався на допитаних у судовому засіданні показання свідків:

- ОСОБА_8, дружини позивача, яка пояснила суду що 02.03.2017 року, близько 15:30 знаходилась на території свого подвір'я разом з дочкою ОСОБА_10, почула, як розбився шифер на її паркані. Коли пішла подивитись що відбувається, побачила, що через отвір у розбитому шифері у двір влізла гр. ОСОБА_3, в руці якої був металевий предмет. Вказаним предметом гр. ОСОБА_3 розбила в будинку два металопластикових вікна. Крім того, вказала що ОСОБА_3 приїхала на таксі;

- ОСОБА_10, яка пояснила суду, що 02.03.2017 року, близько 15:30 вони разом з матір'ю - ОСОБА_8 наводили порядок на своєму подвір'ї. У той час гр. ОСОБА_3 під'їхала на автомобілі та почала стукати у хвіртку. Оскільки та була зачинена, - розбила шиферний лист паркану, залізла через його отвір, підійшла додому та металопластикові вікна;

- ОСОБА_7, яка пояснила суду що 02.03.2017 року, близько 15:30 йшла з електрички, побачила як під'їхав автомобіль, з якого вийшла гр. ОСОБА_3 до хвіртки ОСОБА_4, розбила паркан, а потім вікна у будинку.

Також суд взяв до уваги довідку про розмір матеріальної шкоди, завданої позивачеві.

Суд відхилив доводи відповідача про те, що у зазначений позивачем час вона не могла перебувати у нього на подвір'ї і завдати шкоди його майну, оскільки саме в той час вона була на роботі, що підтверджує довідка, надана адміністрацією освітнього закладу, де вона працює, і вказав, що відповідач будь-яких доказів, щоб спростувати доводи позивача та показання визначених свідків суду не надала, вважаючи, що довідка адміністрації Балаклійського Центру дитячої та юнацької творчості Балаклійської районної ради Харківської області про те, що ОСОБА_3 12 березня 2017 року відпрацювала 4 години з 12.30 до 16.40 не виключає можливості останньої залишити місце роботи на певний час та повернутися.

Показання свідків ОСОБА_11 про те, що вони разом з ОСОБА_3 після роботи йшли на автобусну зупинку, та ОСОБА_12 про те, що 02.03.2017 року, точний час не пам'ятає, вона бачила як відповідач на роботі виходила з кабінету у сльозах, розмовляла зі своєю дитиною по телефону, а потім повернулася до кабінету, після роботи вона бачила як відповідач вийшла разом з ОСОБА_11 і пішли у напрямку автобусної зупинки, - суд вважав такими, що не підтверджують заперечення відповідача про її відсутність на місті пригоди у 15.30 02.03.2017р., з посиланням на те, що ці показання свідків з боку відповідача не свідчать про постійне перебування відповідача у той день на робочому місці.

Суд вказав, що покази всіх свідків, які відповідач не змогла спростувати, об'єктивно узгоджуються між собою та з викладенням обставин позивачем, а також з обставинами пошкодження майна, як вони встановлені у матеріалі перевірці Балаклійського відділу поліції Головного Управління національної поліції у Харківській області по заяві ОСОБА_8 ЄО № 808 від 02.03.2017 року та відповіддю про те, що завдані матеріальні збитки на суму 2537 грн. є недостатніми для відкриття кримінального провадження за ст. 194 КК України.

Суд також послався на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 12.10.2015 року, згідно до якої за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 25 листопада 2014 року за ч.1 ст.296 КК України ОСОБА_3 було призначено покарання у виді штрафу в сумі 11900 грн., який був замінений судом на громадські роботи на строк 240 годин, що характеризує відповідача вкрай негативно.

Виходячи з наведеного, суд вважав доведеним відповідальність ОСОБА_3 за завдану позивачу шкоду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перелік можливих доказів, вимоги про їх належність і допустимість викладені у ст.ст. 57-59 ЦПК України. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд всупереч вимог ст. 213 ЦПК України про законність та обґрунтованість рішення повно і всебічно не з'ясував обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, а висновки суду не ґрунтуються на належних і допустимих доказах. Як вбачається із звукозапису судового засідання свідок ОСОБА_7 за умовами спостеження місця пригоди, чому перешкоджали її віддаленість від місця пригоди та дерева, не могла надійно ідентифікувати особу, яка завдала шкоди позивачу, а свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_10 внаслідок тривалих неприязних стосунків та конфліктів з відповідачем є зацікавленими особами, тому їх показання не можна вважати достовірними доказами. При цьому на запитання відповідача усі свідки з боку позивача не змогли пояснити, в чому була одягнута відповідач в той день і повідомити характерні деталі цих подій.

Згідно до довідки адміністрації Балаклійського Центру дитячої та юнацької творчості від 06.07.2017 року в четвер, який припадає на 02 березня 2017 року, ОСОБА_3 працювала з 12.00 до 16.40 (а.с. 79).

Висновки суду про те, що ОСОБА_3 в робочий час могла залишити місце роботи не обгрунтовані і, за відсутності з цього приводу належних і допустимих доказів, за своїм змістом є припущенням, на якому відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК не може ґрунтуватися рішення суду. Суд також не надав належної оцінки показанням свідків ОСОБА_11 про те, що вони разом з відповідачем поверталися з роботи та ОСОБА_13, яка підтверджує, що відповідач розмовляла зі своєю дитиною по телефону на робочому місці, а потім повернулася до кабінету. Після роботи вона та ОСОБА_3 вийшли разом з ОСОБА_11 і вони пішли у напрямку автобусної зупинки. А також показанням свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_6, що відповідач весь час була на роботі і не могли покинути своє робоче місце з огляду на те, що в цей день комісією перевірялася її робота і вона в кінці робочого дня доповідала директору.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_3 її розмова з дитиною відбулася на робочому місці біля 15.00 (а.с. 20). При цьому у справі відсутні належні і допустимі докази про те, що ОСОБА_3 після цієї розмови негайно поїхала до подвір'я позивача і могла там бути присутньою 15.30, на чому наполягав позивач та свідки з його боку.

Крім того, суд всупереч вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України щодо належності і допустимості доказів не звернув уваги, що довідка про вартість одного листа шиферу та металопластикових вікон має характер припущення і не містить відомостей про те, що це саме те майно позивача, яке було пошкоджене при заявлених у позові обставинах (а.с. 23).

Висновок дільничного Балаклійського відділу поліції ГУНП в Харківській області від 03.03.2017р. про відповідальність ОСОБА_3 за завдану позивачу шкоду також не є належним і допустимим доказом, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України у таких випадках обов'язкове преюдиціальне значення з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, - має лише вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення

Ухвала Балаклійського районного суду Харківської області від 12.10.2015 року, згідно до якої за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 25 листопада 2014 року за ч.1 ст. 296 КК України ОСОБА_3 було призначено покарання у виді штрафу в сумі 11900 грн., який був замінений судом на громадські роботи на строк 240 годин, не має відношення до цивільного спору по цій справі і тому суд безпідставно на неї послався.

Таким чином, оскільки позивач не надав до справи безспірних доказів на підтвердження своїх вимог, а відповідач спростувала свою участь у завданні шкоди майну позивача, у суду першої інстанції інстанції не було передбачених у ст. 1166 ЦК України підстав для задоволення позову.

Оскільки суд ухвалив своє рішення при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими,висновки суду з цього приводу не відповідають обставинам справи, відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення про відмову у задоволенні позову, за його недоведеності.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 309,313, 314, 315, 317, 319, 323-325, 327 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 30 серпня 2017 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 -відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді колегії