Справа №345/3985/17
Провадження № 2/345/1856/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2017 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючої-судді ОСОБА_1 при секретарі Боднар Н.Ю., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду в м. Калуші цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу за договором кредиту посилаючись на те, що 11.12.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір № б/н на підставі якого останній отримав кредит у вигляді у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 34,80 %. Позивачем свої зобовязання за даним договором виконані в повному обсязі на відміну від відповідача, який порушив умови договору і станом на 30.09.2017 року має заборгованість по несплаченому кредиту у розмірі 15368,60 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 495,72 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 10664,85 грн., заборгованості за пенею та комісією 3000,00 грн., а також 500 грн. штрафу фіксованої частини та 708,03 грн. штраф процентної складової, які позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач двічі повідомлялася про час та місце судового засідання належним чином за останнім відомим місцем проживання, про що свідчать розписки про отримання судової повістки та повернення за терміном зберігання (а.с.43,47). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 11.12.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір № б/н на підставі якого останній отримав кредит у вигляді у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 30,00 % (а.с.7-30).

Згідно розрахунку заборгованості по кредиту станом на 30.09.2017 року має заборгованість по несплаченому кредиту у розмірі 15368,60 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 495,72 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 10664,85 грн., заборгованості за пенею та комісією 3000,00 грн., а також 500 грн. штрафу фіксованої частини та 708,03 грн. штраф процентної складової (а.с.4).

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором.

Як вбачається з Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Згідно Умов та правил надання банківських послуг відповідач при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Всупереч вище перелічених умов договору, відповідач не виконав свої зобовязання, в результаті чого виникла заборгованість, яка згідно розрахунку і станом на 30.09.2017 року складає 15368,60грн.

У відповідності ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, у відповідності ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому, у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобовязання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи, що банком нараховано відповідачу заборгованість за пенею, а також фіксовану частину штрафу в розмірі 500 грн. та процентну складову штрафу в розмірі 708,03 грн., тобто на відповідача двічі накладені штрафні санкції за прострочення невиконання умов кредитного договору, суд вважає, що в даній частині стягнення пені з відповідача слід відмовити та не враховувати даний вид стягнення в суму боргу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача сліді стягнути заборгованість по кредитному договору в розмірі 12368,6 грн.

У відповідності ст.141 ЦПК суд стягує з відповідача судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 526,536, 549, 572, 589, 1054 ЦК України, ст.. 61 Конституції України, ст.ст.263, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору № б/н від 11.12.2014 в розмірі 12368,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати по справі 1600,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: