Справа № 713/894/17
Провадження №2/713/415/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2017 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Кибич І.А.

з участю секретаря Мірчева О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом до відповідачів ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3

Посилається на те, що 09 грудня 2014 року помер її батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований в с.Вовчинець по вул.Зарічна, 15, (ОСОБА_2 сільської ради), Вижницького району Чернівецької області.

31.10.2001 року її батько ОСОБА_5, склав заповіт, згідно якого усе своє майно він заповів їй, ОСОБА_1, заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, зареєстрований за №79. Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_6, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку із тим, що нею не надано документів, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Крім неї, спадкоємцем за законом є син померлого - ОСОБА_3, який на спадкове майно не претендує, спадщину не прийняв, інших осіб, які мають право на обовязкову частку у спадковому майні немає.

Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Вовчинець по вул.Зарічна, 15, (ОСОБА_2 сільської ради), Вижницького району Чернівецької області.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради не зявився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника відповідача ОСОБА_2 сільської ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному обємі та просять справу розглядати без участі представника сільської ради.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_7 обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обємі.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 09 грудня 2014 року помер батько позивачки ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_8 1-МИ №140591, виданого 09 грудня 2014 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №54, копією свідоцтва про народження, Серія І-МИ №476903, виданого 23.06.1979 року ОСОБА_2 сільською радою, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №47, копією свідоцтва про одруження, серія І-МИ №006173, виданого ОСОБА_2 сільською радою, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №25.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований с.Вовчинець по вул.Зарічна, 15, (ОСОБА_2 сільської ради), Вижницького району Чернівецької області.

З копії технічного паспорту на житловий будинок, вбачається, що житловий будинок розташований в с.Вовчинець по вул.Зарічна, 15, (ОСОБА_2 сільської ради), Вижницького району Чернівецької області, 1936 року побудови, вартістю 48495,00 грн.

За життя ОСОБА_5 залишив заповітне розпорядження, а саме, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право заповів ОСОБА_1, що підтверджується копією заповіту, посвідченого 31.10.2001 року секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради, Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_9, зареєстрований за №79.

З довідки виданої ОСОБА_2 сільською радою №222 від 24.05.2017 року вбачається, що згідно запису в по господарській книзі №30, особовий рахунок №1186-1, сторінка 69, за 2011-2015 роки за померлим ОСОБА_5 числиться житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться в с.Вовчинець по вул.Зарічна, 15, Вижницького району Чернівецької області. За життя ОСОБА_3 свідоцтво про право власності не отримував. Після смерті ОСОБА_5 вступила в управління спадковим майном його дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як вона на день смерті проживала та була зареєстрована в домоволодінні ОСОБА_3, разом обробляли земельну ділянку та вели підсобне господарство. ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом.

Судом також встановлено, що крім позивачки ОСОБА_1, спадкоємцем першої черги за законом є син померлого ОСОБА_3, який спадщину не прийняв, інших осіб які мають право на обовязкову частку у спадковому майні немає, що підтверджується копією спадкової справи №46/2017 року.

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але в звязку з відсутністю належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на будинок померлого ОСОБА_5 йому було в цьому відмовлено, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 15.06.2015 року №257/02-31 (с/с 46/2015).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як видно з представлених доказів, житловий будинок по плану забудови під літ. «А» - 1936 року побудови, знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даним будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинку для проживання ніким не оспорюється.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції від 06.10.2016 року, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення обєкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу обєкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 06.10.2016 року, щодо особливостей державної реєстрації прав на обєкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку 1. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених обєктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким обєктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені обєкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким обєктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. 2. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених обєктів нерухомості є необовязковим.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі.

При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Керуючись ст.ст. 16, 392, 1234-1236, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.1, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції від 06.10.2016 року, ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, Суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН-), право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, а саме, житловий будинок по плану забудови під літ. «А», з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в с.Вовчинець по вул.Зарічна, 15, (ОСОБА_2 сільської ради), Вижницького району Чернівецької області, який належав померлому 09.12.2014 року ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич