28 листопада 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., Євграфової Є.П., КадєтовоїО.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про визначення порядку користування квартирою,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 06 грудня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У червні 2016 року ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши їй та її неповнолітньому сину у користування житлову кімнату площею 12,8 кв. м., ОСОБА_6 з її неповнолітніми дітьми житлову кімнату площею 17.1 кв.м., а їх неповнолітньому брату кімнату площею 12,6 кв.м. разом із лоджією. Інші приміщення: коридор, ванну кімнату, вбиральню, кухню залишити у спільному користуванні.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно ордеру № 29 від 21 січня 2016 року, виданого на підставі рішення виконкому Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 275 від 23 грудня 2015 року їй, відповідачці та їх брату - ОСОБА_7 і доньці відповідачки ОСОБА_9, 2006 року народження, була надана трикімнатна квартира АДРЕСА_1 житловою площею 42.5 кв.м., загальною площею 68.1 кв.м.
Разом з тим, через неприязні стосунки, сторони не можуть дійти компромісу щодо порядку користування квартирою, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 жовтня 2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 Виділено у квартирі АДРЕСА_1 у користування ОСОБА_4 та її неповнолітньому сину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, кімнату житловою площею 12,8 кв.м.; ОСОБА_6 разом із неповнолітніми дітьми: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, кімнату житловою площею 17.1 кв.м., а у користування неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 - кімнату житловою площею 12,6 кв.м з лоджією площею 2,7 кв. м. Інші приміщення залишено у спільному користуванні сторін та членів їх сімей.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 06 грудня 2016 року рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 жовтня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалене судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК) від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції виходив із відсутності правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 275 від 23 грудня 2015 року у користування ОСОБА_6 та членам її сім'ї: доньці - ОСОБА_9, сестрі - ОСОБА_4 та брату - ОСОБА_7 надано трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.6).

21січня 2016 року видано ордер на вказану квартиру (а.с.6).

Відповідно до інформації Центру надання адміністративних послуг м. Южноукраїнськ від 02 грудня 2016 року, наданої на запит апеляційного суду, у спірній квартирі з 26 січня 2016 року було зареєстровано 5 осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_6, її малолітні діти: ОСОБА_9, 2006 року народження, ОСОБА_8 2009 року народження, та неповнолітній брат ОСОБА_7, який 23 серпня 2016 року знятий з реєстраційного обліку за вказаною адресою. З 20 травня 2016 року у спірній квартирі зареєстрований неповнолітній син позивачки - ОСОБА_5, 2014 року народження.

На підставі розпорядження Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області від 10 липня 2009 року ОСОБА_6 призначена опікуном ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, та над його майном (а.с.27).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмови членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Статтею 63 ЖК України передбачено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Відповідно до роз'яснення, викладеного в абз. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи нове рішення у справі, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених вимог, оскільки районним судом неповно з'ясовані обставини у справі, що мають значення для правильного вирішення спору, зокрема чи призведе запропонований позивачем варіант порядку користування спірною квартирою до штучного погіршення житлових умов сторін у справі, чи можливий такий поділ з технічної сторони, крім того визначення порядку користування житловим приміщенням тягне за собою укладання договору житлового найму та відкриття особового рахунку на жиле приміщення, а ці питання вирішуються виконкомом міської ради та житлово-комунальною організацією, якщо їй делеговано такі повноваження відповідною радою, проте зазначений орган та установа до участі в справі в якості відповідачів залучені не були, а районний суд у порушення ч. 4 ст. 10 ЦПК України не роз'яснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Миколаївської області від 06 грудня 2016 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду апеляційного суду Миколаївської області від 06 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про визначення порядку користування квартирою залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова О.В. Кадєтова