Справа № 442/238/16 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/783/164/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 квітня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

В січні 2016р. ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив Уповноважену особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в ПАТ «Укрінбанк» внести його в перелік вкладників, якому ПАТ «Укрінбанк» заборгував 15000 доларів США та 10000 євро матеріальної шкоди, 5919 доларів США 43 центи та 3946 євро 28 процентів пені та виплатити йому відшкодування коштів за вкладами в розмірі граничної суми відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в розмірі 200000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 02.02.2015 року в м.Трускавці між ним та відповідачем в особі головного менеджера Трускавецького відділення ПАТ «Укрінбанк» були підписані заяви-договори №10-2323686 та №10-2323687 про розміщення банківських вкладів у зазначеному банку з відкриттям вкладних (депозитних) рахунків з умовами, викладеними в копіях заяв-договорів. Предметом договорів є розміщення банківського вкладу в сумі 15000 доларів США на термін з 02.02.2015 року по 06.04.2015 року, а також на суму 10000 євро на термін з 02.02.2015 року по 06.04.2015 року відповідно. Вказані кошти були внесені ним в касу Трускавецького відділення ПАТ «Укрінбанк» 02.02.2015 року. В квітні 2015 року по закінченню терміну договорів він звернувся до Трускавецького відділення ПАТ «Укрінбанк» в м.Трускавець з просьбою повернути йому його кошти, проте отримав відмову з покликанням на те, що у банку тимчасово відсутні кошти. Через це його попросили зачекати деякий час. У вересні дізнавшись про ліквідацію банку, він повторно звернувся із заявою про повернення йому коштів, на що йому було повідомлено, що йому були кошти видані і заборгованості перед ним немає. Дані кошти були перераховані на депозитний рахунок невідомої йому особи ОСОБА_3 в гривневому еквіваленті. Вказує, що заяви на видачу готівки він не писав та вказаних коштів не отримував. Окрім цього, просить стягнути штрафні санкції за порушення договірних зобовязань в розмірі 5919,43 доларів США і 3946,28 євро.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 квітня 2016 рокупозовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (ПАТ «Укрінбанк») в особі Дрогобицького центрального відділення ПАТ «Укрінбанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про повернення строкового банківського вкладу- задоволено.

Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві «Український інноваційний банк» (ПАТ «Укрінбанк») внести ОСОБА_2 в перелік вкладників, якому ПАТ «Укрінбанк» заборгував 15000 (пятнадцять тисяч) доларів США та 10 000 (десять тисяч) євро матеріальної шкоди, 5 919 (пять тисяч девятслт девятнадцять) доларів США 43 центи та 3 946 (три тисячі девяносто сорок шість) євро 28 центів пені.

Виплатити ОСОБА_2 відшкодування коштів за вкладами в розмірі граничної суми відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в розмірі 200 000 (двісті тисяч гривень) 00 копійок.

Рішення суду оскаржив відповідач - ПАТ «Укрінбанк».

В апеляційній скарзі апелянт, зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, таким що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що позивач отримав кошти частинами через касу Трускавецького відділення суму депозитних вкладів в повному обсязі в гривневому еквіваленті, що підтверджується виписками по особовим рахункам №0990, №2054, №0138, №0209 та Витязі з Внутрішнього плану аналітичних рахунків ПАТ «УКРІНБАНК», які були надані суду. Зазначає також, що Позивач стверджував, що грошових коштів він не отримував, оскільки заяв на видачу готівки начебто не писав і не підписував, однак в судовому засіданні представником Банку було заявлено, що у останнього наявні відповідні заяви на видачу готівки, які будуть долучені у наступному судовому засіданні, як додаткові докази, які спростовують твердження Позивача. Вважає, що відповідні заяви належним чином досліджені не були, а твердження Позивача в ході судового розгляду даної справи ніякими належними доказами не підтверджувались. Просить Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким в позовних вимогах відмовити.

В судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про день та час розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення їм поштового відправлення, не прибули, не повідомили суд про причину неявки. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не зявилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає даним вимогам закону.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції керуючись нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виходив з того, що на день звернення до суду, відповідачем не виконано в повному обсязі умов вищезазначених договорів та не повернуто кошти позивачу.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду із наступних підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач, скориставшись своїм правом, звернувся до суду в січні 2016р. з позовом до ПАТ Укрінбанк» про повернення банківського вкладу та просив Уповноважену особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в ПАТ «Укрінбанк» внести його в перелік вкладників, якому ПАТ «Укрінбанк» заборгував 15000 доларів США та 10000 євро матеріальної шкоди, 5919 доларів США 43 центи та 3946 євро 28 процентів пені та виплатити йому відшкодування коштів за вкладами в розмірі граничної суми відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в розмірі 200000 гривень.(а.с.77-79)

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом 02.02.2015 року позивачем було подано відповідачеві ОСОБА_4 про розміщення банківського вкладу №10-2323686 на суму 15000 доларів США зі сплатою 9,5% річних на термін з 02.02.2015 року по 06.04.2015 року, а також ОСОБА_4 про розміщення банківського вкладу №10-2323687 на суму 10000 Євро зі сплатою 8,5% річних на термін з 02.02.2015 року по 06.04.2015 року.(а.с.6-9)

Відповідно до ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно з ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із заяв на видачу готівки(а.с.14-18) та виписки по рахунку(а.с.57-59) №0209 вбачається, що депозитні вклади позивачем отримані. Зокрема, 16.04.2015р. у сумі 149500 грн., 17.04.2015р. 149500 грн., 20.04.2015р. 28900 грн., 21.04.2015р. 149900 грн., 22.04.2015р. 46304 грн..

Перевіряючи доводи апелянта про виплату коштів позивачу та відповідно заперечення позивача, що ним не підписувались заяви на видачу готівки та коштів він не отримував, судом апеляційної інстанції, за клопотанням позивача, була призначена по справі судова почеркознавча експертиза підписів на заявах про видачу готівки(а.с.174-175), однак така проведена не була у звязку із ненаданням відповідачем(банком) оригіналів документів.

Для зясування зазначених обставин, суд апеляційної інстанції неодноразово надсилав ПАТ «Укрінбанк» для виконання письмову вимогу про надання оригіналів документів(заяв на видачу готівки), однак така не була виконана.

У відповідності до ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Не представлення банком на запит експерта відповідних документів для дослідження без яких неможливо проведення експертизи у відповідності до ч. 1 ст. 146 ЦПК України свідчить про неповернення коштів позивачу.

Будь яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, апелянтом не представлено.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, фактичні обставини справи, застосував матеріальний закон, який підлягав застосуванню, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» - відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 квітня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_5