Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.17 р.

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

при секретарі судового засідання Гавриленко В.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, законний представник ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом (а.с.23), в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь матеріальну шкоду в розмірі 89732,02 грн. та моральну шкоду в розмірі 30000 грн., кошти за проведення автотоварозвнавчої експертизи у розмірі 550 грн., а у разі відсутності коштів у неповнолітнього ОСОБА_3, стягнути кошти з його законного представника ОСОБА_6, матеріальну шкоду в розмірі 29910,67 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн., кошти за проведення автотоварозвнавчої експертизи у розмірі 183,33 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному у позові.

За судовим дорученням до суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_3, з якої вбачається, що позовні вимоги він визнає тільки в частині моральної шкоди.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_6, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надала.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

Відповідачка ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що її син машину після викрадення не палив, це зробив ОСОБА_4

У судовому засіданні досліджені докази: копія технічного паспорту; копія висновку експерта №142 від 16.07.2015 р.; копія квитанції; копія вироку Лисичанського міського суду від 27.08.2015 р.; копія ухвали Лисичанського міського суду від 04.09.2015 р.; довідки ДУ «Старобільський слідчий ізолятор»; довідка №31/12/4444-1704 від 19.05.2017 р.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки ОСОБА_5, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що в період часу з 21.30 год. 19.05.2015 р. до 07.00 год. 20.05.2015 р. неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, спільно з малолітнім ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який не досяг віку притягнення до кримінальної відповідальності та за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходячись в гаражному масиві на АДРЕСА_1, шляхом підбору ключа проник до гаражу, який належить позивачу, де незаконно заволодів автомобілем марки ВАЗ моделі 211440, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 89732,02 грн., завдавши позивачу матеріальну шкоду на вказану суму.

Вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 27.08.2015 р. неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані винними у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, вирок набрав законної сили.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 04.09.2015 р. малолітній ОСОБА_7, який не досяг віку притягнення до кримінальної відповідальності, був переданий під нагляд батьків.

Злочинними діями ОСОБА_3, ОСОБА_4 позивачу було завдано матеріальної шкоди на суму 89732,02 грн

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст.1179 ч.1, 2 ЦК Українинеповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов'язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.

На підставі ст.1182 ч.1 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Тому суд з урахуванням того, що безпосередньо шкода нанесена підпалом автомобілю ОСОБА_4 визначає частку, яка підлягає стягненню з цього відповідача, в розмірі 70% тобто 62812,41 грн., а розмір частки, що підлягає стягненню з ОСОБА_3, - 30%, що з урахуванням сплати позивачу в рахунок погашення шкоди відповідачем ОСОБА_3 220 грн. складає 26699,61 грн.

Суд відмовляє у задоволенні позову про стягнення майнової шкоди з ОСОБА_5, бо за її поясненнями її малолітній син не приймав участь у знищенні належного позивачу автомобілю, тоді як загальне правило відшкодування шкоди за ст.1166 ЦК України передбачає наявність вини особи за її заподіяння.

Ухвала Лисичанського міського суду від 04.09.2015 р. стосовно ОСОБА_7 не має преюдиційного значення, тому не може бути покладена в основу задоволення позову в цій частині.

Враховуючи положення ч.3 ст.1179 ЦК України у зв'язку із досягненням відповідачем ОСОБА_3 повноліття на момент розгляду справи судом, суд не покладає на ОСОБА_6 обов'язок відшкодування шкоди позивачу у разі відсутності для цього коштів у відповідача ОСОБА_3

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини...

Оскільки моральна шкода нанесена позивачу внаслідок протиправної поведінки щодо нього - незаконне заволодіння належним йому транспортним засобом, що визнаються відповідачкою ОСОБА_5 і встановлено вироком відносно інших відповідачів, позов в цій частині підлягає задоволенню з урахуванням зазначених вимог законодавства щодо визначення часток кожного з відповідачів.

З огляду на це суд визначає ці частки розмірі 10% ОСОБА_5, т.я. її син приймав участь тільки у незаконному заволодінні, 25% ОСОБА_3 та 65% ОСОБА_4, який безпосередньо спалив належний позивачу автомобіль, тобто 3000 грн., 7,500 грн. і 19 500 грн. відповідно.

Суд вважає визначений позивачем розмір моральної шкоди розумним та справедливим з огляду на тяжкість злочину, розмір майнової шкоди, негативні наслідки у житті позивача.

Також з відповідачів у рівних частках підлягають стягненню доведені позивачем витрати на проведення експертизи в розмірі 550 грн.

Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 640 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частках, а за задоволенні вимоги майнового характеру пропорційно розміру їх задоволення - 628,14 грн. із ОСОБА_4 та 269,18 грн. із ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, законний представник ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 26699 (двадцять шість тисяч шістсот дев'яносто дев'ять) грн. 61 коп., моральну шкоду в розмірі 7500 (сім тисяч п'ятсот) грн., а всього 34199 (тридцять чотири тисячі сто дев'яносто дев'ять) грн. 61 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 62812 (шістдесят дві тисячі вісімсот дванадцять) грн.41 коп., моральну шкоду в розмірі 19 500 (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот) грн., а всього 82 312 (вісімдесят дві тисячі триста дванадцять) грн. 41 коп..

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі) грн..

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судовий збір за задоволені позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 640 (шістсот сорок) грн., за оплату судової експертизи.550 (п'ятсот п'ятдесят) грн.., а всього 1190 (тисячу сто дев'яносто) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 269 (двісті шістдесят девять) грн. 18 коп. за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу Державна судова адміністрація України.

Стягнути зОСОБА_4 судовий збір в розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 14 коп. за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу Державна судова адміністрація України.

У задоволені інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського суду апеляційної скарги у 10-тиденний строк з моменту його проголошення, а особами, що не приймали участь у судовому засіданні, у той самий строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: