У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді - Шимківа С.С.

суддів: - Бондаренко Н.В., Григоренка М.П.,

секретар судового засідання - Москалик Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 08 листопада 2016 року у справі за позовом комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об'єднання" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 08 листопада 2016 року задоволено позов комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне обєднання" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об'єднання" 9067 грн 15 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 покликається на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що згідно системного аналізу п.1 ч. 3 ст. 20 та п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов'язок споживача укласти договір виникає лише після виконання виконавцем послуг обов'язку підготувати та запропонувати укласти проект договору згідно з типовим договором.

Проте, позивач не виконав свого обов'язку підготувати та укласти із позивачем договору згідно з типовим договором. Відтак, у позивача не виник обов'язок укладати договір із відповідачем. Позивач, в свою чергу не відмовлявся від укладання із позивачем договору про надання житлово-комунальних послуг.

Відсутність договору між позивачем та відповідачем про надання житлово-комунальних послуг, є підставою для відмови у задоволенні позову, а обраний позивачем спосіб захисту є передчасним.

Позивач не надавав комунальних послуг, а відповідач фактично не отримувала такі послуги.

Як встановлено рішенням Острозького районного суду від 08 грудня 2014 року по

________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 567/914/16-ц Головуючий в суді І інстанції - Назарук В.А.

Провадження № 22-ц/787/1603/2017 Суддя-доповідач - Шимків С.С.

справі № 567/1155/14-ц ОСОБА_3 відокремилася від мережі централізованого опалення за її заявою в червні 2009 року (копія рішення Острозького районного суду від 08 грудня 2014 року додасться).

Відтак, у період з жовтня 2014 року до вересня 2016 року відповідач не могла фактично отримувати комунальні послуги через технічну неможливість їх отримання.

Відповідач жодною дня не проживала постійно/тимчасово за адресою місцезнаходження квартири.

Як вбачається з договору купівлі-продажу та витягу. Відповідач на момент укладання правочину була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2.

За вказаною адресою відповідач була зареєстрована з 28 лютого 1997 року, що підтверджується довідкою № 2272 від 28 вересня 2017 року, яка видана Острозьким комунальним підприємством "Водоканал".

Відповідач проживала за адресою реєстрації до 27 лютого 2000 року., а 27 лютого 2009 року виїхала до республіки Італії, де перебуває і до сьогодні.

Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

У запереченні на апаеляційну скаргу позивач зазначає про законність та обгрунтованість рішення суду. Просить про залишення його без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися обов'язки щодо оплати послуг теплопостачання.

Вказаний висновок місцевого суду відповідає обставинам справи та положенням чинного законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу від 21.12.2010 року та витягом про державну реєстрацію прав КП "Славутське бюро технічної інвентаризації" № 28453691 від 22.12.2010 року (а.с. 5-6).

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, між позивачем - КП "Славутське житлово-комунальне об'єднання" та відповідачкою - ОСОБА_3 не укладено письмовий договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території на підставі Типових договорів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно з ст. 68 ЖК України, п.5 ч. З ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором чи законом.

Частиною 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

В КП "Славутське ЖКО" на адресу боржника відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для оплати вказаних послуг.

Як вбачається із розрахунку заборгованості ОСОБА_3 в період з жовтня 2014 року по вересень 2016 року не оплачувала послуг з теплопостачання, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 9067 грн 15 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки ОСОБА_3 не проживає за адресою: АДРЕСА_2 то вона не зобов'язана оплачувати послуги з теплопостачання не заслуговують на увагу, оскільки, відповідно до вимог Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, що затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4, єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який має бути затверджений міжвідомчою комісією для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі, а при відсутності зазначеного акта, відключення від системи централізованого опалення без дотримання відповідної процедури є самовільним.

Таким чином, висновок місцевого суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь КП "Славутське ЖКО" заборгованості за послуги теплопостачання у сумі 9067 грн 15 коп є правильним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 08 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею чинності.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: Н.В. Бондаренко

М.П. Григоренко