Справа № 530/329/17
Номер провадження 2/530/317/17
УХВАЛА

іменем України

08.12.2017 р. Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Должко С.Р., секретаря Бедюх Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зіньків справу за позовом

ОСОБА_1 до СТОВ "Благовість", третя особа фермерське господарство "Полтавські лани" про стягнення суми коштів, сплачених за оренду землі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до СТОВ "Благовість", третя особа фермерське господарство "Полтавські лани" про стягнення суми коштів, сплачених за оренду землі.

Під час судового засідання надійшло клопотання від представника відповідача про закриття цивільної справи по позовній заяві ОСОБА_1 до СТОВ "Благовість", третя особа фермерське господарство "Полтавські лани" про стягнення суми коштів, сплачених за оренду землі про витребування матеріалів справи, в звязку з тим, що позивач, ОСОБА_1 відповідно до копії витягу ЄДРПОУ є засновником Фермерського господарства «Полтавські Лани». Їй передано дві земельні ділянки, площею 17,9 та 25,7 га для ведення фермерського господарства, які знаходяться за межами населеного пункту на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. Предмет позову є стягнення суми коштів сплачених за оренду землі, які передано для ведення фермерського господарства.

Суд, заслухавши заяву та клопотання представника відповідача, ОСОБА_2, який просив клопотання задовольнити, заслухавши представника позивача ОСОБА_3, яка заперечувала проти клопотання проходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 вказано, що 26 листопада 2015 р. між нею та Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області було укладено два договори оренди землі загальною площею 17,9 та 25,7 га (кадастровий номер :00:003:0300 та 532181700:00:004:0232 відповідно) для ведення фермерського господарства, які знаходяться за межами населеного пункту на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області терміном на 21 рік кожен. Вказані договори були зареєстровані в установленому законом порядку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягами № 49166324 від 05.12.2015 р. та № 49169473 від 05.12.2015 р. Згідно копії договорів оренди землі та витягів, вказано, що предметом договору від 26.11.2016 року є земельні ділянки, кадастровий номер :00:003:0300 та 532181700:00:004:0232 для ведення фермерського господарювання (а.с.6-13).

Оскільки земельні ділянки передавалися в користування для ведення фермерського господарства, а ОСОБА_1 є засновником Фермерського господарства «Полтавські Лани», на них господарювало зазначене господарство.

Під час судового засідання позивач та представник позивача відповідно до ст..27,31 ЦПК України позовні вимоги не змінили.

Відповідно до ст..1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство, зареєстроване як юридична особа, діє на основі Статуту. У Статуті зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Стаття 80 Цивільного кодексу України встановлює, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України, суди загальної юрисдикції розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 12 ГПК-України, яка є правовою нормою прямої дії, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Вищий господарський суд України в п. 1.3. постанови Пленуму від 17.05.2011 р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» встановив, що до компетенції господарських судів, зокрема, відноситься розгляд спорів про визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування з питань передачі земельних ділянок у власність чи надання їх у користування, припинення права власності на земельні ділянки, вилучення цих ділянок з користування і про зобовязання названих органів залежно від характеру спору виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства.

Відповідно до п. 3.1. та п. 3.2. ч. 3 Постанови Пленуму ВГСУ № 10 від 24.10.2011 року «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі субєкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України (435-15), Господарським кодексом України (436-15), іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі (ГПК України) норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом (пункт 1 частини 1 статті 12 ГПК України); відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з визнанням недійсними договорів, укладених суб'єктами господарювання.

За змістом статей 13,14 Конституції України, статті 11 ЦК України, статей 123, 124, 127, 128 ЗК України рішенням органу місцевого самоврядування або державної адміністрації про надання земельної ділянки господарюючому об"єкту у власність або у користування здійснюється волевиявлення власника землі і реалізуються відповідні права у цивільних правовідносинах з урахуванням вимог ЗК України, спрямованих на раціональне використання землі як об"єкта нерухомості (власності).

Відтак, оскільки позивачем заявлено вимоги про стягнення суми коштів, сплачених за оренду землі, дані позовні вимоги підсудні господарському суду і повинні розглядатись з додержанням вимог Господарського Кодексу України.

Статтею 205 ЦПК України визначені підстави закриття провадження у справі, а саме, відповідно до частини п.1 ч.1 зазначеної статті суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Тобто в даному випадку закриття провадження у цивільній справі є одним із способів закінчення справи без постановления судового рішення і здійснюється у випадках коли у позивача відсутнє право на пред»явлення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.168, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.208-212 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Клопотання представника відповідача СТОВ "Благовість" задоволити.

2.Закрити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до СТОВ "Благовість", третя особа фермерське господарство "Полтавські лани" про стягнення суми коштів, сплачених за оренду землі.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п"яти діб з дня її проголошення.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавськоїо бласті ОСОБА_4