ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/6655/17
провадження № 2-п/753/154/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Даниленко В.В.

при секретарі - Пасько І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту -ОСОБА_2, заявник, відповідач) звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Обґрунтовуючи викладені у заяві обставини, зокрема поважність причини неприбуття до суду на розгляд справи, заявник посилався на те, що не був повідомлений про розгляд справи, а також на наявність обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву про перегляд заочного рішення, вважав її обґрунтованою та просив скасувати дане рішення суду. Позивач, у свою чергу, вказала, що рішення є законним, та те, що до заяви не додано доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника та позивача, суд дійшов до наступних висновків.

27 січня 2017 року Дарницьким районним судом м. Києва було ухвалено заочне рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за яким задоволено позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Частиною третьою статті 27 ЦПК України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи №753/17624/16 (провадження №2/753/1515/17), відповідач - ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток на адресу його місця реєстрації, зокрема, АДРЕСА_1, які були повернуті до суду «за закінченням терміну зберігання», що у відповідності до позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній в ухвалі від 05 серпня 2015 року у справі №753/17762/13 (№6-15425св15), свідчить про належне повідомлення судом в силу вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України.

Водночас, за правовим аналізом наведеної ч. 1 ст. 232 ЦПК України іншою підставою за встановлення якої заочне рішення підлягає скасуванню, є наявність доказів, на які посилається заявник, і вони мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, у своїй заяві відповідач вказуючи на наявність таких доказів і можливість їх доведення жодних доказів на підтвердження своїх тверджень не додав, натомість зазначене спростовується наявними у матеріалах справи документами, а відтак суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення є необґрунтованою, тому підстави для застосування ст. 232 ЦПК України відсутні.

За змістом ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись стст. 231, 232 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: