У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Євграфової Є.П., Кадєтової О.В.,
Ізмайлової Т.Л.,Мостової Г.І.,
розглянувши в судовому засіданні справуза позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про дострокове стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 31 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про дострокове стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі ВАТ «Державний ощадний банк України») та ОСОБА_1 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 21, за умовами якого банк відкрив позичальникові кредитну лінію на суму 250 тис. грн з отриманням коштів окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення 06 березня 2017 року зі сплатою процентів відповідно до умов договору та додаткових угод. Також, 06 березня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було укладено договори поруки, відповідно до яких останні зобов`язались нести відповідальність як солідарні боржники за зобов`язаннями ОСОБА_1 відповідно до умов кредитного договору. Зобов`язання за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 виконав не в повному обсязі, а тому у останнього перед банком утворилася заборгованість в сумі 76 512,60 грн. З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» суму заборгованості у розмірі 80 722,49 грн, з яких строковий основний борг по кредиту 30 426,44 грн, прострочений основний борг по кредиту 32 817,83 грн, прострочені проценти за користування кредитом за період з 01 квітня 2007 до 01 жовтня 01 жовтня 2014 року 10 423,93 грн; пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01 жовтня 2011 року до 01 жовтня 2014 року 4 621,83 грн, пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01 жовтня 2011 року до 01 жовтня 2014 року 2 432,46 грн, сума інфляційних втрат за прострочення сум за користування кредитом за період з 01 червня 2012 року до 01 жовтня 2014 року 3 498,48 грн, 3% річних від прострочених сум по кредиту за період з 01 червня 2012 року до 01 жовтня 2014 року 1 760,93 грн.
У червні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ВАТ «Державний ощадний банк України», треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про захист прав споживачів та просив визнати договір відновлювальної кредитної лінії № 21 від 06 березня 2007 року, укладений між ним та ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого Іллічівським відділенням № 8126 «Державний ощадний банк України» Козловою О.А. недійсним з моменту його підписання та застосувати наслідки недійсності правочину шляхом двосторонньої реституції, зобов`язавши відповідача ВАТ «Державний ощадний банк України» повернути ОСОБА_5 надлишково сплачені за договором відповідальної кредитної лінії № 21 від 06 березня 2007 року проценти, штрафні санкції, комісії, тощо.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 04 березня 2015 року виділено в окреме провадження зустрічний позов ОСОБА_5 про захист прав споживача. Виділено в інше провадження зустрічний позов ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з зустрічною позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (третя особа: ОСОБА_5 ) про припинення договорів поруки.
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 04 березня 2015 року з урахуванням ухвали цього ж суду від 04 березня 2015 року про виправлення описки, у задоволенні позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 31 березня 2016 року з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 26 травня 2016 року, ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 04 березня 2015 року скасовано. Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 04 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» задоволено. Стягнуто на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 21 від 06 березня 2007 року в сумі 85 981,90 грн., яка складається з строкового основного боргу за кредитом 30 426,44 грн; простроченого основного боргу за кредитом 32 817,83 грн; прострочених процентів за користування кредитом за період з 01 квітня 2007 року до 01 жовтня 2014 року 10 423,93 грн; пені за прострочений основний борг за кредитом за період з 01 жовтня 2011 року по 01 жовтня 2014 року 4 621,83 грн; пені за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01 жовтня 2011 року до 01 жовтня 2014 року 2 432,46 грн; суми інфляційних втрат за прострочення сум за користування кредитом за період з 01 червня 2012 року до 01 жовтня 2014 року 3 498,48 грн; 3% річних від прострочених сум за кредитом за період з 01 червня 2012 року до 01 жовтня 2014 року 1 760, 93 грн. Стягнуто на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 21 від 06 березня 2007 року в сумі 85 981,90 грн., яка складається з строкового основного боргу за кредитом 30 426,44 грн; простроченого основного боргу за кредитом 32 817,83 грн; прострочених процентів за користування кредитом за період з 01 квітня 2007 року до 01 жовтня 2014 року 10 423,93 грн; пені за прострочений основний борг за кредитом за період з 01 жовтня 2011 року по 01 жовтня 2014 року 4 621,83 грн; пені за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01 жовтня 2011 року до 01 жовтня 2014 року 2 432,46 грн; суми інфляційних втрат за прострочення сум за користування кредитом за період з 01 червня 2012 року до 01 жовтня 2014 року 3 498,48 грн; 3% річних від прострочених сум за кредитом за період з 01 червня 2012 року до 01 жовтня 2014 року 1 760, 93 грн. Стягнуто на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 21 від 06 березня 2007 року в сумі 85 981,90 грн., яка складається з строкового основного боргу за кредитом 30 426,44 грн; простроченого основного боргу за кредитом 32 817,83 грн; прострочених процентів за користування кредитом за період з 01 квітня 2007 року до 01 жовтня 2014 року 10 423,93 грн; пені за прострочений основний борг за кредитом за період з 01 жовтня 2011 року по 01 жовтня 2014 року 4 621,83 грн; пені за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01 жовтня 2011 року до 01 жовтня 2014 року 2 432,46 грн; суми інфляційних втрат за прострочення сум за користування кредитом за період з 01 червня 2012 року до 01 жовтня 2014 року 3 498,48 грн; 3% річних від прострочених сум за кредитом за період з 01 червня 2012 року до 01 жовтня 2014 року 1 760, 93 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору, останній допустив заборгованість за кредитним договором станом на 01 жовтня 2014 року, у розмірі 85 981,90 грн, з яких строковий основний борг по кредиту 30 426,44 грн, прострочений основний борг по кредиту 32 817,83 грн, прострочені проценти за користування кредитом за період з 01 квітня 2007 до 01 жовтня 01 жовтня 2014 року 10 423,93 грн; пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01 жовтня 2011 року до 01 жовтня 2014 року 4 621,83 грн, пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01 жовтня 2011 року до 01 жовтня 2014 року 2 432,46 грн, сума інфляційних втрат за прострочення сум за користування кредитом за період з 01 червня 2012 року до 01 жовтня 2014 року 3 498,48 грн, 3% річних від прострочених сум по кредиту за період з 01 червня 2012 року до 01 жовтня 2014 року 1 760,93 грн.
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 10 жовтня 2014 року № 1/12917-11 (а.с. 146, т. 1), капітан міліції ОСОБА_1 , інспектор з організації дорожнього руху відділення ДАІ з обслуговування Овідіопольського району УДАІ ГУ МВС України в Одеській області, з 13 вересня 2014 року до 12 жовтня 2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Загальні умови виконання зобов`язання зазначені у ст. 526 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Загальні умови виконання зобов`язання зазначені у ст. 526 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції.

Відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України» на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію.

Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту: «військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».

Згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває на час розгляду справи.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд, дотримуючись положень ст.ст. 303, 315 ЦПК України, встановив у повному обсязі фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення з урахуванням наданих сторонами доказів у їх сукупності дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог оскільки відповідачами неналежним чином виконувались умови кредитного договору в частині повернення кредитних коштів.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором, апеляційний суд врахував, що відповідно до п. 6.5 договору відновлювальної кредитної лінії від 06 березня 2007 року сторони домовилися про збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України до трьох років для всіх грошових зобов`язань позичальника, в тому числі але не включно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені та інших платежів, що передбачаються умовами цього договору. Аналогічні умови щодо поручителів передбачені у п. 4.5 договорів поруки, укладених з кожним з поручителів. Будь-яких доказів, які б спростовували невідповідність розрахунку наданого банком, відповідачами не представлено.

Апеляційним судом перевірено доводи апеляційної скарги про те, що споживач скористався правом повернення споживчого кредиту шляхом збільшення суми періодичних виплат, а банк не провів відповідне коригування кредитних зобов`язань споживача вбік їх зменшення, та обґрунтовано зауважено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що протягом певного часу ним фактично сплачувалися і сплачуються збільшені суми періодичних виплат в рахунок погашення тіла кредиту з випередженням графіку. Апеляційним судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 певний період часу регулярно сплачував проценти за користування кредитом, але постійно мав і має прострочену заборгованість щодо повернення тіла кредиту. Здійснювані ним платежі з повернення тіла кредиту не були своєчасними і регулярними та не приводили до випередження графіку повернення кредиту і не усували прострочену заборгованість за тілом кредиту. Поодинокі нерегулярні з тривалим проміжками часу платежі по тілу кредиту навіть у збільшеному розмірі без випередження графіку повернення кредиту, не можуть розцінюватися, як реалізація споживачем свого права на дострокове повернення кредиту.

Перевіривши доводи касаційної скарги щодо застосування до спірних правовідносин вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», слід зауважити, що під дію даного пункту підпадають лише військовослужбовці, резервісти та мобілізовані особи, натомість позивач на момент перебування у відрядженні в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та в подальшому отримання ним статусу учасника бойових дій був працівником органів внутрішніх справ, на якого згадані положення Закону у цій частині не розповсюджуються.
Крім того, Національний банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Тобто на вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.

Разом з цим, посилання заявника в касаційній скарзі на порушення апеляційним судом положень ст. 305 ЦПК України, а саме судом апеляційної інстанції було винесено рішення в судовому засіданні без участі відповідачів, спростовуються матеріалами справи.

За положенням ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачі були повідомлені про час і місце розгляду справи, призначеної на 31 березня 2016 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а.с. 50, 51, 52, 53, т. 2), отримані відповідачами 17 березня 2016 року, а відтак суд апеляційної інстанції діяв у межах процесуального закону.

Посилання заявника у касаційній скарзі щодо неправильного зарахування відповідачем грошових коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості не позбавляє останнього, в разі його непогодження з розрахунками банку, звернутись з окремим позовом щодо перерахунку сплачених коштів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судом апеляційної інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 31 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:Є.П. Євграфова
Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова