Справа № 461/3940/17 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/6129/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Жукровській Х.І.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення матеріальної шкоди, пені, інфляційних витрат, трьох відсотків річних,-

в с т а н о в и л а:

В червні 2017 ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення матеріальної шкоди, пені, інфляційних витрат, трьох відсотків річних.

В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що 27.11.2014 року близько 17 годин 00 хвилин відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки Land Rover Discovery 3, реєстраційний номер PR 44618. Причиною настання даного ДТП стало те, що транспортний засіб БАЗ А 079 04 державний реєстраційний номер ВС 9606 EE, під керуванням ОСОБА_3, рухаючись по вулиці Городоцькій у м. Львові, під час заїзду на місце стоянки та повороту праворуч здійснив наїзд на транспортний засіб Land Rover Discovery 3, реєстраційний номер PR 44618. Автомобіль належить ТзОВ «Леотранс», яке знаходиться за адресою: Республіка Польща, м. Перемишль, вул. 3 Мая, 19/6, проте надане у користування позивачу на підставі договору підряду №1/11/2014 від 08.11.2014 року. Згідно з цим договором, позивач має право подавати заяви до страхових компаній і повертати кошти по страхових внесках, а також одержувати страхове відшкодування. Позивач звертався до відповідача про виплату страхового відшкодування, однак відповідач у визначений строк розмір страхового відшкодування з ним не узгодили та відповідно виплати страхового відшкодування не провели. У звязку з цим просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на його користь 22837,16 грн. страхового відшкодування, 19030,56 грн. пені, 1440 грн. 3 % річних, 9227,72 грн. інфляційних витрат та судових витрат в розмірі 640 грн.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 22 серпня 2017 року позові задоволено.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_2 несплачену суму страхового відшкодування сумі 22837,16 грн., пеню в сумі 19030,56 грн., інфляційні витрати в сумі 9227,72 грн., 3 відсотки річних в сумі 1440 грн.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 640 грн.

Дане рішення оскаржив відповідач ТДВ «Страхове товариство «Домінанта».

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, а отже необґрунтованим та незаконним з огляду на наступне. Зокрема, в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначає, що відповідно до рахунку на оплату № 421 від 08.06.2015 p., позивач здійснив оплату на відновлювальний ремонт автомобіля у сумі 22 837,16 грн. Однак таке твердження суду є безпідставним, оскільки рахунок на оплату це є не що інше, як пропозиція на оплату робіт і запасних частин, перелік яких вказаний у рахунку на оплату. Підтвердженням оплати рахунку на ремонт може бути чек або платіжне доручення, підтвердженням виконання відповідних робіт є акт виконаних робіт, підписаний обома сторонами. Таким чином, стверджуючи про оплату ремонту транспортного засобу, суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивач не надав документального підтвердження проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та оплати такого ремонту, зокрема суми ПДВ. Крім того, суд першої інстанції задовольнив вимогу про стягнення з Відповідача усіє суми матеріальної шкоди у розмірі 22 837,16 грн., заявленої позивачем у позовній виходячи із суми вказаної у рахунку на оплату № 421 від 08.06.2015 р. Проте, суд не дослідив та не звернув уваги, що у рахунку на оплату № 421 від 08.06.2015 р. наведений перелік запчастин, робіт та матеріалів, не повязаних із ДТП, про що Відповідачем було зазначено у запереченні на позовну заяву, зокрема: защелка, кліпса холдингів, двері задні ліві, розбирання/збирання, двері задні ліві - ремонт 1, двері задні ліві фарбування, розхідні матеріали розхідні матеріали по фарбуванню, мийка автомобіля. Згідно з протоколом огляду транспортного засобу від 02.12.2014 p., з яким ознайомився і погодився Позивач, підписавши його, у результаті ДТП у ТЗ Land Rover Discovery 3, д/н RP44613 пошкоджене ліве дзеркало (корпус і механізм), при цьому у графі «Пошкодження, не повязані з аварією» вказано, що скло задніх лівих дверей вибито. Таким чином, суд безпідставно стягнув з Відповідача матеріальну шкоду не повязану із ДТП. Крім того, при підготовці Звіту № 10053 від 14.12.2014 р. про вартість матеріального збитку, що завданий власнику ТЗ Land Rover Discovery 3, д/н RP44613 експертом для підрахування матеріального збитку застосовувався обмінний курс української гривні до долару США установлений на 12.12.2014 р. Національним Банком України, який складав 1 571,0701 грн. за 100 доларів США (додаток до Звіту № 10053). Рахунок на оплату № 421, наданий Позивачем, датується 08 червня 2015 року, слід зазначити, що на цю дату обмінний курс української гривні до долара США, встановлений Національним Банком України, суттєво відрізнявся і складав 2 102,5806 грн. за 100 доларів США (копія роздруківки з сайту НБУ міститься в матеріалах справи), як наслідок це призвело до здорожчання відновлювального ремонту транспортного засобу. Також, судом не було не враховано, що ТЗ Land Rover Discovery 3 реєстраційний номер RP44613 2005 року випуску і на дату оцінки після ДТП термін його експлуатації був понад 9 років. Також зазначає, що враховуючи той факт, що Звіт №10053 відповідає вказаним вимогам та оцінка була проведена відповідно до вимог, що встановлені вищевказаними нормативними актами, вважаємо, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги при вирішенні справи Звіт № 10053. Крім того, цей Звіт не був визнаний в судовому порядку недійсним та таким, що складений з порушенням вимог законодавства, а отже є належним доказом по справі. При цьому, обмеження законом обсягу відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності не порушує право на відшкодування фактичних витрат особою відповідальною за заподіяну шкоду. Крім того, зазначає, що судом помилково стягнуто з них пеню за 767 днів прострочення виплати страхового відшкодування, оскільки суд не взяв до уваги того, що відповідач у запереченнях на позовну заяву вказував на неправомірність вимог позивача про стягнення пені, у зв'язку із пропущенням строку позовної давності щодо предявлення такої вимоги, а відтак враховуючи вищенаведене просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не зявилися і про причини своєї неявки суд не повідомили, що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.197, ч.2 ст.305 ЦПК України, розглянути справу у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не у повній мірі відповідає даним вимогам закону.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася з вини ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого на той момент була застрахована ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта», майну позивача була заподіяна шкода. Відповідач зобов'язаний був виплатити позивачу страхове відшкодування в оціненому розмірі та навів обставини, за яких відмова страховика від виплати відшкодування є неправомірною. Крім цього, суд стягнув з відповідача неустойку, відповідно до ст. 992 ЦК України та п.36. 5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», а також інфляційні втрати і 3% річних, відповідно до ч.2 статті 625 ЦК України.

Проте, повністю погодитись із таким висновком суду колегія суддів не може із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 22, ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

Положення статті 1188 ЦК України є спеціальними щодо статті 1166 зазначеного Кодексу, у звязку із чим перевага в застосуванні повинна надаватися спеціальній нормі.

Вирішуючи спори, повязані з відшкодуванням шкоди, завданої взаємодією кількох джерел підвищеної небезпеки, зокрема, зіткненням транспортних засобів, належить виходити з того, що у цьому випадку шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто з урахуванням принципу вини (стаття 1188 ЦК України). Отже, за цих обставин обовязок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду.

Таким чином, правила щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, встановлені ст. 1188 ЦК України, згідно ч. 1 якої шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, причиною настання ДТП стало те, що транспортний засіб БАЗ А 079 04 державний реєстраційний номер ВС 9606 EE, рухаючись по вулиці Городоцькій у м. Львові, під час заїзду на місце стоянки та повороту праворуч здійснив наїзд на транспортний засіб Land Rover Discovery 3, реєстраційний номер PR 44618, під час стоянки на тротуарі. Водій транспортного засобу БАЗ А 079 04, ОСОБА_3 наданими поясненнями у повідомленні про дорожньо- транспортну пригоду свою вину визнав.

Також, встановлено, що 02.04.2014 р. між ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» та ОСОБА_4 укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0432592, яким забезпечений транспортний засіб «БАЗ А079.04», державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Водієм даного транспортного засобу на момент настання ДТП був ОСОБА_3.

Оскільки автомобіль застрахований Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», з вини ОСОБА_3 відбулась дорожньо-транспортна пригода, тобто мав місце страховий випадок, у зв'язку із чим у відповідача виник обов'язок по відшкодуванню завданої шкоди позивачу.

Спеціальним законом, що регулює питання виплати страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до положень п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до договору підряду №1/11/2014 від 08.11.2014 року, укладеного між ТзОВ «Леотранс» (місцезнаходження: Республіка Польща, м. Перемишль, вул. 3 Мая, 19/6) в особі голови правління ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (адреса проживання Львів, вул. Сарненська, 3/2) при виконанні договору з метою комерційного перевезення малогабаритних предметів (рекламних, демонстраційних і інших матеріалів) ОСОБА_2 буде користуватися автомобілем марки ОСОБА_6 Діскавері 3, реєстраційний номер PR 44618, номер кузова НОМЕР_2, без права передачі автомобіля іншій особі.

Відповідно до п. 3 ч. 3 договору підряду №1/11/2014 від 08.11.2014 року, виконавець (позивач) має право подавати заяви до страхових компаній і повертати кошти по страхових внесках, а також одержувати страхове відшкодування.(а.с.8)

Судом встановлено, що у відповідності до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТзОВ «Леотранс» 16.12.2014р.(а.с.16), а позивачем ОСОБА_2 16.01.2015 року(а.с.18-19) подано заяву про виплату страхового відшкодування, проте відповідачем кошти позивачу як особі, яка має право на отримання відшкодування не виплачені.

Стаття 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, єдиним документом, який підтверджує розмір страхового відшкодування є саме Звіт звизначення вартості матеріального збитку.

Як вбачається із звіту №10053 експертного автотоварознавчого дослідження,(а.с.71-78), вартість відновлювального ремонту автомобіля Land Rover Discovery 3, реєстраційний номер PR 44618, становить 1238,44 грн. з урахуванням ПДВ та 1032 грн. 03 коп. без урахування ПДВ.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (ПДВ). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Висновки суду про здійснення позивачем оплати відновлювального ремонту автомобіля у сумі 22 837,16 грн., відповідно до рахунку на оплату № 421 від 08.06.2015 p., не відповідають фактичним обставинам справи і є безпідставними, оскільки жодних належних доказів на підтвердженням оплати рахунку на ремонт автомобіля(чек або платіжне доручення, чи акт виконаних робіт, підписаний обома сторонами) матеріали справи не містять.

Крім того, суд першої інстанції задовольняючи вимогу про стягнення з Відповідача усієї суми матеріальної шкоди у розмірі 22 837,16 грн., заявленої Позивачем у позовній заяві, не врахував, того, що у рахунку на оплату № 421 від 08.06.2015 р. наведений перелік запчастин, робіт та матеріалів, не повязаних із ДТП, про що Відповідачем було зазначено у запереченні на позовну заяву, зокрема: защелка, кліпса молдингів, двері задні ліві - розбирання/збирання, двері задні ліві - ремонт 1, двері задні ліві фарбування, розхідні матеріали, розхідні матеріали по фарбуванню, мийка автомобіля.

Згідно з протоколом огляду транспортного засобу від 02.12.2014 p., з яким ознайомився і погодився Позивач, підписавши його, у результаті ДТП у ТЗ Land Rover Discovery 3, д/н RP44613 пошкоджене ліве дзеркало (корпус і механізм), при цьому у графі «Пошкодження, не повязані з аварією» вказано, що скло задніх лівих дверей вибито.

Таким чином, суд безпідставно стягнув з Відповідача матеріальну шкоду не повязану із ДТП, чим допустив неповне зясування обставин по справі.

Із врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовна вимога позивача про відшкодування матеріальної шкоди підлягає до задоволення частково, а саме в розмірі 1032, 03 грн.(без ПДВ).

На думку колегії суддів, безпідставним є висновок суду щодо наявності підстав для стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних на підставі ч.2 ст.625 ЦК України із врахуванням наступного.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, згідно зі ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 625 ЦК України міститься в розділі "Загальні положення про зобов'язання" книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід з'ясувати: чи існує зобов'язання між сторонами, чи це зобов'язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов'язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

Передбачена ст. 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

Із врахуванням наведеного та те, що цивільні права та обов'язки сторін у спірних правовідносинах виникли з позадоговірних відносин, які регулюються положеннями глави 82 ЦК України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а положення ч. 2 ст. 625 ЦК України застосовуються до правовідносин лише добровільного страхування, а не обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для застосування вимог ч.2 ст.625 ЦК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове рішення, про часткове задоволення позовних вимог.

За приписами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вищенаведене, положення ст. 88 ЦПК України щодо розподілу судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_2слід стягнути судовий збір за подання позову в розмірі 12,5 грн.(1,96% ).

Керуючись ст.ст. ст.88, 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 309, 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» - задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нове, позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення матеріальної шкоди, пені, інфляційних витрат, трьох відсотків річних задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_2 матеріальний збиток ( із врахуванням зносу) в розмірі 1032, 03 грн.( без ПДВ.)

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_2судовий збір за подання позову в розмірі 12,5 грн..

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_7