АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретар Герман Я.І.

за участю: відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якого представляють ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням за апеляційною скаргою ОСОБА_1, інтереси якого представляють ОСОБА_2, ОСОБА_3, на заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 квітня 2017 року

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1, інтереси якого представляють ОСОБА_2, ОСОБА_3, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Позовні вимоги обгрунтовував слідуючими обставинами.

29.07.2013р. ОСОБА_4 біля 01-00 год. умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи на подвірї ОСОБА_1, що в с.Бабино вул.Підволіцька 16, Вижницького району Чернівецької області, у присутності малолітніх дітей, наніс удар в голову ОСОБА_1 невстановленим предметом, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоровя. 07.05.2014р. Вижницьким районним судом Чернівецької області ОСОБА_4 засуджено за ст.125 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.

22-ц/794/696/ 2017р. Провадження № 713/1948/16-ц Головуючий у 1 інстанції Кибич І.А.

Категорія 31 доповідач Перепелюк І.Б.

Внаслідок отриманого тілесного ушкодження ОСОБА_1 пройшов курс стаціонарного амбулаторного лікування, на яке потратив значну суму коштів. У звязку з суспільним-небезпечним діянням з боку ОСОБА_4, малолітні діти ОСОБА_1 перенесли важкий психологічний стрес. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 в момент отримання тілесних ушкоджень, ОСОБА_1 переніс значний фізичний біль, отримав емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоровя та життя. Неправомірними суспільно-небезпечними діями ОСОБА_4 завдано ОСОБА_1 матеріальних та немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті. Позивач пройшов курс стаціонарного та амбулаторного лікування, витратив значні кошти на медичні препарати, однак не всі докази їх придбання збереглися. У позивача на утриманні троє неповнолітніх дітей, відповідач добровільно завдану шкоду не відшкодував.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь завдану матеріальну шкоду в сумі 11000грн. та 14000грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України.

Заочним рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 спричинену матеріальну шкоду в сумі 1647, 86 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 спричинену моральну шкоду в сумі 6000грн.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1, інтереси якого представляють ОСОБА_2, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, просять рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт вважає оскаржуване заочне рішення незаконним та необґрунтованим. Посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апелянти вказують, що судом не взято витрати позивача на лікування дітей та витрати на дорогу, а при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди судом не враховано глибину фізичних та душевних страждань позивача

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення залишити без змін з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4, 29 липня 2013 року біля 01-00 год., перебуваючи на повірї ОСОБА_1, що в с.Бабине вул.Підволіцька, 16, Вижницького району Чернівецької області, під час виниклої суперечки наніс останньому один удар невстановленим предметом в ділянку голови, спричинивши легкі тілесні ушкодження у вигляді садна, рани на лівій тімяній ділянці, що призвели до короткочасного розладу здоровя.

Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 травня 2014 року ОСОБА_4 визнано винуватим за ст.125 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Ващківецькій філії «Вижницької центральної районної лікарні» з 29.07.2013р. по 07.08.2013р., що підтверджується епікризом до історії хвороби №1766/122.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

З наданих ОСОБА_1 фіскальних чеків №7106 від 03.08.2013р., №7113 від 04.08.2013р., №7156 від 07.08.2013р., №7107 від 03.06.2013р. вбачається, що він купував ліки на загальну суму 1647,86 грн., яку суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з ОСОБА_4 на користь позивача.

Доводи апелянтів про те, що судом не взято витрати позивача на лікування дітей та витрати на дорогу, є безпідставними, оскільки вказані обставини не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених ч. 2 цієї статті. А в порядку ч.1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Отже, для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до роз'яснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Наявність такого роду травми сама по собі свідчить про наявність як фізичних, так і душевних страждань. Останні зокрема полягають у порушенні звичайного ритму життя позивача.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди не визначений на законодавчому рівні, а тому суд визначає його залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, визначених ст. 3 ЦПК України.

Отже, оцінюючи моральну шкоду в сумі 6000грн., судом першої інстанції було дотримано вказані вимоги, виходячи із заявлених позовних вимог і міри відповідальності відповідача як особи, що завдала шкоди, визначеної судом.

Таким чином, суд першої інстанції, із висновком якого погоджується і колегія суддів, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку щодо наявності законних підстав для часткового задоволення позову.

За таких обставин, суд першої інстанції ухвалив заочне рішення з додержанням норм матеріального, процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, інтереси якого представляють ОСОБА_2, ОСОБА_3, відхилити.

Заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно :