Провадження № 2/522/5970/17
Справа № 522/2999/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (колишня ОСОБА_1) ОСОБА_3, за участю третьої особи органа опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод шляхом встановлення графіку зустрічей з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 15.02.2017 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (колишня ОСОБА_1) ОСОБА_3, за участю третьої особи органа опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод шляхом встановлення графіку зустрічей з дитиною, просив визначити наступні способи участі у вихованні доньки ОСОБА_4, а саме:

- кожний вівторок та четвер з 15.00 год. до 20.00 год. за місцем навчання доньки або на території позивача, а також 1-шу та 3-тю неділю місяця з 10.00 год. до 19.00 год.;

- спільний відпочинок першу половину літніх канікул дитина проводить з батьком;

- у разі якщо святкові дні припадають на день побачення з донькою або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з батьком;

- в день побачення з донькою, батько має право забирати доньку з дому/школи особисто.

В обґрунтування позовних вимог відзначив, що 10.09.2005 року між ним та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. 11.01.2011 року у них народилась донька ОСОБА_4. З середини жовтня 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.01.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано. З моменту припинення шлюбних відносин, з відповідачем почались непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки. У звязку з чим ОСОБА_1 змушений звернутись до суду.

У судове засідання зявився представник позивача ОСОБА_6, позов підтримав та просив його задовольнити з викладених підстав та зазначив що він наполягає на розгляді справи без відповідного висновку органі опіки та піклування, і взагалі позивач не звертався до цього органу з заявою про надання такого висновку, оскільки не вважав запотрібне.

Відповідачка та її представник ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнала частково, вважає за можливе задовольнити в частині- встановивши час для спілкування з донькою кожну 1 та 3 неділю місяці з 11.00, а не з 10.00 оскільки дитина займається до цього часу і до 19.00 год. без присутності матері, проте пояснила, що вона займається в школі з 10 до 11 години та згодна щоб позивач забирав її в ці дні зі школи або з дому. Стосовно побачень у вівторок та четвер вона заперечувала, оскільки дитина йде до 1 класу та буде займатися в школі з 08 годин до 18 годин. Щодо літніх канікул, то вона заперечувала, оскільки у доньки хворий шлунок та вона потребує особливе харчування (дієти).

Представник органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, з урахуванням вимог ч.2 ст. 169 ЦПК України та розумних строків розгляду справи та з урахуванням інтересів дитини , за згодою сторін, ухвалив слухати справу за відсутності представника органу опіки та піклування ПРА ОМР.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, та свідків, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.09.2005 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1056.

Від шлюбу в них народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЖД №254125 (а.с.5).

Спільне життя сторін не склалося, тому вони припинили шлюбно-сімейні відносини й з жовтня 2016 року мешкають окремо, а їхня донька ОСОБА_4 залишилась проживати з матірю ОСОБА_2

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.01.2017 року було розірвано шлюб між сторонами.

Відповідно до частини 3 статті 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятковими випадками коли це суперечить інтересам дитини.

Добровільно сторони не дійшли згоди щодо встановлення порядку зустрічі батька з малолітньою донькою.

Позивач вказує, що з часу окремого проживання неодноразово звертався до ОСОБА_2 з проханням встановлення порядку його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, проте відповідачка у зустрічах з дитиною відмовляла.

Згідно характеристики з місця роботи ОСОБА_1. який працює на посаді виконробу в КП «Будова», йому надана позитивна характеристика.

Згідно довідки ГУНП в Миколаївський області №124-06122016/48200, ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягується, судимостей не має, в розшуку не перебуває.

Згідно акту огляду квартири від 07.03.2017 року у квартирі №98 в буд №10/6 корпус 2 по вул.. М. Говорова в м. Одесі де фактично проживає ОСОБА_1, а зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в даній квартирі не проживають.

Згідно характеристик з місця проживання ОСОБА_1 виданою ТОВ «Фірма НАШ ДІМ» вбачається, що ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем проживання.

Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №5115- від 14.02.2017 року вбачається , що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою м. Одеса. АДРЕСА_1 з 12.06.2014 року.

Згідно довідки Наукового-впроваджувального малого підприємства «Учбовий центр «Техноінформкомплекс» №01 від 17.03.2017 року вбачається, що малолітня ОСОБА_4 навачається на курсах «Підготовка до школи» з 16.01.2017 року по 01.06.2017 року по понеділкам, середам та пятницям з 15.30 до 19.00 годин.

Згідно довідки Навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа І ступеня» №7 від1 5.03.2017 року, з якою вбачається, що ОСОБА_4 відвідує два рази на місяці по четвергам о 15.00 год. підготовчі заняття для майбутніх першокласників. Вказані заняття будуть проводитись до 01.06.2017 року.

Відповідно ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обовязковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 зазначеної Конвенції про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У статті 9 Конвенції зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою крім випадків, коли це право обмежене законом.

За ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 157 СК України встановлено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

При цьому, відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ст. 7 СК України).

Суд враховує також, що дитина має природну потребу спілкуватися з батьком. Відсутність батьківської лінії виховання, справляє на неї негативний напрямок, тому для формування моделі поведінки дівчіни необхідне спілкування з батьком.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 „Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Судом встановлено, що між батьками дитини дійсно існують напружені відносини.

При вирішенні вказаних вимог, суд враховує бажання батька бачити свою доньку якомога більше, приймати безпосередню та активну участь у її вихованні, спілкуватися із нею. Також суд, враховуючи наявність спору між сторонами щодо часів зустрічей з дитиною, та відсутністю відповідного висновку орган опіки та піклування приморської рай адміністрації Одеської міської ради, вважає можливим розглянути справу по суті.

Але, суд бере до уваги пояснення відповідачки щодо розпорядку дня дитини під час навчання в школі в 1-му класі з восени 2017р., а саме з 08 до 18 години, та її вік, та необхідність часу на відпочинок та вчасне в силу віку укладання до сну. Крім того, з урахуванням віку дитини, її стан здоровя та обумовлених цим особливостей режиму дня, який має забезпечити здоровий розвиток дитини, суд вважає можливим визначити інший час побачень: шляхом зустрічей ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 кожної першої та третьої неділі щомісячно з 11.00 до 19.00 годин.

За таких обставин, враховуючи встановлені у справі обставини, положення ст. ст. 141, 150, 157, 159 СК України , з метою дотримання розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, зокрема, і те, що кожен з батьків зобов'язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, і характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний контакт, враховуючи, що після розлучення батьки дитини проживають окремо, суд вважає можливим задовольнити позов частково та визначити порядок спілкування позивача з дитиною, шляхом зустрічей ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 кожної першої та третьої неділі щомісячно з 11.00 до 19.00 годин, а у період літніх канікул та святкові дні - за домовленістю батьків ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2.) - що буде сприяти як найкращому забезпеченню інтересів дитини, що буде сприяти як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

При цьому суд вважає необхідним відмовити у вимогах щодо зустрічей з дитиною кожні вівторок та четверга, оскільки суд вважає що дитина тільки буде навчатися в 1-му класі і такі зустрічі можуть призвести до перенавантаження її графіку зайнять та відпочинку. При цьому позивач в подальшому на думку суду зможе це питання знову порушити перед відповідачкою або через суд. Також що стосується спільного відпочинку з позивачем без матері протягом півтора місяця літніх канікул, то суд вважає що в силу малого віку дитини та необхідністю керувати її харчування , такий термін є на цей час дуже тривалим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57, 60, 61,169, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України; ст. 3, 6, 15, 19, 104, 105, 110, 112, 113, 141, 150, 159, 160, 161 Сімейного Кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», ст..3 Конвенції про права дитини, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (колишня ОСОБА_1) ОСОБА_3, за участю третьої особи органа опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод шляхом встановлення графіку зустрічей з дитиною, - задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною СолтисАнною Андріївною, 11.01.2011р. народження, наступний:

кожної першої та третьої неділі щомісячно з 11.00 до 19.00 годин.

а у період літніх канікул та святкові дні - за домовленістю батьків ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2.) - що буде сприяти як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

В інших позовних вимогах відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст.294 ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

13.06.2017