Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/3017/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

секретар: Фесенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лазер» про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнила, до ТОВ «Лазер» про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних в розмірі 228988,93 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2017 року справу передано за підсудністю до Заводського районного суду м. Запоріжжя.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Передаючи справу для розгляду за підсудністю до Заводського районного суду м. Запоріжжя, суд першої інстанції виходив із того, що до початку розгляду справи встановлено, що місцезнаходження відповідача не знаходиться в межах юрисдикції суду.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з наступних підстав.

Постановляючи 25 грудня 2015 року ухвалу про відкриття провадження у справі, суддя суду першої інстанції виходив із того, що позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України та підсудна Орджонікідзевського районному суду м. Запоріжжя.

Територіальна підсудність визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції (статті 108-114 ЦПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

За положеннями ст. 116 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п 45 постанови від 01 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", відповідно до частини четвертої статті 116 ЦПК забороняється передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, незалежно від зміни обставин, що впливають на визначення підсудності справи, крім випадків, установлених частиною першою цієї статті. При цьому вирішення питання про передачу справи на розгляд іншому суду на підставі пункту 1 частини першої статті 116 ЦПК залежить від обґрунтованості клопотання відповідача.

Якщо після відкриття провадження у справі та до початку судового розгляду (розгляду справи по суті - стаття 173 ЦПК) виявиться, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду незалежно від волевиявлення сторін (пункт 2 частини першої статті 116 ЦПК).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 12 грудня 2015 року та Детальної інформації про юридичну особу з офіційного сайту https://usr.minjust.gov.ua на 20 січня 2016 року, на час звернення ОСОБА_3 до суду з вказаним вище позовом та вирішення питання про відкриття провадження у справі місцезнаходженням відповідача ТОВ «Лазер» було вул.. Рекордна, 20-А, кім. 21, м. Запоріжжя, що знаходиться в межах територіальної підсудності Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Таким чином, позовну заяву було прийнято з дотриманням правил підсудності, відповідно, підстав для передання справи на розгляд іншому суду не має.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 116 ЦПК України, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2017 року у цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: