Справа №488/3328/17 29.11.2017 29.11.2017 29.11.2017
Справа № 488/3328/17 Суддя першої інстанції - Лазарева Г.М.
Провадження № 22-ц/784/2441/17 Суддя-доповідач апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Крамаренко Т.В.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання: Лівшенко О.С.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2, представника відповідача - Шишлюка М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні виділенні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк»

на ухвалу судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 вересня 2017 року, постановлену за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора Миколаївської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Волевач Ірини Вікторівни, Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Браво» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Браво») про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и л а:

В вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася з позовом в якому просила зобов'язати державного реєстратора Миколаївської філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» виключити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101) права власності щодо належної їй квартири АДРЕСА_1 за ПАТ «ПУМБ» від серпня 21 серпня 2017 року.

Також ОСОБА_2 звернулась із заявою про забезпечення позову в якій просила забезпечити позов шляхом заборони ПАТ «ПУМБ» у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, в тому числі з відчуження, щодо квартири № АДРЕСА_1, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 вересня 2017 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Заборонено ПАТ «ПУМБ» у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, в тому числі з відчуження щодо квартири № АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі ПАТ «ПУМБ», посилаючись на порушення норм процесуального права просило ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

В запереченнях на апеляційну скаргу, позивачка просила апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, який приймали участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 2 грудня 2006 року, роз'яснення, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як зазначено в п. 4 Рішення Конституційного Суду від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011, інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим у Кодексі встановлено систему захисту прав особою, щодо якої застосовано заходи забезпечення позову. Складовими такої системи є: співмірність видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами; можливість суду вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою; відшкодування особі збитків, завданих забезпеченням позову; право на апеляційне оскарження ухвали суду щодо забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Так, із заявлених позовних вимог вбачається, що дійсно між сторонами має місце реальний спір і до позову додані документи на підтвердження наявності спірних правовідносин.

Враховуючи зміст пред'явлених позовних вимог, є підстави вважати, що майно у вигляді квартири № АДРЕСА_1 на час ухвалення рішення може бути відчужено.

Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до зміни власника спірного майна та вплинути на виконання цього рішення.

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Разом з тим, заборонивши ПАТ «ПУМБ» у будь-якій спосіб вчиняти будь-які дії, в тому числі з відчуження, щодо квартири АДРЕСА_1 суд не звернув увагу на таке.

Такий спосіб забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, передбачений п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України та застосовується для забезпечення позовів як майнового, так і не майнового характеру у випадках, якщо потрібно обмежити право особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета судового розгляду.

При цьому заборона вчиняти певні дії не може мати загального характеру, а повинна бути конкретизованою.

У зв'язку з чим, ухвалу судді на підставі п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України слід змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини в наступній редакції: заборонити ПАТ «ПУМБ» вчиняти дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 до вирішення спору по суті по даній справі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» задовольнити частково.

Ухвалу судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 вересня 2017 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини в наступній редакції.

Заборонити Публічному акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» вчиняти дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 до вирішення спору по суті по даній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.Б. Кушнірова

В.І. Темнікова