Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 310/978/17 Головуючий у 1-й інстанції Вірченко О.М.
Номер провадження 22-ц/778/3519/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.

суддів: Дашковської А.В,,

ОСОБА_2

за участі секретаря Фесенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви суддів Подліянової Г.С., Дашковської А.В., Кримської О.М. про самовідвід за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування зазначеного позову зазначила, що 05 лютого 2013 року помер ОСОБА_4, з яким позивач проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу і який є батьком її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як мати малолітнього ОСОБА_3 від спадщини не відмовлялась. Брати померлого ОСОБА_6 та ОСОБА_5, знаючи, що у померлого ОСОБА_4 є малолітній син, навмисно приховуючи цей факт, звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті брата як спадкоємці другої черги, але одержали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 грудня 2014 року було встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, а також визнано право власності на житловий будинок № 9 про вул. Л. Українки в м. Бердянську по 1/2 частині за ОСОБА_5, ОСОБА_6 в порядку спадкування після смерті брата.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 24 січня 2017 року вказане рішення було скасовано з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

ОСОБА_6Д,, дізнавшись про намір позивачки про оскарження рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 грудня 2014 року, подарував свою частку будинку дружині ОСОБА_7 Укладенням вказаного договору було порушено право сина позивача на спадкування належного йому за законом спадкового майна. Крім сина позивача спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є його мати ОСОБА_8, яка у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернулась і не бажає отримувати свідоцтво про право на спадщину.

Посилаючись на викладені обставини, просила суд визнати недійсним договір дарування 1/2 частки жилого будинку по вул. Л. Українки в м. Бердянську від 03 вересня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_6 подарував своїй дружині ОСОБА_7 ? частину вказаного будинку та визнати за її сином, ОСОБА_4, право власності на жилий будинок в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_4, померлого 05 лютого 2013 року.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 липня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування 1/2 частки жилого будинку № 9 по вул. Л.Українки в м. Бердянську Запорізької області, укладений 03 вересня 2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_9.

Визнано за малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/6 частку жилого будинку № 9 по вул. Л.Українки в м. Бердянську Запорізької області в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_10, померлого 05 лютого 2013 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 звернулася до суду із апеляційною скаргою в якій, посилаючись на незаконність рішення суду у звязку невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції змінити в частині визнання за малолітнім ОСОБА_4 права власності на 1/6 частину жилого будинку № 9 по вул. Л. Українки у м. Бердянську та визнати за ним право власності на весь вказаний жилий будинок в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_4, померлого 05.02.2013 року.

14 серпня 2017 року відкрито провадження у даній справі.

В судовому засіданні колегія суддів у складі ОСОБА_1, ОСОБА_11, ОСОБА_2 заявили про самовідвід, посилаючись на те, що брали участь у складі колегії суддів у справі № 22-ц/778/320/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_12 про встановлення фактів, визнання права власності та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_12 про встановлення фактів, визнання права власності.

З рішення апеляційного суду Запорізької області від 24 січня 2017 року вбачається, що судді Подліянова Г.С., Дашковська А.В., Кримська О.М. у складі колегії суддів, висловили позицію по суті спірного питання щодо права власності на жилий будинок № 9 про вул. Л. Українки в м. Бердянську по 1/2 частині за ОСОБА_5, ОСОБА_6 в порядку спадкування після смерті брата,, відмовивши в задоволенні позову.

На зазначене рішення апеляційного суду Запорізької області від 24 січня 2017 року в позовній заяві посилається ОСОБА_3, та суд в оскаржуваному судовому рішенні від 25 липня 2017 року.

Такі обставини можуть викликати сумнів щодо неупередженості та безсторонності вказаних суддів, оскільки на даний час розглядається справа між тими самими сторонами щодо визнання недійсним договору дарування ? частини жилого будинку № 9 по вул. Л.Українки в м. Бердянську Запорізької області , яке було набуто ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в період чинності рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 жовтня 2014 року та в подальшому ОСОБА_6 подарував зареєстровану на нього ? частину спірного будинку своїй дружині ОСОБА_7

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу, якщо є обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий... розгляд його справи... незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (Рішення Європейського суду по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 р.).

З метою виключення обставин, які б могли викликати сумнів у сторін в об'єктивності розгляду даної справи колегія приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід суддів Подліянової Г.С., Дашковської А.В., Кримської О.М.

Керуючись ст.ст. 20, 23-25 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Заяви суддів Подліянової Г.С., Дашковської А.В., Кримської О.М. про самовідвід задовольнити.

Справу передати у відділ забезпечення діяльності судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Запорізької області для нового розподілу відповідно до вимог ст.11-1, ст.297 ЦПК України

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: