Провадження №2/523/4131/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей,

Установив:

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дітей в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення повноліття дітьми та просила стягнути з відповідача 1500 гривень додаткових витрат протягом пяти років з дня підписання позовної заяви, тобто з 21 липня 2017 року по 21 липня 2022 року включно. Свої вимоги мотивує тим, що сторони по справі є батьками синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. У свідоцтвах про народження синів батьком записаний ОСОБА_2. Знаючи, що малолітні діти потребують постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач належної матеріальної допомоги не надає. Позивачка звернулась до суду 27 липня 2017 року та просила стягнути з відповідача аліменти на дітей в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення повноліття дітьми, просила стягнути з відповідача 1500 гривень додаткових витрат на дітей до 21 липня 2022 року включно.

Представник позивача надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з мотивів викладених в позовних вимогах. (а.с. 59).

Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, окрім того відповідач про розгляд справи повідомлявся через засоби масової інформації. (газета «Одеські вісті», випуски від 07.10.2017 року та 29 листопада 2017 року, а.с. 54, 60).

Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача.

Зясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 6,7). У свідоцтвах про народження синів батьком записаний ОСОБА_2. Діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні та вихованні. Знаючи, що малолітні діти потребують постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач належної матеріальної допомоги не надає. Позивачка звернулась до суду 27 липня 2017 року та просила стягнути з відповідача аліменти на дітей в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення повноліття дітьми, просила стягнути з відповідача 1500 гривень додаткових витрат на дітей до 21 липня 2022 року включно.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24 липня 2014 року по цивільній справі №523/9986/14-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. (а.с. 5).

Згідно зі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подав її 27 липня 2017 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 27 липня 2017 року.

Враховуючи матеріальний стан сторін, з врахуванням встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання доньки аліменти у розмірі 1500 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, проте не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до її повноліття.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, на думку суду з відповідача підлягає стягненню по 1500 гривень додаткових витрат на утримання синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 27 липня 2017 року (з дня звернення з позовною заявою до суду) по 21 липня 2022 року включно.

Також, відповідно до положення ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в доход держави судовий збір у розмірі 1280 гривень 00 копійок, передбачений Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,6,10,11,14, 57 -64, 77, 158, 169, 209, 212- 215, 218, 294 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 191 сімейного Кодексу України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН №, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН № НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, до повноліття до 25 вересня 2025 року включно, починаючи з 27 липня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН №, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН № НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, до повноліття до 22 листопада 2028 року включно, починаючи з 27 липня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН №, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН № НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, до 21 липня 2022 року включно, починаючи з 27 липня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН №, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН № НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, до 21 липня 2022 року включно, починаючи з 27 липня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН №, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір на користь держави в сумі 1280 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя