Номер провадження: 22-ц/785/4615/17
Номер справи місцевого суду: 520/8383/15-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_4, про визнання поруки припиненою, за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», представника ОСОБА_5, діючого в інтересах ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2017 року,-

встановила:

У серпні 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту і в обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 26.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 0, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 65 000 дол. США зі сплатою 11,9% річних за користування кредитом, строком погашення кредиту до 26.02.2029.

В той же день на забезпечення виконання позичальником зобов'язання за договором кредиту, між Банком та ОСОБА_3 та окремо між Банком та ОСОБА_4 були укладені договори поруки.

Позивач посилався на те, що відповідачі свої зобовязання по поверненню кредиту виконували неналежним чином, внаслідок чого станом на 09.06.2015 року виникла заборгованість у розмірі 64534,69 дол. США та пені у розмірі 28329,20 грн.

Позивач, просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та окремо солідарно з ОСОБА_2та ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором № 0 від 26.02.2008 року у розмірі 64 534,69 дол. США та пені у розмірі 28 329,20 грн. , стягнути судовий збір. (т.1 а.с.1-4).

У лютому 2016 року відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання поруки припиненою і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що оскільки, кредитор протягом року після укладення договору поруки не предявив позову до нього як поручителя, то договір поруки припинив свою дію у 2009 році.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 просив суд, визнати припиненою поруку, за договором поруки від 26.02.2008 року, укладеного між ОСОБА_4 та АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») в рахунок забезпечення Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 26.02.2008 року та вирішити питання про розподіл судових витрат (т.1 а.с. 163-165 ).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.02.2016 року зустрічну позовну заяву прийнято та обєднано в одне провадження із первісним позовом. (т.1 а.с. 168-170).

У лютому 2016 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання поруки припиненою і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що оскільки, кредитор протягом року після укладення договору поруки не предявив позову до нього як поручителя, то договір поруки припинив свою дію у 2009 році.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 просив суд визнати припиненою поруку, яка виникла на підставі договору поруки від 26.02.2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк» /правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк»/ в рахунок забезпечення Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 26.02.2008 року та вирішити питання про розподіл судових витрат (т.1 а.с. 174-178).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.03.2016 року зустрічний позов ОСОБА_3 прийнято та обєднано в одне провадження із первісним позовом (а.с.180 т.1).

Рішення ухвалено у відсутності сторін.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2017 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості - відмовлено.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання поруки припиненою, - відмовлено.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_4, про визнання поруки припиненою, - відмовлено.

В апеляційній скарзі, ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом пені, скасувати та ухвалите нове рішення, яким задовольнити позов ПАТ «УкрСиббанк» у повному обсязі, стягнувши солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 суми заборгованості у розмірі 64 534,69 дол. США та 28 329, 20 грн. обмеживши суму стягнення з ОСОБА_2 сумою 64 534,69 дол. США та 28 329, 20 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат (т.2 а.с.27-29).

В апеляційній скарзі, представник ОСОБА_5, діючий в інтересах ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду змінити в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк», треті особи ОСОБА_2. ОСОБА_4 про визнання поруки припиненою та задовольнити зустрічний позов ОСОБА_3 (т.2 а.с.9-12 ).

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, апеляційна скарга ПАТ «УкрСиббанк» , підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за договором кредиту підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позову, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Сторони в судове засідання не зявилися, про час,місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Колегія суддів, відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України вважає можливим розгляд справи у відсутність сторін.

Рішення суду першої інстанції, в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 не оскаржено, тому в цій частині законність та обґрунтованість рішення суду, колегією суддів не перевіряється.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову ПАТ «УкрСиббанк», суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги Банку є необґрунтовані та недоведені.

Проте,з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Колегія суддів, погоджується з доводами апеляційної скарги ПАТ «УкрСиббанк».

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з безпідставності позовних вимог.

Колегія суддів, в цій частині погоджується з висновками суду .

З матеріалів справи вбачається, що 26.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 0, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 65 000 дол. США зі сплатою 11,9% річних за користування кредитом, строком повернення кредиту до 26.02.2029 року (т.1 а.с. 5-13).

Відповідно до п.1.2.2 договору кредиту ОСОБА_2 зобовязалася належним чином виконувати умови договору кредиту та повернути кредит у встановлений сторонами строк.

В той же день на забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань по погашенню кредиту між Банком та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 183045 (т.1 а.с. 18-19).

Відповідно до п.1.4 зазначеного договору поруки, сторони визначили, що відповідальність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є солідарною.

В той же день на забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань по погашенню кредиту між Банком та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки від 26.02.2008 року (т.1 а.с.20-21).

Відповідно до п.1.4 зазначеного договору поруки, сторони визначили, що відповідальність ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є солідарною.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Порядок погашення кредиту сторони визначили в п.1.2.2. договору кредиту, шляхом сплати ануїтетного платежу у розмірі 705 дол. США щомісячно.

Відповідно до п.1.3.1 договору кредиту сторони передбачили, що за користування кредитними коштами протягом перших 30-ти календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 11,9 % річних.

Банк свої зобовязання за договором кредиту виконав належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання по погашенню кредиту виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 09.06.2015 року виникла заборгованість за договором кредиту у розмірі 64534,69 дол. США та пені у розмірі 28329,20 грн., яка складається з строкової заборгованості по кредиту -56676,32 дол.США, заборгованість по кредиту прострочена -1482,89 дол. США,заборгованість по процентах поточна -0,05 дол. США ,заборгованість по процентах прострочена -6375,43 дол. США ,пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності -5296,71 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів -23032,49 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, який узгоджується з умовами договору кредиту (т.1 а.с.22-31).

Відповідно до статті 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК).

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідальність ОСОБА_2 за неналежне виконання умов договору кредиту , сторони передбачили в розділі восьмому .

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено зобов'язання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Право Банку вимагати достроково погасити суму заборгованості за договором кредиту та порядок дострокового повернення кредиту на вимогу банку, сторони передбачили в розділі дванадцятому договору кредиту.

Банк скористався своїм правом дострокової вимоги та в порядку ч.2 ст. 1050 ЦК України, п.12.1 договору кредиту направив відповідачам 19.03.2015 року досудові вимоги, які не були виконані відповідачами (т.1 а.с. 66-67,6869,70-71).

Таким чином, Банк обґрунтовано звернувся до суду з зазначеним позовом та на користь Банку з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за договором кредиту № 0 від 26.02.2008 року,яка станом на 09.06.2015 року становить у розмірі 64 534,69 дол. США та 28 329,20 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк», суд першої інстанції, невірно встановив позовні вимоги Банку та невірно надав їм правову оцінку.

Стосовно зустрічного позову ОСОБА_3, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Звертаючись до суду з зустрічним позовом ОСОБА_3, посилаючись на положення ч.4 ст. 559 ЦК України, посилався на те, що через сплив річного строку з дня укладення договору кредиту вважав, поруку за договором поруки припиненою .

Відповідно до пункту 3.1. договору поруки № 183045 від 26.02.2008 року договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного припинення всіх зобовязань Боржника за Основним договором /т.1 а.с. 18-19/.

Відповідно до п. 1.2.2 Кредитного договору № 0 від 26.08.2008 року, позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути Банку кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 26.02.2029 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін або до вказаного Банком терміну (достроково) відповідно до умов Розділу 12 цього Договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 8.4, 10.2, 10.14 Договору.

Таким чином, при укладенні сторонами договору кредиту та договору поруки , сторони визначили строк виконання основного зобовязання - 26.02.2029 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, вірно посилався на те, що строк виконання основного зобовязання за кредитним договором № 0 від 26.08.2008 року не сплив, а Банк після зміни строку основного зобовязання, звернувся до суду з позовом в межах шестимісячного строку, а тому підстав для застосування ч.4 ст. 559 ЦК України, матеріали справи не містять.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо неврахування судом першої інстанції того, що порука є припиненою, оскільки останній платіж по договору кредиту був вчинений 26.06.2014 року, оскільки матеріали справи не містять докази звернення ОСОБА_3 до суду з заявою про застосування строку позовної давності в суді першої інстанції та такий довід не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог Банку .

Інші доводи тотожні доводам позовної заяви, які також не заслуговують на увагу , оскільки судом першої інстанції в мотивувальній частині рішення суду вірно, надане правове обґрунтування відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3

Інших доводів, які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 , апелянтом не наведено.

За таких обставин, відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, апеляційна скарга ПАТ «УкрСиббанк», підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог Банку підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення .

Апеляційна скарга ОСОБА_3, відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь ПАТ «УкрСиббанк» з відповідачів в рівних частках підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654 грн.,сплачений Банком при зверненні з позовом до суду та у розмірі 4019,40 ,сплачений Банком при принесенні апеляційної скарги.

Керуючись п.4ч.1 ст. 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 діючого в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за договором кредиту скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення .

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, поручителя за договором поруки від 26.02.2008 року та солідарно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, поручителя за договором поруки № 183045 від 26.02.2008 року заборгованість за договором кредиту № 0 від 26.02.2008 року, яка станом на 09.06.2015 року становить 64534,69 дол. США , пеню у розмірі 28329,20 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 2557 грн. 80 коп.

Стягнути на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 2557 грн. 80 коп.

Стягнути на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 2557 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9