У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу Управління комунальної власності Бердянської міської ради на рішення апеляційного суду Запорізької області від 16 лютого 2017 року у справі за заявою Управління комунальної власності Бердянської міської ради про визнання спадщини відумерлою та передачу її у комунальну власність,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2005 року Управління комунальної власності Бердянської міської ради звернулося до суду із вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що 3/8 частини домоволодіння АДРЕСА_1, належало ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після їх смерті із заявою про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини до Бердянської державної нотаріальної контори ніхто не звертався.

Враховуючи викладене, заявник просив визнати спадщину відумерлою, а саме 3/8 частини домоволодіння АДРЕСА_1; передати 3/8 частини вказаного домоволодіння у комунальну власність територіальної громади м. Бердянська.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2005 року заяву Управління комунальної власності Бердянської міської ради задоволено.

Визнано спадщину після смерті ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а саме 3/8 частини домоволодіння АДРЕСА_1 відумерлою.

Передано 3/8 частини домоволодіння АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 16 лютого 2017 року рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2005 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви Управління комунальної власності Бердянської міської ради відмовлено.

У касаційній скарзі Управління комунальної власності Бердянської міської ради просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вигляді 3/8 часток житлового будинку АДРЕСА_1, передбачені нормами ст. 549 ЦК УРСР, а ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 у вигляді 6/8 часток житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується рішенням суду у справі № 2-833/07, позовні вимоги про визнання спадщини відумерлою задоволенню не підлягають.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Управлінню комунальної власності Бердянської міської ради у відкритті касаційного провадження на рішення апеляційного суду Запорізької області від 16 лютого 2017 року у справі за заявою Управління комунальної власності Бердянської міської ради про визнання спадщини відумерлою та передачу її у комунальну власність.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов