20.10.2017 Провадження по справі № 2/380/71/17
Справа № 380/919/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Лісовенка П.І.

при секретарі Романовській Л.І.

з участю представника адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просять стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №39.1/АА-00039.08.2 від 28.05.2008 року в розмірі 14841,47 доларів США та 3217889,64гривень, та судові витрати в розмірі 3654грн., вказуючи, що відповідачі добровільно не виконують договірні зобовязання по кредитному договору та договору поруки.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Родовід Банк» ОСОБА_4 звернулась із заявою про збільшення розміру позовних вимог, зокрема просять стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №39.1/АА-00039.08.2 від 28.05.2008 року, що станом на 23.02.2017 року становить 4921,47 доларів США, 6 403 328,06 гривень, та судові витрати.(а.с.228-233 т.1)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково лише в частині заборгованості за кредитом в сумі 4921,47 доларів США, інші суми заборгованості не визнають. Крім того, просить зменшити розмір неустойки до 10000гривень.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги визнають частково лише в частині заборгованості за кредитом в сумі 4921,47 доларів США, інші суми заборгованості не визнають. Крім того, просять зменшити розмір неустойки до 10000гривень.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_3, його представника адвоката ОСОБА_1, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 28.05.2008 року між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», найменування якого з 17.06.2009 року у відповідності до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі ПАТ «ОСОБА_5), було укладено кредитний договір № 39.1/АА-00039.08.2 від 28.05.2008 року, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 30843,48 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,7 процентів річних, строком до 28 травня 2015 року. (а.с.9-12).

В якості забезпечення належного виконання позичальником ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором, 28.05.2008 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобовязався відповідати перед позивачем, як солідарний боржник. (а.с.42-43).

Позивач свої договірні зобовязання за кредитним договором виконав, що підтверджується заявою на видачу готівки від 28.05.2008 року №1416_19. (а.с.44).

Відповідач ОСОБА_2, передбачені договором зобовязання щодо своєчасності погашення кредиту і сплати нарахованих відсотків не виконує, внаслідок чого станом на 23.02.2017 року загальна сума заборгованості перед Банком становить 4921,47 доларів США та 6 403 328,06грн., що складається з : заборгованості за кредитом в сумі 4921,47 доларів США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту в сумі 5 929 967,63грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам в сумі 440638,48грн., трьох процентів річних від суми простроченого кредиту в сумі 30454,02грн., трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту в сумі 2267,94грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 23.02.2017 року. (а.с.228-233).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Відповідно до п.3.1 Кредитного договору, позичальник зобовязувався погашати заборгованість за кредитом рівними частками в сумі 367,18 (триста шістдесят сім ) доларів США 18 центів, щомісячно в строк до 10 числа включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за звітним шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок вказаний у кредитному договорі.

Відповідно до п.3.6 Кредитного договору, за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати Банку за кожний день прострочення пеню у розмірі 1,6 процента від суми простроченої заборгованості.

Відповідно дост.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.533 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Відповідно до ч. 1ст.543 ЦК України, у разі солідарного обовязку божників, кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або у повному обсязі, як від усіх боржників разом так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним своїх зобовязань.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Як вбачається з п. 4.1 договору поруки, даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного погашення позичальником та/або поручителем заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, зі змісту наведених правових норм та матеріалів справи вбачається порушення прав позивача внаслідок невиконання договірних зобовязань відповідачами.

В судовому засіданні ОСОБА_3 визнав суму заборгованості за кредитом в сумі 4921,47 доларів США, тому, враховуючи ч.1 ст.61ЦПК України, дана обставина не підлягає доведенню.

Разом з тим, ОСОБА_3 надано заяву про зменшення розміру неустойки до 10000гривень, посилаючись на те, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків та врахувати обставини, які мають істотне значення, до яких він відносить важке матеріальне становище відповідачів в звязку із складною економічною ситуацією в Україні та повязане з цим значне знецінення гривні, наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, 2006 та 2012 років народження, на яких сплачує аліменти.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 27 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосована до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054,1056-1 ЦК України , у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу ( наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання ).

Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 (справа №1-26/2011), вважає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п. 1 ч. 2 ст.92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг.

Тому, враховуючи майновий стан відповідача ОСОБА_3, а також, що відповідач частково виконував договірні зобовязання за договором кредиту, розмір пені перевищує суму основної заборгованості за кредитом, а також не надання позивачем доказів щодо настання негативних наслідків для Банку через прострочення виконання зобовязання, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд вбачає підстави для зменшення розміру пені з 6 370 606, 11грн. до 50000гривень.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити частково, а саме, стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №39.1/АА-00039.08.2 від 28.05.2008 року, в розмірі 4921 доларів США 47 центів, суму трьох процентів річних від суми простроченого кредиту та процентів в розмірі 32721 гривень 96 копійок (30454,02+2267,94) та суму пені в розмірі 50000 гривень 00 копійок. В задоволенні решти сум за кредитним договором відмовити позивачу.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 3654грн. 00коп. підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, зокрема, по 1827грн. з кожного.

Чинним законодавством України не передбачено солідарного стягнення сум судових витрат.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, ст.ст. 525,526,533,543,553,549,551,554,559, 610, 623,625, 1048,1049,1050,1054 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», адреса: 04070, м. Київ вул.Петра Сагайдачного,17, , МФО 321712, заборгованість за кредитним договором №39.1/АА-00039.08.2 від 28.05.2008 року, в розмірі 4921 (чотири тисячі девятсот двадцять один) долар США 47 центів, суму трьох процентів річних від суми простроченого кредиту та процентів в розмірі 32721 (тридцять дві тисячі сімсот двадцять один) гривень 96 копійок та суму пені в розмірі 50000 (пятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», адреса: 04070, м. Київ вул.Петра Сагайдачного,17, , МФО 321712, понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», адреса: 04070, м. Київ вул.Петра Сагайдачного,17, , МФО 321712, понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: П.І.Лісовенко