АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3624/17 Справа № 199/7443/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2016 року позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16 липня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №DN/554, згідно умов якого останньому було надано кредит в розмірі 27900,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 16 липня 2012 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, 16 липня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки. Внаслідок неналежного виконання зобовязань за кредитним договором №DN/554 від 16 липня 2007 року, в ОСОБА_2 утворилась заборгованість в розмірі 3490,76 доларів США, що еквівалентно сумі в розмірі 89921,98 грн.

У звязку з чим, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №DN/554 від 16 липня 2007 року в розмірі 3490,76 доларів США, що еквівалентно сумі в розмірі 89921,98 грн., з яких: 250,76 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3240,00 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Також, банк просив суд стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2017 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, оскільки відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано належних доказів заборгованості відповідачів по відсоткам за користування кредитом, а стягнення пені в іноземній валюті чинним законодавством не передбачено.

Однак, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 524, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Із матеріалів справи вбачається, що 16 липня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № DN/554, згідно умов якого останній отримав в кредит 27900,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 16 липня 2012 року.

Згідно ст. ст. 546, 553 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

З метою забезпечення зобовязань за вказаним кредитним договором, 16 липня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель відповідає перед кредитором в повному обсязі, а позичальник і поручитель як солідарні боржники.

Положеннями ст. ст. 526 530 ЦК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином, в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Внаслідок неналежного виконання позичальником взятих на себе зобовязань, станом на 20 вересня 2016 року в ОСОБА_2 за кредитним договором №DN/554 від 16 липня 2007 року утворилась заборгованість в розмірі 23678,57 доларів США, яка складається з:

- 7993,06 доларів США заборгованість за кредитом;

- 5496,50 доларів США заборгованість за відсотками;

- 10189,01 доларів США заборгованість по пені.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2012 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за вказаним кредитним договором було стягнуто заборгованість в розмірі 13946,45 доларів США.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням вже стягнутої заборгованості за кредитним договором №DN/554 від 16 липня 2007 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2016 року, заборгованість відповідачів становить суму в розмірі 3490,76 доларів США, що за курсом 25,76 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20 вересня 2016 року еквівалентно сумі в розмірі 89921,98 грн. та складається з

- 250,76 доларів США, що еквівалентно 6459,58 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 3240,00 доларів США, що еквівалентно 83462,40 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Пунктом 6.1. кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання позичальником зобовязань щодо строків та повноти сплати кредиту та її розмір.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Пунктом 14 Постанови Пленуму ВСУ №14 «Про судове рішення» від 18 грудня 2009 року розяснено, що у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід в мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що заявлена позивачем до стягнення пеня в іноземній валюті не є підставою для відмови у задоволенні її стягнення, в таких випадках суди повинні переводити пеню в національну валюту за курсом, встановленим НБУ на момент ухвалення рішення.

Тож, судом першої інстанції безпідставно було відмовлено ПАТ КБ «ПриватБанк» в цій частині позовних вимог.

Також, не погоджується колегія суддів із висновками про недоведеність заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами, оскільки позивачем було надано розрахунки, відповідні вимогам ст. ст. 57 - 60 ЦПК України, в яких заборгованість відображена із врахуванням вже стягнутої суми за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2012 року.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Факт порушення відповідачами умов кредитного договору встановлено та доведено, а тому підстави для звільнення боржників від відповідальності відсутні.

Кредитним договором №DN/554 від 16 липня 2007 року передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості, сплата відсотків за користування кредитом, штрафних санкцій, в тому числі і пені. Спірний кредитний договір було підписано ОСОБА_2 добровільно, договір поруки ОСОБА_3 також було підписано в добровільному порядку, а тому умови договорів повинні виконуватись належним чином, і стягнута сума заборгованості за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2012 року не звільняє відповідачів від виконання зобовязань до моменту повного погашення заборгованості у відповідності до вимог ст. 599 ЦК України.

Щодо наявної в матеріалах справи заяви представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 про застосування наслідків спливу строків позовної давності, то слід звернути увагу, що в даних правовідносинах мало місце переривання строку позовної давності, передбаченого положеннями ч. 2 ст. 264 ЦК України, якою встановлено, що позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також, якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається спочатку.

У звязку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що строк позовної давності було перервано після звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовними вимогами до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №DN/554 від 16 липня 2007 року (цивільна справа №2/0417/7447/2012).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в розмірі по 1446,90 грн. з кожного, з яких: 1515,80 грн. судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги та 1378,00 грн. судові витрати за подання позовної заяви, а всього 2893,80 грн.

Отже, враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями ст. ст. 209, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2017 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DN/554 від 16 липня 2007 року в розмірі 3490,76 доларів США, що еквівалентно 89921,98 грн., та яка складається з:

- 250,76 доларів США, що еквівалентно 6459,58 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 83462,40 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1446,90 грн. з кожного, а всього - 2893,80 грн., з яких: 1378,00 грн. судовий збір за подання позовної заяви та 1515,80 грн. судовий збір за подання апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_6