Номер провадження 2/229/925/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.,

при секретарі Польської Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя між сторонами не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з 2013 року. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Суперечки про поділ майна, яке є спільною власністю з ОСОБА_2 не має. Згода про утримання дитини між подружжям досягнута. Вважає, що застосовувати строк для примирення неможливо.

Від шлюбу подружжя має малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судове засідання, позивач не з'явилась, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, наполягає на позові, просить його задовольнити, проти заочного рішення не заперечує .

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не надав суду заяву про поважність пропуску судового засідання або про проведення розгляду справи у його відсутність, заперечень на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливим розглядати справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд дійшов до таких висновків.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу.

У відповідності до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається .

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 02 серпня 2003 року, свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 04.04.2017 року, актовий запис № 205 зроблено відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області /а.с. 7/.

Від шлюбу у сторін є малолітня донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 05 листопада 2009 року, актовий запис № 515 зроблено відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області /а.с. 6/. Донька перебуває на утриманні та вихованні позивачки.

З 2013 року подружжя мешкає окремо один від одного, спільного господарства не веде, спільним побутом не пов'язано.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, не будє порушено прав та інтересів малолітньої дитини.

Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує формально, сторони не бажають проживати разом, а тому підлягає розірванню. Суд вважає не можливим примусити позивача або відповідача зберігати шлюб.

Малолітню доньку суд вважає за необхідне залишити з матір'ю, бо питання про місце проживання дітей вирішено сторонами в добровільному порядку.

Відповідно до положень частини 1 статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка по справі, наполягала на залишенні прізвища яким іменувалась у шлюбі, відповідач заперечень суду не надав. Тому суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_1».

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215,224-225, 294 ЦПК України, ч.2 ст.104, ст.ст. 110, 112, 113 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою села Софіївка Костянтинівського району Донецької області та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем селища Молодіжне Тимовського району Сахалінської області Російської Федерації, який було зареєстровано 02 серпня 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 205 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».

Визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з її матір'ю ОСОБА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після оголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Є. В. Петров