УХВАЛА

іменем україни

7 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 в особі законного представника - ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом за касаційною скаргою ОСОБА_4 та її представника - ОСОБА_6 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із указаним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько - ОСОБА_7, після смерті якого відкрилась спадщина на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Її мати ОСОБА_5 та її сестра ОСОБА_4 були зареєстровані в спірній квартирі на час смерті батька. Вона була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_2 однак своїми діями прийняла спадщину, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном: після смерті батька прийняла його годинник «Слава», підписні видання книг, інструменти, проводила ремонт в квартирі, сплачувала комунальні платежі. З заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_3 просила визнати за нею право власності на 1/9 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20 липня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/9 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та її представник - ОСОБА_9, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просять скасувати вказані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позивачка фактично прийняла спадщину після смерті батька, вчинивши дії, що свідчать про прийняття спадщини, а тому дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачкою права власності на 1/9 частини спірної квартири в порядку спадкування за законом.

Такі висновки є правильними, ґрунтуються на фактичних обставинах, установлених судом, на доказах, поданих сторонами, які судом належним чином оцінені і відповідають вимогам закону, який правильно застосовано.

Судом установлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_10 (мати позивачки), ОСОБА_7 (батько), ОСОБА_4 (сестра).

Свідоцтво видано 1 березня 2000 року центром приватизації державного житлового фонду Харківської міської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер. Після його смерті залишилася спадщина, а саме 1/3 частини спірної квартири. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_7 є дружина померлого - ОСОБА_10 та двоє дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_3

6 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Сьомої Харківської державної нотаріальної контори від 6 листопада 2015 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/9 частини квартири АДРЕСА_1, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7

У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 549, 554 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 553 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі був відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважалося, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Установлено, що позивачка протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця фактично прийняла спадщину, а саме, отримала належні ОСОБА_7 обручку, дриль, годинник, килим. Крім того, позивачка робила у квартирі ремонт, частково оплачувала комунальні послуги.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та її представника - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик