Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 323/3219/16 Головуючий у 1-й інстанції: Мінаєв М.М.
Провадження № 22-ц/778/2588/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Крилової О.В.

ОСОБА_2

При секретарі Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 квітня 2017 року у справі за позовом Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ЗОКС «Довіра» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ФГ «Зустріч» про стягнення заборгованості за кредитним договором, який згодом уточнив.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.06.2005 року між ЗОКС «Довіра» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір за умовами якого, останній отримав кредит на загальну суму 460000 грн. строком на 36 місяців.

Після спливу строку повернення кредиту, у звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань, позивач звернувся за захистом своїх прав в судовому порядку.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 02.07.2009 року з відповідача було стягнуто 300 000 грн. основного боргу за кредитним договором, 103803 грн. процентів за користування кредитом, 103803 грн. підвищених процентів за користування кредитом. Вказане рішення набрало законної сили 02.07.2009 року.

В подальшому відповідач частково виконував свої зобовязання за кредитним договором, сплативши за період з 12.10.2009 року по 12.02.2015 року суму в розмірі 158806,00 грн., в тому числі 155806,00 грн. процентів за користування кредитом та 3000 грн. основної суми кредиту.

Останній платіж внесений відповідачем 12.02.2015 року, у звязку з чим він визнав наявність заборгованості, що означає переривання позовної давності. Позивач вважає, зо з ОСОБА_3 повинні бути стягнута сума боргу, розрахована з основної суми кредиту (300000,00 грн.) в порядку ст. 625 ЦК України, за останні три роки перед зверненням до суду.

Враховуючи вищенаведене позивач просив суд стягнути з з ОСОБА_3 на користь ЗОКС «Довіра» заборгованість в розмірі 294332,81 грн.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 березня 2017 року позовні вимоги ЗОКС «Довіра» до ФГ «Зустріч» залишено без розгляду.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 квітня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 ЗОКС «Довіра» заборгованість за кредитним договором від 08.06.2005 року станом на 01.09.2016 року у розмірі 294332,81 грн. та судовий збір в сумі 2943,33 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просив скасувати рішення суду, ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і

обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів

апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до

висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 3,4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права .

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи 08.06.2005 року між ЗОКС «Довіра» до відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 6799, а також додаткову угоду від 09.06.2005 року до нього, відповідач отримав кредит на загальну суму 460000,00 грн., строком 12 місяців, зі сплатою 24% річних.

В порушення умов кредитного договору позичальник взяті на себе зобов'язання не виконував, передбачені умовами договору платежі не вносив, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 507606,00 грн., з яких 300000,00 грн. несплачена сума кредиту, 103803,00 грн. борг по процентами за користування кредитом та 103803 грн. борг по процентам.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 02.07.2009 року задоволено позов ЗОКС «Довіра» до ОСОБА_3, стягнуто з останнього заборгованість за кредитним договором № 6799 від 08.06.2005 року у розмірі 30000,00 грн. основної суми кредиту, 103803,00 грн. процентів за користування кредитом, 103803,00 грн. підвищених процентів за користування кредитом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що рішення апеляційного суду Запорізької області від 02.07.2009 року не породжувало якесь нове грошове зобовязання, а лише підтвердило наявність між сторонами кредитних правовідносин та надало їм ясність, встановивши факт невиконання грошового зобовязання за кредитним договором.

На підтвердження того, що відповідач після набрання вказаним рішенням суду законної сили частково виконував зобовязання за кредитним договором, позивач надав копії прибуткових касових ордерів про внесення часткових платежів за останні три роки до звернення до суду, а саме з вересня 2013 року по лютий 2015 року.

Таким чином, суд вважає доведеним, що останній платіж за кредитним договором відповідач вніс 12.02.2015 року, що підтверджується копією прибуткового касового ордеру № 117 на суму 500,00 грн. з призначенням платежу «погашення кредиту».

З висновком суду про те, що внесенням вказаного платежу відповідач визнав наявність у нього боргу, а тому відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України позовна давність за вимогами за кредитним договором перервалась та почала спливати заново, колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Матеріали справи свідчать про те, що, позивач звернувся до суду з позовом у 2016 році заявляючи позовні вимоги про сплату 3% річних та індексацію посилаючись на рішення апеляційного суду Запорізької області від 02.07.2009 року по справі за позовом ЗОКС «Довіра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6799 від 08.06.2005 року, як на підставу виникнення грошового зобовязання.

Вказане рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили 02.07.2009 року.

Таким чином, позивач за даним рішенням суду отримав право вимоги стягнення з 02.07.2009 року, а звернувся до суду за межами установленого законом строку позовної давності.

Відповідач відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України до ухвалення рішення звернувся до суду першої інстанції з письмовою заявою про застосування строку позовної давності.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

В силу вимог ч.1,5ст.88 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги відповідач має право на компенсацію за рахунок позивача судових витрат у вигляді судового збору, понесених ним при подачі цієї скарги до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів. -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 квітня 2017 року у цій справі - скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту «У задоволені позову Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.»

Стягнути з Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 1618 грн. 83 коп.»

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: