провадження № 2-о/243/966/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.

при секретарі Каліух К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 17 м. Слов'янська, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи: Слов'янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті , -

В С Т А Н О В И В :

23 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Слов'янського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту смерті, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 05 вересня 2016 року у м. Горлівка Донецької області помер її чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свідоцтво про смерть чоловіка вона отримала у Калінінському відділі записів актів цивільного стану м. Горлівка ДНР. Розуміючи, що отримані нею документи є недійсними, заявниця звернулася до Слов'янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану з проханням зареєструвати смерть чоловіка однак їй відмовили у державній реєстрації смерті ОСОБА_2, у звязку із пред'явленням нею на підтвердження факту смерті чоловіка, документу, форма якого не відповідає формі визначеній МОЗ України.

Таким чином заявник просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, який помер 05 вересня 2016 року в м. Горлівка Донецької області.

Заявник ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, проте не використала свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, заявлені вимоги просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Слов'янського районного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану був належним чином сповіщений про дату, час та місце судового засідання, але до зали суду не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, зазначив, що заперечень проти заяви не має.

Згідно з ч. 2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що вимоги, викладені в даній заяві підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НО № 442411 - ., 22.12.1973 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2М уклали шлюб, який був зареєстрований районним бюро РАЦС Центрально - Міського району м. Горлівка Донецької області, актовий запис № 1646 (а.с.5).

Таким чином, судом встановлено, що заявник є дружиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України може бути подана заявником до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області.

Відповідно до довідки про причину смерті №106/у № 1787 від 06.09.2016 року причина смерті ОСОБА_2 - гостра седцево - судинна недостатність. (а. с.14).

Згідно Свідоцтва про смерть серії ДНР № 038138, виданого на тимчасово непідконтрольній Україні території, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер 05.09.2016 року у Калінінському районі м. Горлівка Донецької області (а.с.12).

З дозволу на підзахоронення від 06.09.2016 року та договору-замовлення № 136, вбачається, що ОСОБА_2 похований на цвинтарі «№2», що розташоване у м. Горлівка, Донецької області (а.с.9-11).

Вирішуючи питання про встановлення факту смерті особи, суд виходить з наступного.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним та не створює правових наслідків.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватися положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами...».

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справи у порядку статті 257-1 ЦПК України.

Суд не може прийняти до уваги свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії ДНР № 038138 від 06.09.2016 року видане на тимчасово непідконтрольній Україні території та довідку про причину смерті № 1787 від 06.09.2016 року, видану в Республіканському бюро судово - медичної експертизи, що також знаходиться на тимчасово окупованій території, згідно з якими ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер 05.09.2016 року у віці 64 років, як допустимі докази при розгляді даної справи. Однак, оцінюючи надані заявником докази в їх сукупності, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_2 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

З огляду на викладене та ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті чоловіка на території України у заявниці є об'єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадян України, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, з огляду на їх законність та обґрунтованість, що надасть заявнику можливість отримати видане державним органом України свідоцтво про смерть чоловіка.

Відповідно до ч. 4. ст. 257-1, п. 8 ч. 1 ст.367 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 256-259 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи: Слов'янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, який помер 05 вересня 2016 року в Калінінському районі м. Горлівка Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_3