Справа № 347/1762/17
Провадження № 22-ц/779/1623/2017
Головуючий у 1 інстанції Турянський І.Є. І. Є.
Суддя-доповідач Малєєв
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.,

секретаря - Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2017 року закрито провадження у справі.

Позивач оскаржив указану ухвалу в апеляційному порядку з наступних мотивів.

Позивач працевлаштований як цивільна особа, не є державним службовцем в розумінні ЗУ «Про державну службу», а отже відсутні підстави для висновку, що даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вважає висновки суду першої інстанції (що предметом спору є дії органу державної влади і оспорюється рішення начальника установи з приводу адміністративних правовідносин) помилковими, оскільки позов заявлено на захист порушеного права на працю, а не щодо оскарження дій начальника Регіонального сервісного центру МВС.

Ухвалу належить скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача заперечив проти доводів апеляції, адже суд дійшов вірного висновку, що даний спір не підлягає до розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки РСЦ МВС є органом державної влади, а предметом спору є дії органу державної влади і оспорювання рішення начальника установи з приводу адміністративних правовідносин.

Просив ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - відхилити.

Представник позивача ОСОБА_2 скаргу підтримав, а представник відповідача ОСОБА_3 її заперечив.

За наслідками розгляду апеляційний суд вважає необхідним скаргу задовольнити з таких мотивів.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що предметом спору є дії органу державної влади і оспорюється рішення начальника установи з приводу адміністративних правовідносин.

Цей висновок невірний.

Право на судовий захист порушених прав, свобод чи інтересів гарантується статтею 55 Конституції України.

Згідно зі ст. 15 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Приписами п. 3 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 встановлено, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Виходячи з позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір має свою особливість суб'єктного складу - участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб'єкта владних повноважень.

Аналіз ст. 15 ЦПК України та ст. 17 КАС України дає підстави для висновку, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб'єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер спірних правовідносин, із яких виник спір.

Колегією суддів встановлено, що з 07.11.2015 позивач ОСОБА_1 прийнятий на роботу в РСЦ МВС в Івано-Франківській області на посаду оператора комп'ютерного набору, з 27.12.2006 - призначений на посаду провідного консультанта-адміністратора РСЦ 2643 (а.с. 15).

Згідно змін до Наказу від 18.07.2017 (а.с. 15) позивача звільнено з роботи з 01.09.2017 відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України (а.с. 16).

На а.с. 47-54 міститься копія Положення про регіональний сервісний центр МВС в Івано-Франківській області.

Наказом від 19.10.2016 (а.с. 56) внесено організаційно-штатні зміни у регіональних сервісних центрах МВС.

Відповідний Перелік змін у штатах МВС міститься у копії Витягу, долученого до справи на а.с. 57.

Згідно вищевказаного Переліку посаду ОСОБА_1 - провідного консультанта-адміністратора визначено як категорію - «цивільний персонал».

Позивач за час роботи у РСЦ МВС в Івано-Франківській області не був державним службовцем, відповідної присяги не складав, що підтверджується копією трудової книжки та не заперечується сторонами по справі.

Відтак, спір, за вирішенням якого до суду звернувся позивач (визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу), не стосується захисту прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, а стосується захисту права останнього на працю (трудові відносини).

Зважаючи на зазначене, звернення позивача з даним позовом до регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області не є підставою для розгляду спору в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач (займаючи у штаті посаду цивільного персоналу та не будучи державним службовцем) звернувся за захистом порушених трудових прав, що виникли із цивільних відносин, тому такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржену ухвалу належить скасувати як незаконну і необґрунтовану, а справу направити для продовження розгляду до Косівського районного суду Івано-Франківської області.

Керуючись ст. 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2017 року - скасувати.

Направити справу за позовом ОСОБА_1 до регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу для продовження розгляду до Косівського районного суду Івано-Франківської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.А. Девляшевський

В.Д. Фединяк