Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа №572/1904/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

31 жовтня 2017 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя Рижий О.А.

при секретарі Мороз Ю. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, просить суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 4050,00 доларів США, що за курсом 26,00 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.06.2017 року складає 105300,00 грн. та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи не прибув, згідно письмового клопотання зазначив, що розгляд справи можливий за його відсутноті, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи у судове засідання не з'явився, про що свідчить поштове повідомлення №599, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав.

Суд, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

28.09.2007 року відповідач ОСОБА_2Ф.і ПАТ КТ «Приватбанк» уклали кредитний договір №915518-CRED.

Згідно даного договору ПАТ КБ "Приватбанк" зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 3000,00 доларів США на термін до 21.09.2009 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.

Правовідносини з надання кредиту за своєю правовою природою є договірними правовідносинами.

Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав.

За змістом статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Аналіз зазначних норм матеріального права свідчить про те, що розмір та умови надання та повернення грошових коштів, а також сплати процентів, у тому числі черговість погашення заборгованості, визначаються за домовленістю сторін у кредитному договорі, що відповідає принципу свободи договору.

Відповідно до пункту 2.3.4. Кредитного договору, ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 Цивільного кодексу України в разі порушення відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов'язань за кредитним договором.

Позичальник ОСОБА_2 в порушення своїх договірних зобов'язань та вимог чинного законодавства, не дотримався термінів погашення кредиту та відсотків, встановлених у договорі, що підтверджено розрахунком заборгованості наявним у матеріалах справи, згідно якого сума заборгованості станом на 18.06.2017 року становить в розмірі 7183,67 доларів США, яка складається з наступного: 1419,69 доларів США. - заборгованості за кредитом; 5763,98 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Рішенням Сарненського районного суду від 21.01.2010 року з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ "Приватбанк" стягнуто 1419,69 доларів США. - заборгованості за кредитом; 290,72 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 169,30 доларів США - штрафів.

Різниця між заборгованістю і стягнутою сумою по рішенню Сарненського районного суду від 21.01.2010 року становить 5473,26 доларів США.

У відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи з наведеного, обставини встановлені рішенням Сарненського районного суду від 21.01. 2010 року не потребують доказування у даній справі.

Однак позивач вимагає від боржника повернути лише 4050 доларів США, яка складається із заборгованості по процентам за користування кредитом.

Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Довгострокове присудження до виконання основного зобовязання в натурі не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішення суду і не виключає стягнення процентів, пені та збитків, а також інших штрафних санкцій, передбачених угодою, до дня фактичного задоволення (повного розрахунку).

Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у звязку з порушенням умов договору згідно ч.2 ст.1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи не належного виконання боржником своїх договірних зобовязань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. У подальшому при невиконанні рішення суду у кредитора виникає право стягувати суми передбачені ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобовязальні правовідносини не припинились. У ст.599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняються його виконанням, проведеним належним чином ( а не в силу ухвалення рішення суду).

Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Статями 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Статтею 192 ЦК України передбачено, що законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст. 5 цього Декрету.

Як вбачається з матеріалів справи позивач мав банківську ліцензію на здійснення операцій з валютними цінностями.

В позовній заяві позивач просить стягнути із ОСОБА_2 на його користь 4050,00 доларів США заборгованості за кредитним договором, що станом на дату розрахунку 18.06.2017 року по курсу НБУ (1 дол. США = 26,00 грн.) становить 105300,00 грн.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 порушив зобов'язання перед банком, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь банку кредитну заборгованість.

У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача 1600,00 грн. сплаченого судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 88, 169, 214-215, 225 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" 4050,00 доларів США заборгованості за кредитним договором, що станом на дату розрахунку 18.06.2017 року по курсу НБУ (1 дол. США = 26,00 грн.) становить 105300,00 грн. ( сто пять тисяч триста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

У випадку неподання заяви про перегляд заочного рішення чи апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після закінчення строку на їх подання.

Суддя О.А. Рижий