АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № № 639/7923/15-ц Головуючий І інстанції - Труханович В.В.
Провадження № 22-ц/790/3460/17 Головуючий ІІ інстанції - Кісь П.В.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Кружиліної О.А.

- Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 березня 2017 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю Дружнє підприємство технологічної групи «Екіпаж», в особі ліквідатора ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 29 березня 2017 року суд частково задовольнив заяву представника позивача про забезпечення позову, вирішивши заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1, зареєстровану на праві приватної власності за ОСОБА_3

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду і відмовити повністю у задоволенні заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, представник відповідача ОСОБА_3 посилається на зміст ст.ст.10, 47, 57, 60, 73, 151, 208, 210, 213, 222, 292 ЦПК України, ст.14 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», ст.129 Конституції України і вказує: що ухвала 29.03.2017р. постановлена судом першої інстанції з порушенням положень процесуального права, а отже є незаконною та необґрунтованою; що заява представника ПАТ «Укрсоцбанк» про забезпечення позову не містить достатнього обґрунтування необхідності вжиття таких заходів; що представником позивача не надано доказів на підтвердження доводів про вчинення відповідачами дій, які можуть потягнути за собою неможливість виконання рішення суду.

Відповідачі в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, причину неявки не повідомили.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала і просила задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» апеляційну скаргу не визнала і просила відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи представників сторін, колегія судді приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких обставин.

Вирішення питань про забезпечення позову передбачено ст.ст.151-153 ЦПК України.

Згідно ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З наданих апеляційному суду матеріалів, які не заперечуються особами, що з'явилися в судове засідання, вбачається, що ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся 31.08.2015 року до суду з позовом, який у подальшому уточнював і доповнював, про звернення стягнення на предмет іпотеки, вказуючи, що 18 січня 2008 року за умовами договору відновлювальної кредитної лінії, укладеного з ТОВ «дружнє підприємство Технологічної групи «Екіпаж» (далі - ТОВ ДП ТГ «Екіпаж»), надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом у сумі 3 600 000 грн., за умовами кінцевого строку погашення заборгованості не пізніше 17.11.2011 року. Обсяг кредиту змінювався додатковими угодами №1 від 14.5.2008р., №3 від 24.09.2008р. і становив відповідно - 5 894 000 грн., потім - 5 793 600 грн. Кредит був виданий для будівництва житлового будинку АДРЕСА_2.

З метою забезпечення виконання позичальником ОСОБА_8 зобов'язань за кредитним договором 18 січня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ ДП ТГ «Екіпаж» був укладений іпотечний договір №805/13/18-5/8-031, посвідчений ПН ХМНО Яковлєвою К.Б., за умовами якого ТОВ ДП ТГ «Екіпаж» в порядку забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору передало банку в іпотеку майнові права на 64 квартири в багатоквартирному житловому будинку №2, що будувався на той час товариством по АДРЕСА_1 загальною площею 219 м.кв., ринковою вартістю 1952130 грн. станом на 17.08.2015р.

Позивач вказував, що позичальник починаючи з листопада 2008 року, порушив умови кредитного договору, припинив виконувати зобов'язання. Оскільки листи-претензії позичальником та іпотекодавцем були залишені без відповіді, банк звернувся до господарського суду з позовом до ТОВ ДП ТГ «Екіпаж», як майнового поручителя, про задоволення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, однак отримати захисту порушених майнових прав не зміг. Справа тривалий час розглядалася судами різних інстанції господарської юрисдикції, ТОВ ДП ТГ «Екіпаж» ініціювало в господарському суді процедуру банкрутства, а відповідач ОСОБА_5 звернувся до Жовтневого районного суду м.Харкова з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання за ним майнового права на квартиру НОМЕР_1 відповідно до умов укладеного ним з ТОВ ДП ТГ «Екіпаж» інвестиційного договору і 08.08.2013 року вказаним судом постановлено рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_5 та часткове задоволення зустрічного позову ПАТ «Укрсоцбанк». Незважаючи на зазначене рішення суду та не бажаючи сплачувати грошові кошти, відповідач, спекулюючи нормами процесуального права, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом про визнання за ним права власності на квартиру.

Посилаючись на викладене та положення ст.ст.1, 6, 23, 33, 36-37 ЗУ «Про іпотеку» ПАТ «Укрсоцбанк» просив суд задовольнити позов.

Справа тривалий час не вирішувалася, ПАТ «Укрсоцбанк» неодноразово, по мірі надходження даних про зміну прав власності на квартиру НОМЕР_1 та інших обтяжень, обумовлених укладення договорів купівлі-продажу та іпотеки, укладених новим власником з іншою особою, уточнював позовні вимоги, а 28.03.2017 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом: накладення арешту на трикімнатну квартиру НОМЕР_1, загальною площею 219,11 м.кв., що розташована на 23, 24 поверхах житлового будинку по АДРЕСА_1; заборони відчуження вказаної квартири; зобов'язання Центру надання адміністративних послуг м.Харкова внести відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Обґрунтовуючи заяву, представник банку вказував, що існує велика ймовірність реєстрації права власності на це приміщення та її відчуження на користь інших осіб, як це вже зазначалося, що може зробити неможливим або значно утрудними виконання судового рішення.

Вказана заява судом першої інстанції розглянута в судовому засіданні, головуючим у справі при цьому з'ясована думка представників сторін і ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 27.03.2017 року заяву представника банку задоволено частково, обрано менш вразливий для відповідача з числа заявлених представником банку та передбачених ст.152 ЦПК України видів забезпечення позову - заборона відчуження спірної квартири.

Колегія суддів погоджується з вказаною ухвалою, оскільки суд першої інстанції постановив її з додержанням вимог закону.

Заходи забезпечення позову є процесуальною дією, яка має тимчасовий характер і має на меті забезпечити вирішення спору та можливість виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

Невжиття таких заходів, за умови наявності передбачених законом підстав для їх застосування, може звести нанівець зусилля осіб, які звернулися до суду за захистом порушених прав та охоронюваних законом інтересів, та роботу суду, завданням якого, згідно ст.1 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Посилання представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на недостатню обґрунтованість заяви представника банку, на ненадання доказів на підтвердження вказаних ним обставин не свідчать про наявність передбачених законом підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції.

Ні суд першої інстанції, а ні апеляційний суд не уповноважені за законом на стадії розгляду заяв про забезпечення позову але до вирішення спору по суті, надавати оцінку доказам позивача щодо доведеності обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Такі висновки суд, згідно ст.ст. 212-215 ЦПК України, має право робити при ухваленні рішення по суті. Тоді ж він, у разі відмови у задоволенні позову чи за наявності інших, передбачених ст.154 ЦПК України підстав, може і скасувати заходи забезпечення позову.

Наявні в матеріалах справи дані про довготривалий розгляд справи, обумовлений процесуальним ускладненнями, створених внаслідок відчуження предмету іпотеки та необхідністю залучення до справи нових осіб, необхідністю уточнення позовних вимог, а також дії відповідачів є достатньою підставою для вжиття процесуальних заходів, передбачених ст.ст.151-153 ЦПК України.

Оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу 27.03.2017р. з додержанням вимог закону, апеляційний суд відхиляє скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.ст.313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню, згідно ст.324 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

О.М. Хорошевський