АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/548/17 Номер провадження 22-ц/786/1644/17Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Дорош А.І., Гальонкіна С.А.,

при секретарі Маладиці Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И Л А :

14 березня 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги вмотивовувала тим, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на утриманні позивача. У добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча може, оскільки працює, має задовільний стан здоров?я, інших осіб на утриманні не має.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, до досягнення старшою дитиною повноліття.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_6 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця селище Буча Київської області, працюючого ГУ ДСНС України у м. Києві 1-ДПРЧ ГУ ДСНС на посаді водія, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітніх дітей, дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 14 березня 2017 року щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 640 гривень 00 копійок судового збору від сплати якого при зверненні до суду був звільнений позивач.

З даним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати частково та ухвалити нове, яким стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 400 гривень на кожну дитину.

Скаржник вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, в звязку з неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи, як такі. Що здійснені без урахування його доводів.

Вказує, що суд не взяв до уваги того факту, що на його утриманні перебуває мати, яка є пенсіонеркою, інвалідом 1-ї групи, має онкозахворювання, проходить курси хіміотерапії та потребує постійного медикаментозного лікування, що потребує значних коштів. Окрім цього на його утриманні перебуває і дружина ОСОБА_7 і його син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, з якими він проживає однією сім?єю.

Наголошує на максимальний розмір стягнень із заробітної плати, встановлений п. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», який не може перевищувати 50%.

Також, вказує, що надає у добровільному порядку матеріальну допомогу за усною домовленістю шляхом переводу коштів на картковий рахунок та на свята.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що остання до задоволення не підлягає.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який був розірваний 27 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-БК № 114393 від 13 січня 2011 року).

Від подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( повторне свідоцтво про народження серії І-КЕ №076308 від 18 вересня 2008 року) та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, (свідоцтво про народження серії 1-БК №167978 від 19 лютого 2009 року).

Згідно довідки виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області №03-01/3718 від 13 березня 2017 року ОСОБА_3 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_7, і на її утриманні перебувають дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9

З доказів, наявних у матеріалах справи вбачається і той факт, що відповідач ОСОБА_2 періодично перераховує кошти на картку дочки ОСОБА_9 ( а.с. 20)

Поряд з цим, даний факт, не свідчать про системність та достатній обсяг участі батька (відповідача у справі) в утриманні своїх дітей.

Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 працює водієм у ГУ ДСНС України у м. Києві та отримує заробітну плату (а.с. 26), а отже має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обовязків щодо дитини.

Вирішуючи питання обгрунтованості доводів апеляційної скарги, судом встановлено, що сумарний розмір аліментів за рішенням суду на утримання дітей із заробітку відповідача становить менше половини цих коштів ( 5/12), а тому не створює надмірний тягар для платника.

Положеннями статті 128 КЗпП визначено обмеження розміру відрахувань із заробітної плати. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п?ятдесят процентів заробітку.

При стягненні аліментів на утримання неповнолітніх дітей такі відрахування не можуть перевищувати сімдесяти відсотків.

Дана норма гарантій трудового законодавства не порушена, беручи до уваги і необхідність утримання відповідачем малолітнього сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Надані ОСОБА_2 копія свідоцтва про народження, акт і довідка про перебування на його утриманні хворої матері ( а.с. 45-46) не спростовують висновків суду в частині визначеного розміру аліментів, оскільки діти потребують щоденних витрат на утримання, які полягають у системному забезпеченні продуктами харчування, необхідності оплати гуртків та участі у інших розвиваючих заходах, навчання та ін., який має бути достатнім.

Також відповідав не надав належних та переконливих доказів у підтвердження розміру фактичних витрат на лікування ОСОБА_11

На підставі вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції зясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 квітня 2017 року не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_12 /підпис/ ОСОБА_13

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області __________ ОСОБА_1