Справа № 459/966/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/3272/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

судового засідання

24 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю представника апелянта - ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_4, представника позивача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_6 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 01 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсними договорів поруки, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 04.07.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 11-1/440к-07 на загальну суму 420 000 доларів США з терміном повернення кредиту до 03.07.2027 року, процентна ставка становить 12,0 % річних. З метою забезпечення позову між банком та ОСОБА_3 було укладено довір поруки від 04.07.2007 року, за умовами якого остання зобовязалася перед позивачем відповідати за невиконання усіх зобовязань ОСОБА_6 В порушення умов договору відповідачі кошти не повернули, у звязку з чим станом на 26.02.2016 року утворилася заборгованість в сумі 275 488, 73 доларів США. Просить стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на його користь заборгованість за договором кредиту в сумі 275488,73 доларів США та судовий збір за подання позовної заяви в сумі 110 911,75 грн.

В свою чергу, ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом щдор ОСОБА_6, ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсним договорів поруки.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01 вересня 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсними договорів поруки - задоволено частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 11-1/440к-07 від 04.07.2007 року в розмірі 275 488,73 (двісті сімдесят пять тисяч чотириста вісімдесят вісім) доларів США та 73 (сімдесят три) центи.

В позові до ОСОБА_3 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсними договорів поруки - задоволено.

Укладені між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 договори: поруки від 04.07.2007 року, додаткову угоду від 29.07.2009 року №б/н до договору поруки від 04.07.2007 року, договір поруки від №б/н від 27.12.2010 року, договір поруки від №б/н від 29.03.2013 року визнано недійсним.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 01 вересня 2016 року оскаржив відповідач ОСОБА_6

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що не погоджується із висновком районного суду, оскільки такий не відповідає дійсним обставинам справи, а тому є необґрунтованим та незаконним.

Зазначає, що відповідно до кредитного договору № 11-1/440к-07 від 04 липня 2007 року, банк надав для сім»ї апелянта у тимчасове платне користування терміном на 240 місяців - 20 років споживчий кредит у розмірі 420 000 доларів США під 12 %річних, з терміном погашення кредиту - 03 липня 2027 рік, місячними платежами у розмірі зазначеному в графіках, які додавалися до цих договорів. Крім договорів поруки, укладених із ОСОБА_3, виконання кредитних зобов»язань по вказаному договору забезпечувалось також договором іпотеки від 04 липня 2007 року, укладеного між апелянтом та позивачем, відповідно до якого банку надавалась в іпотеку квартира АДРЕСА_1. Вказана квартира набута з відома та під час шлюбу із ОСОБА_7, який розірвано 12 березня 2013 року.

На думку апелянта, ОСОБА_3 уникала стягнення з неї за цим судовим рішенням заборгованості за кредитним договором, хоча ці кошти були використані для їхньої сім»ї та набуття майна, яке за іншим судовим рішенням визнано спільною сумісною власністю подружжя.

Мотивує апеляційну скаргу також і тим, що не погоджується з тим, що відсоткова ставка з 15 липня 2008 року становила 12,95 % річних, оскільки ця відсоткова ставка на момент укладення договору 04 липня 2007 року і до 10 липня 2009 року, коли була змінена з цієї дати додатковою угодою від 10 липня 2009 року до 10,37 % річних не змінювалась і становила 12% річних, а не 12,95 %, як вказано в рахунку. Таким чином, апелянту майже рік, з 15 липня 2008 року і до 10 липня 2009 року нараховували і стягували відсотки по цьому кредитному договору у завищеному розмірі на 0,95 % більше ( 12,95 % замість 12%).

Просить суд апеляційної інстанції призначити по справі судову економічну експертизу за матеріалами справи для визначення того чи відповідає заборгованість апелянта за кредитним договором його умовам та сплаті платежів і який розмір цієї заборгованості мав би бути станом на 26 лютого 2016 року, з урахуванням складових частин цієї заборгованості.

Не погоджується апелянт також із розміром пені 2 522, 25 доларів США, яка нарахована позивачем з 10 січня 2015 року по 10 лютого 2016 року, в той час коли позов датований лише 23 березня 2016 року, а позовна заява зареєстрована судом 29 березня 2016 року, а відтак, пеня в розмірі 963, 14 доларів США нарахована за період з 10 січня 2015 року по 10 березня 2015 року не підлягала стягненню, оскільки нарахована поза межами строку позовної давності, а такий сторонами не збільшувався.

Окрім того, судом не враховано, що до кредитного договору буди внесені зміни, і такий в редакції від 29.03.2012 року не містив положень про відповідальність позичальника за порушення строків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштами в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу за весь час прострочення чи у будь-якому іншому розмірі. Йдеться лише про відповідальність передбачену законодавством або цим договором. Оскільки договором питання стягнення пені не було врегульовано взагалі, така до стягнення не підлягає. При цьому суд не вказав норми права, якими керувався стягуючи пеню.

Стягнення пені в іноземній валюті суперечить вимогам ст. ст.192, 533 ЦК України, ст.5 Декрету КМУ від 19.02.1993 року «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Тому у задоволенні позову про стягнення пені слід було відмовити.

Суд не врахував і ту обставину, що банком неправильно зараховувались внесені боржником кошти, що призвело до неправильного нарахування відсотків, пені, а відтак і неправильного обрахування самої заборгованості.

Немає підстав для дострокового стягнення всієї суми кредиту, оскільки п.5.2.4. нової редакції кредитного договору, яка діяла на час звернення позивача з позовом до суду передбачено умови та механізм можливості дострокового стягнення, які банком порушені і докази про дотримання таких в матеріалах справи відсутні.

Що стосується договору поруки, то суд першої інстанції безпідставно прийняв до уваги як доказ висновок експертизи, яка призначалась не судом, і не в межах цієї справи.

Окрім того, на думку апелянта, суд не з»ясував чи було у ОСОБА_7 волевиявлення на укладення договорів і чи схвалювала вона їх в подальшому, оскільки, відповідно до вимог ст. ст. 203, 215 ЦК України, якщо від імені позивача правочин підписала інша особа, це є підставою для визнання його недійсним лише за умови відсутності у нього такого волевиявлення та не схвалення в подальшому, і на цій підставі, що від імені особи ці договори підписала інша особа, яка не мала на це повноважень, а не тому, що ці договори підписані не самою особою, підписи від імені якої є в оспорюваних договорах. Отже, в суду не було підстав для визнання правочинів недійсними.

Не враховано вимоги п.8.1 додаткової угоди від 27.12.2010 року про договірну підсудність Оболонський районний суд м.Києва. (Після цього була нова редакція 29.03.2012 року, яка вже говорила про третейський суд, але в подальшому рішення третейського суду було скасовано з підстав неналежної підсудності справ з валютним кредитом)

Просить рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 01 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_7

В судовому засіданні в суді апеляційної інтенції від відповідача ОСОБА_6 надійшло клопотання про витребування від позивача ПАТ «Універсал Банк» документів, які необхідні для об»єктивного розгляду справи, зокрема, що стосуються відкриття на його ім»я рахунків для здійснення погашення за спірним кредитним договором та про руху внесених ним коштів по рахунках.

Відповідно до положень Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є: відомості про банківські рахунки клієнтів; операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди та інше.

Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається на письмову вимогу суду або за рішенням суду.

За наведеного, та з огляду на вимоги ст.137 ЦПК України, колегія суддів вважає, що клопотання відповідача ОСОБА_6 про витребування документів слід задовольнити, для обєктивного розгляду даної справи, необхідно витребувати з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»: відомості про рахунок, на який відповідач ОСОБА_6 вносив кошти для виконання своїх зобов»язань по кредитному договору ( дата відкриття та номер рахунку/рахунків, інші реквізити) з наданням копій договору /договорів, укладених між відповідачем та баком на відкриття цього рахунку / рахунків, у якому/яких мали б бути відомості про договірне списання банком коштів з цього рахунку, якщо такі відомості в цьому договорі/договорах є, а також відомості про рух коштів по рахунку/рахунках на який відповідач ОСОБА_6 вносив кошти для погашення своїх зобов»язань по кредитному договору із зазначенням дати списання цих коштів банком та того на виконання яких зобов»язань, в яких сумах та коли ці кошти зараховувались банком.

Керуючись ст. 137 ЦПК України, ЗУ «Про банки і банківську діяльність», колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Клопотання відповідача ОСОБА_6 - задовольнити.

Витребувати у Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», наступні документи:

-відомості про рахунок на який відповідач ОСОБА_6 вносив кошти для виконання своїх зобов»язань по кредитному договору (дата відкриття та номер рахунку/рахунків, інші реквізити) з наданням копій договору /договорів, укладених між відповідачем та банком на відкриття цього рахунку / рахунків в якому/яких мали б бути відомості про договірне списання банком коштів з цього рахунку, якщо такі відомості в цьому договорі/договорах є;

-відомості про рух коштів по рахунку/рахунках, на який відповідач ОСОБА_6 вносив кошти для погашення своїх зобов»язань по кредитному договору із зазначенням дати списання цих коштів банком та того, на виконання яких зобов»язань, в яких сумах та коли ці кошти зараховувались банком.

Вимогу суду виконати до 25 грудня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_8