Справа № 494/1677/13-ц
Провадження № 8/494/5/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами по справі №494/1677/13-ц, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2017 року автоматизованою системою документообігу суду суддю Римаря І.А. визначено головуючим суддею по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення у звязку з ново виявленими обставинами по справі №494/1677/13-ц на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду.

Керуючись ст. 23 Цивільно-процесуального кодексу України (далі- ЦПК України) головуючий заявляє самовідвід по даному провадженню з наступних підстав.

Статтею 20 ЦПК України встановлює перелік підстав, коли суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає самовідводу.

Пунктом 5 частиною першою статті 20 ЦПК України передбачено: «Суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу».

Частиною 6 статті 11-1 ЦПК України передбачено: «Порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду, в тому числі видачі судових рішень та виконавчих листів, передачі справ до електронного архіву, зберігання текстів судових рішень, ухвал та інших процесуальних документів, надання інформації фізичним і юридичним особам, підготовки статистичних даних визначається Положенням про автоматизовану систему документообігу суду».

Ззгідно п. 2.3.3 Положення: «Не розподіляються щодо конкретного судді судові справи, що надійшли:… за один робочий день до відрядження (за три робочі дні якщо тривалість відрядження становить більше семи календарних днів) та в дні перебування судді у відрядженні…».

Так, згідно наказу голови Березівського районного суду Одеської області від 08.11.2017 року суддя Римар І.А. перебував у відрядженні 09.11.2017 року, тобто вищевказану справу розподілено в день перебування судді у відрядженні.

Крім того, відповідно до п.2.3.43 Положення про автоматизовану систему документообігу суду: «Судові справи, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, передаються раніше визначеному у судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу), ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа».

Як вбачається з матеріалів справи, суддя Римар І.А. виніс ухвалу від 23.05.2017 року про закриття провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами та апеляційним судом Одеської області ухвалу від 23.05.2017 року - скасовано, тому вказане свідчить про те, що відсутні підстави для передачі справи раніше визначеному головуючому судді.

Відповідно до п. 2.3.50. вказаного Положення: «Винятково у разі, коли суддя (судді) у передбачених законом випадках не може (не можуть) продовжувати розгляд справи, невирішені судові справи передаються для повторного автоматизованого розподілу за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду (особи, яка виконує його обов'язки), що додається до матеріалів справи».

Однак, з переданої до розгляду справи судді Римарю І.А., розпорядження керівника апарату суду у справі взагалі відсутня, а додано протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду, що суперечить вимогам вищевказаного Положення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України,ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд має завжди бути «встановленим законом».

Це формулювання засвідчує принцип верховенства права, притаманний усій системі Конвенції та її протоколів. Адже правовий орган, що не є встановленим відповідно до законодавства, завжди буде позбавлений легітимності, яка вимагається у демократичному суспільстві для вирішення справ приватних осіб. Вислів «встановлений законом» стосується не лише законності самого існування суду, а й складу суддів при розгляді кожної справи (рішення у справах «Булут проти Австрії» від 22.02.1996 року, «Бускаріні проти Сан-Марино»). Термін «закон» про який ідеться в цьому положенні, стосується, таким чином, не лише законодавства щодо створення і компетенції судових органів, а й будь-якого іншого положення національного права, невиконання якого робить неправомірною участь одного або кількох суддів у розгляді справи.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення пункту 1 ст. 6 (справи «Цанд проти Австрії», заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12.10.1978 року та «Россі проти Франції», заява № 11879/85, рішення комісії від 06.12.1989 року).

Виходячи з вищевикладеного, головуючий підлягає самовідводу.

Керуючись ст.ст.20, 23,24 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Самовідвід судді Римаря І.А. по цивільній справі №494/1677/13-ц за заявоюОСОБА_1 про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами по справі №494/1677/13-ц - задовольнити.

Відповідно до ст.11-1 ЦПК України, передати цивільну справу №494/1677/13-ц за заявоюОСОБА_1 про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами по справі №494/1677/13-ц до канцелярії Березівського районного суду Одеської області для визначення іншого судді відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду та норм ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Римар