Унікальний номер справи 333/4785/17
Номер провадження 2/333/2283/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

м. Запоріжжя 2 листопада 2017 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя Фунжий О.А., при секретарі Лященко В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про зобовязання встановити індивідуальний газовий лічильник, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про зобовязання встановити індивідуальний газовий лічильник.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1. Позивач є споживачем природного газу, відповідно до укладених договорів про надання послуг з газопостачання. 28 березня 2017 р. та 1 жовтня 2017 р. позивач разом з іншими мешканцями будинку звертались до відповідача зі зверненнями про безкоштовне встановлення індивідуальних лічильників обліку природного газу в будинку згідно приписів ст. 3, 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Відповідачем надано відповіді, які за своїм змістом є зверненням до мешканців будинку про необхідність надання доступу для встановлення будинкового вузла обліку газу. Позивач вважає, що встановлення відповідачем та використання мешканцями будинку загального лічильника призведе до спотворення обєктивно спожитого обєму газу по кожній квартирі окремо, в звязку з чим просить суд зобовязати відповідача встановити у її квартирі індивідуальний лічильник обліку природного газу.

Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягаючи на задоволенні позову.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, надав заперечення та заяву про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позову просить відмовити.

Позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні належними документами встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. (а.с.4) Відповідно до положень ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач є споживачем природного газу, який надає їй відповідач.

28 березня 2017 р. та 1 червня 2017 р. позивач разом із ініціативною групою мешканців вказаного вище будинку звертались до ПАТ «Запоріжгаз» із заявами, в яких просили внести до списку встановлення індивідуальних лічильників по обліку природного газу мешканців будинку № 6 по вул. Комарова. (а.с.5)

Листами від 24 квітня 2017 р. та 8 червня 2017 р. ПАТ «Запоріжгаз» повідомило про неможливість встановлення індивідуальних лічильників через відсутність фінансування та про необхідність надання доступу для встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу відповідно до Тимчасового положення за ініціативи і за кошти відповідача, а також розяснено, що у разі відмови від встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу, споживач має право встановити індивідуальний лічильник за власні кошти. (а.с.6-7).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу, власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Взаємовідносини оператора ГРМ із суб'єктами ринку природного газу (якими є також і споживачі з числа населення), а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб'єктів ринку природного газу відповідної якості, комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об'ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи у тому числі в розрізі суб'єктів ринку природного газу регламентується Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільної системи.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»

У відповідності з частиною 1 розділу 5 глави IX Кодексу ГРМ встановлено, що за ініціативи балансоутримувача (управителя) або оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу (ВОГ).

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 р. № 620 затверджено Тимчасове положення про порядок проведений розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку (надалі Тимчасове положення), яким передбачено, що у разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти (абзац 6 п. 4 Тимчасового положення).

Правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку визначено Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», комерційний (приладовий) облік природного газу - визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягу споживання та/або реалізації природного газу, на підставі якого проводяться взаєморозрахунки між споживачами природного газу та суб'єктами господарювання, що здійснюють постачання природного газу.

Згідно з ч.1 ст. 2 вказаного вище Закону передбачено, що постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; для інших споживачів - з 1 липня 2011 року.

При цьому, суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території зобов'язані забезпечити встановлення лічильників у строки встановлені статтею 2 цього Закону (ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» унормовано, що у разі відмови населення від встановлення суб'єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу, розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає в квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» визначено, що суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території зобов'язані припинити розподіл природного газу споживачам, які використовують природний газ без його комерційного обліку, у разі відмови таких споживачів від встановлення лічильників газу, а саме, для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується - тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року.

Таким чином, Законом України «Про забезпечення комерційного обліку газу» встановлений строк виконання суб'єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території, обовязку із забезпечення зазначеної групи населення по встановленню лічильників газу, як індивідуальних так і загальнобудинкових, що, в свою чергу, забезпечить 100% облік спожитого природного газу населенням.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач будучи суб'єктом господарювання, здійснює розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язаний в термін до 01 січня 2018 р. забезпечити відповідну групи населення, до якої відноситься і позивач, встановленням лічильників газу.

Оскільки кінцевий строк з виконання обовязку відповідача з забезпечення встановлення лічильників газу для відповідної категорії населення не настав, суд приходить до висновку, що права позивача на встановлення індивідуального лічильнику газу не порушені відповідачем, у звязку з чим позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 213-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про зобовязання встановити індивідуальний газовий лічильник відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Фунжий