Справа № 456/3464/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Гулкевич О.В.
Провадження № 22-ц/783/3221/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: апелянта(відповідача) ОСОБА_2.

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2016р. ОСОБА_4 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 13.09.2014р. народження в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26.09.2013р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого 13.09.2014р. народилась дочка - ОСОБА_5. Однак, подружнє життя не склалось, тому в кінці жовтня 2016р. вони припинили подружні стосунки, позивачка забрала особисті речі та з донькою переїхала проживати до своїх батьків. На даний час вона не працює знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та фактично залишилась без засобів для існування. Дочка потребує спеціального дитячого харчування та засобів гігієни, сезонного одягу і взуття, іграшок та дитячої літератури для нормального розвитку, на що необхідні значні кошти. Відповідач добровільно кошти на утримання дочки не надає, хоча є фізично здоровим, інших утриманців не має, офіційно не працевлаштований. За цих обставин просила стягувати з нього аліменти в твердій сумі 1500 грн. щомісячно до повноліття дочки.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 23 вересня 2014р. народження аліменти в розмірі 1000 (одна тисяча) грн., починаючи з 11.11.2016р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судового збору в дохід держави.

Дане рішення оскаржив відповідач ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є необґрунтованим та не відповідає вимогам закону. Зокрема, звертає увагу суду на те, що при визначенні розміру аліментів суд не врахував його матеріальне становище, не в повній мірі врахував наявність у нього непрацездатної матері інваліда третьої групи, його перебування на обліку в управлінні соціального захисту населення Яворівської РДА по даний час як особи, що здійснює догляд за пристарілою особою - бабцею. Це ті обставини, через які він не може максимально використати час для заробляння коштів. Також зазначає, що обов'язок утримання дитини також є і в матері, позивачки по справі. Позивачка отримує матеріальну допомогу, однак суд всупереч його клопотанню не витребував ні від позивачки, ні в управлінні соціального захисту населення Стрийської районної державної адміністрації, інформації щодо отримання позивачем допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, вирішити стягувати з нього на утримання доньки ОСОБА_5, аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Районним судом встановлено, що сторони уклали шлюб 26.09.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб(а.с.2), однак з кінця жовтня 2016р. припинили подружні відносини, разом не проживають та не ведуть спільного господарства.

Від спільного подружнього життя мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.(а.с.3).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою ст.184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).

Виходячи з наведеного, районний суд прийшов до вірного висновку про необхідність часткового задоволення позову про стягнення аліментів з відповідача, оскільки обовязок утримувати дітей є обовязком як матері, так і батька.

Колегія суддів вважає, що задовольняючи частково позов, суд врахував положення ст.ст. 182, 184 Сімейного кодексу України, а саме: матеріальне становище дитини, яку утримує лише позивачка, матеріальне становища відповідача, який не працює, проте заходів для працевлаштування не вживає, хоча має спеціальну освіту і може працювати, зважаючи на задовільний стан здоровя, та те, що він перебуває на обліку Управління соціального захисту населення Яворівської РДА, як особа, що доглядає за іншою перестарілою особою, отримуючи за це компенсацію і вірно визначив його у розмірі 1000 грн. щомісячно.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_6