22-ц/775/338/2017(м)
Категорія 20 Головуючий у 1 інстанції Шатілова Л.Г.
Суддя-доповідач Кочегарова Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Кочегарової Л.М.,

суддів: Попової С.А., Ткаченко Т.Б.,

з участю секретаря Герасимової Г.Є.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору недійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 07 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

15 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом про визнання договору недійсним. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати - ОСОБА_5, після якої відкрилася спадщина. Йому стало відомо, що автомобіль «MAZDA 6», державний номер НОМЕР_1, не входить до спадкової маси, оскільки 19 вересня 2014 року його брат ОСОБА_3 продав спірний автомобіль ОСОБА_4 Даний правочин був здійснений на підставі довіреності від 17 серпня 2013 року ВТК 881955, яку батько - ОСОБА_6, видав брату. Оскільки батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, то на час укладення договору купівлі-продажу автомобіля 19 вересня 2014 року довіреність припинилася у зв'язку з його смертю. Просив визнати недійсним договір-купівлі-продажу спірного автомобіля та скасувати його державну реєстрацію.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 квітня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове згідно заявлених вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що він є спадкоємцем батьків і тому має право на звернення до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_7, заперечення проти апеляційної скарги представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4- Лозінської О.О., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що сторони у справі є рідними братами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, які є батьками позивача - ОСОБА_2 та відповідача - ОСОБА_3

ОСОБА_6 17 серпня 2013 року видав довіреність на ім'я ОСОБА_3 та надав йому право представляти його інтереси з питань експлуатації, користування та розпорядження автомобілем НОМЕР_2.

В судовому засіданні було встановлено, що на підставі заяви № 48657727 від 19 вересня 2014 року, облікової картки № 48646307 від 19 вересня 2014 року, довідки-рахунку від 19 вересня 2014 року, договору комісії на продаж транспортного засобу № 564594 від 29 вересня 2014 року, була здійснена реєстрація автомобіля марки «MAZDA 6» на ОСОБА_4, з привласненням автомобілю державного номеру НОМЕР_3.

Відмовляючи ОСОБА_2 у позові про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля від 19 вересня 2014 року, суд першої інстанції виходив з того, що звернення позивача до суду із даним позовом є передчасним, оскільки позивач не надав доказів того, що він прийняв спадщину після смерті матері і діями відповідача порушено його право спадкоємця.

З висновками суду не можна не погодитися.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного судочинства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, свобода договору, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

У відповідності з положеннями ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як вбачається зі справи, своє звернення до суду позивач мотивував тим, що він є спадкоємцем своєї матері і тому звернувся до суду з тим, щоб відшукати спадкове майно.

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

За положеннями ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст.1268 ЦК України).

Згідно ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

У відповідності зі статтями 1270, 1272 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

В судовому засідання апеляційного суду ОСОБА_2 вказував, що його батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживали окремо від синів. Після смерті батька, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, вони з братом відмовилися від прийняття спадщини на користь матері. Коли ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його матір - ОСОБА_5, він із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори протягом шести місяців не звертався, а тільки в 2016 році подав до суду заяву про надання додаткового строку на прийняття спадщини. Наразі спір не вирішено.

Відповідно до статей 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Встановлено, що обґрунтовуючи свої вимоги про визнання недійсним договору купівлі - продажу автомобіля від 19 вересня 2014 року, позивач посилався на те, що відповідач ОСОБА_3 здійснив дії по відчуженню автомобіля на підставі довіреності, яка втратила силу у зв'язку зі смертю батька сторін ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Разом з тим, ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду ОСОБА_2 не надав документів, які б свідчили про те, що спадщина оформлена позивачем у встановленому законом порядку і у нього виникло право на відшукування спадкового майна. В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечував того, що свідоцтво про спадщину він не отримав, а має намір це зробити після того, як буде встановлена спадкова маса після смерті матері.

З роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Оскільки позивач вказаних дій по прийняттю спадщини не здійснив, не отримав документ, який підтверджує його право на спадщину після смерті матері, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що вимоги ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, є передчасними.

Відповідно ст.ст. 10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Тому, посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що судом не досліджені всі обставини справи, за відсутності вказівки про те, які саме обставини підлягали дослідженню, є неспроможними.

Доводи позивача у скарзі, що судом безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі у зв'язку з подачею ним позову про надання додаткового строку для прийняття спадщини, не є підставою для скасування судового рішення, оскільки це клопотання було вирішено у встановленому законом процесуальному порядку і прав позивача при цьому не порушено. В залежності від прийнятого рішення з цього питання, існують процесуальні можливості для перегляду рішення.

У скарзі ОСОБА_2 зазначає, що суд невірно стверджує, що він не є спадкоємцем по закону, оскільки це не відповідає дійсності. Так, на момент прийняття рішення він звернувся до нотаріуса з заявою стосовно заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, але отримав відмову, у зв'язку з пропущеним строком звернення. Однак він вважає, що відсутність у нього свідоцтва про спадщину не перешкоджає його зверненню до суду і не змінює його статусу спадкоємця. Ці доводи не змінюють правових висновків суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування рішення.

Зважаючи на те, що інтереси ОСОБА_4 в суді представляла адвокат Лозінська О.О., неявка відповідача ОСОБА_4 до суду не є перешкодою у розгляді справи та не призвела до ухвалення незаконного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.38 ЦПК України, сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Тому, клопотання позивача про виклик ОСОБА_4 до апеляційного суду визнано безпідставним та, після його розгляду, колегією відхилено.

Отже, колегія вважає, що в рішенні повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Рішення суду постановлено з дотримання норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Доказів чи обставин, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції та могли вплинути на рішення суду позивачем апеляційному суду не надано.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.М. Кочегарова

Судді: С.А.Попова

Т.Б.Ткаченко