Справа № 302/849/17
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2017 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в

особі головуючого судді Гайдур А. Ю

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_6 в інтересах та від імені якого діє ОСОБА_3 до ОСОБА_7 сільської ради, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

06.10.2017 р. позивач звернувся в суд з цим позовом.

В заяві зазначив, що 15.02.2001 року помер батько позивача ОСОБА_8. Він помер у Російській Федерації проживаючого разом із позивачем та на момент смерті залишив заповіт, яким все своє майно, в тому числі будинок № 910 в с. Синевир залишив своїм дітям в рівних долях по 1/3 частині: позивачу ОСОБА_6, сину ОСОБА_9 та доньці ОСОБА_10. На даний час двоє із дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 померли. Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складалося із рухомого майна та нерухомості в с. Синевир. Рухоме майно після смерті спадкодавця фактично перейшло у власність позивача. Через свою необізнаність із законами України позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до Міжгірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як на весь цей час проживає у Російській Федерації та являється її громадянином. Крім того згідно законодавства РФ (ст. 1153 ГК РФ) позивач вважається таким, що прийняв спадщину на території Росії. Зараз позивач не може подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, так як пропустив строк встановлений ст. 549 ЦК УРСР (який діяв на час відкриття спадщини). Якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини з поважних причин суд у відповідності з ст. 550 ЦК УРСР має право визначити додатковий строк для її подання, тому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщин.

Представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при розгляді справи позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять такі задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_7 сільської ради Міжгірського району Закарпатської області на розгляд справи не зявися, подав суду заперечення щодо заявлених позовних вимог, просить розглянути справу у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник при розгляді справи поданий позов заперечили та пояснили, що поважних причин для поновлення строків для подачі заяви про прийняття спадщини не має і ніяких доказів, що позивач прийняв спадщину за померлим батьком також відсутні.

Оцінивши позиції сторін, пояснення представників позивача, відповідача, представника відповідача та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як убачається із встановлених судом обставин справи, що 15.02.2001 р. у Російській Федерації помер батько позивача ОСОБА_8, який на момент смерті проживав разом із позивачем у Російській Федерації м. Тюмень.

Після смерті ОСОБА_8 залишив заповіт, яким все своє майно в тому числі і житлоий будинок у с. Синевир, Міжгірського району, Закарпатської області заповідав дітям в рівних долях по 1/3 частині: позивачу ОСОБА_8, сину ОСОБА_11 та доньці ОСОБА_10.

На даний час ОСОБА_11 та ОСОБА_10 померли.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на належне йому майно як по місцю проживання у м. Тюмень, так і по місцю знаходження його майна у с. Синевир, Міжгірського району,Закарпатської області.

Позивач після смерті батька ОСОБА_8 не звертався до нотаріуса ні по місцю свого проживання у м. Тюмень, Російської Федерації ні по місцю знаходження майна - с. Синевир, Міжгірського району, Закарпатської області ( держава Україна) із заявами про прийняття спадщини чи то про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, спадкові справи не заводились.

Як на момент смерті так і після смерті заповідача у житловому будинку у с. Синевир проживала ОСОБА_10, проживала одна. Тобто, вона єдина як спадкодавець відповідно до ст. 549 ЦК УРСР ( в ред.. 1963 року із змінами і доповненнями, чинним на час виникнення обставин) прийняла спадщину за батьками ОСОБА_8, так як фактично вступила у володіння спадковим майном. Ні ОСОБА_6, ні ОСОБА_11, а також і сама ОСОБА_10 до державної нотаріальної контори за відкриттям спадщини заяви про прийняття спадщини не подавали.

Позивач, як на підставу своїх вимог про визначення йому додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини, що залишилася після смерті його батька ОСОБА_8, посилається на свою правову необізнаність із законами України, через що він не звернувся у шестимісячний строк до Міжгірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини так як весь цей час він проживає у Російській Федерації і являється громадянином цієї країни.

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (чинним на час виникнення спірних правовідносин) строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Згідно з розясненнями, зазначеними у абз. 6 п. 24 постанови ПВС України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що поважними є причини, повязані, з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини).

Згідно розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які містяться у Листі від 16.05.201 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільної справи про спадкування», вбачається, що судом не можуть бути визначені поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

З огляду на вище встановлене та наведене суд приходить до висновку, що законних підстав для задоволення позову ОСОБА_6 немає, оскільки позивач належними доказами не довів суду поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а зазначені ним причини суд вважає не поважними.

Судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_6 у задоволенні позову про визначення додаткового строку про прийняття спадщини.

Судових витрат не має.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_12