09.06.2017 Справа № 363/2238/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області, про встановлення факту смерті,

встановив:

заявниця звернулася до суду із вказаною заявою в якій просить встановити факт смерті її батька ОСОБА_2.

Свої вимоги мотивує тим, що 12 квітня 2017 року на тимчасово окупованій території України в м. Харцизьк Донецької області помер її батько. Однак у звязку з відсутністю належним чином оформленого свідоцтва про смерть заявниці відмовлено в державній реєстрації смерті ОСОБА_2, що змусило її звернутися до суду.

Учасники процесу до суду не прибули. Зважаючи що згідно ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України встановлено невідкладний розгляд справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що ОСОБА_2 є батьком заявниці, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-УР№517594 від 31 липня 1964 року.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №85 та довідки про причину смерті від 13 квітня 2017 року ОСОБА_2 помер 12 квітня 2017 року від хронічної ішемічної хвороби серця.

13 квітня 2017 року Харцизьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтво про смерть ОСОБА_4 серії ДНР №063464, про що складено актовий запис №330.

Згідно відповіді Вишгородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області №16.9-23/1855 від 31 травня 2017 року заявниці відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті у звязку з тим, що нею на підтвердження факту смерті не предявлено медичний документ, форма якого відповідала б формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України №545 від 08 серпня 2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті ярошенка М.С. і визначає датою його смерті 12 квітня 2017 року та місцем смерті м. Харцизьк, Донецької області, Україна.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації смерті батька.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України.

За таких обставин подана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 209-215, 257-1, 259 ЦПК України,

вирішив:

заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_1), уродженця хутору Цупки, Харцизького району, Донецької області, який помер 12 квітня 2017 року в м. Харцизьк, Донецької області, Україна.

Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Суддя