Справа № 412/700/2012
Провадження № 4с/201/48/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу Публічного акціонерного товариства «Полтава-банк» (заінтересовані особи ОСОБА_1, державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2) про визнання неправомірною та скасування постанови про повернення виконавчого документа від 04.10.2016р.,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2017р. ПАТ «Полтава-банк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою про визнання неправомірною та скасування постанови про повернення виконавчого документа від 04.10.2016р. (а.с. № 56 59).

В обґрунтування поданої скарги скаржник посилався на те, що 06.12.2012р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.03.2012р. по цивільній справі № 412/700/2012 (провадження 2/412/2280/2012) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Полтава-банк» заборгованості в сумі 13631 грн. 20 коп. та судового збору у розмірі 188 грн. 20 коп. 01.07.2016р. виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості був направлений на виконання до Жовтневого ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області. 13.07.2016р. державним виконавцем Жовтневого ВДВС м. Дніпропетровська ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження № 51633262. 24.04.2017р. на адресу банку надійшла постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 04.10.2016р., винесена державним виконавцем Жовтневого ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 51633262. В даній постанові зазначено, що майно та кошти, на які можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу за виконавчим документом відсутні та здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника виявилися безрезультатними, і виконавчий документ слід повернути стягувачу. З даною постановою банк не згоден та вважає дії державного виконавця Жовтневого ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 неправомірними, виходячи, зокрема, з наступного. На думку скаржника, державним виконавцем не були здійснені усі необхідні заходи для виявлення майна, на яке може бути звернуто стягнення, пошуку джерел доходів, наприклад, отримання заробітної плати боржником, інших можливих шляхів для погашення заборгованості. Також, про неповне проведення державним виконавцем усіх необхідних дій на виконання рішення суду свідчить той факт, що у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень жодних постанов державного виконавця про проведення заходів зі стягнення заборгованості, окрім винесення постанови про накладення арешту на майно боржника, не зареєстровано.

Представник ПАТ «Полтава-банк» - ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 31.03.2017р. а.с. № 80) в судове засідання надала заяву, в якій вимоги по скарзі підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, справу просила розглянути за її відсутності (а.с. № 79).

Заінтересована особа - ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи (а.с. № 73 74), про причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звернувся.

Державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 (діє на підставі довіреності від 05.01.2017р. № 7 а.с. № 78) в судове засідання надала письмові заперечення на скаргу, копію матеріалів виконавчого провадження, як доказ на обґрунтування своїх заперечень, а також заяву, в якій просила відмовити у задоволенні скарги, а справу розглянути за її відсутності (а.с. № 82 98).

В поданих до суду письмових запереченнях державний виконавець наводить хронологію проведення нею виконавчих дій, вказує про те, що вказаний виконавчий лист вже втрете надійшов до їх відділу державної виконавчої служби, а також те, що на її думку, спірна постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесена з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», який був чинний на момент виникнення правовідносин між сторонам, а її дії є законними та здійснені в межах Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. № 76 77).

За таких обставин, з огляду на те, що від ОСОБА_1 заяв про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, дана заінтересована особа про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази, то суд вважає за можливе розглядати справу за її відсутності.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 384 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно до ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, або у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 04.11.2010р. № 2677-УІ зі змінами та доповненнями, який 05.10.2017р. втратив чинність, проте діяв на час здійснення виконавчих дій, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Так, на виконані в Соборному відділі державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 412/700/2012, виданого 06.12.2012р.Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Полтава-Банк» заборгованості в розмірі 13819 грн. 40 коп. (ВП № 51633262) (а.с. № 84).

Виконавчий лист, за даними, які були надані державним виконавцем, втрете надійшов до відділу 11.07.2016р. за заявою стягувача ПАТ «Полтава-Банк» (а.с. № 85).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи або за місцем знаходження його майна. У разі, якщо боржник є юридичною особою, то виконання проводиться за місцем знаходження його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання рішення належить стягувачу.

Згідно ст. ст. 17, 19, 25 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 13.07.2016р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з наданням боржнику строку для самостійного виконання виконавчого документа до 13.07.2016р. Копії даної постанови направлено сторонам виконавчого провадження (а.с. № 86).

21.07.2016р., відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копії якої того ж дня були надіслані на адреси сторін виконавчого провадження та до реєструючих установ. Державним виконавцем до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, були внесені відповідні записи про арешт майна боржника. Також згідно відповідей з Державних реєстрів нерухомого майна, майно, що належить на праві власності, за боржником не зареєстровано (а.с. № 89, 90, 93).

В ході виконання зазначеного виконавчого документа, державним виконавцем, відповідно до вимог ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», 15.07.2016р. було направлено запит до державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, Управління пенсійного фонду України, Територіального сервісного центру № 1242, КП «ДМБТІ», ДП «Центр державного земельного кадастру» ДРФ, Інспекції державного технічного нагляду.

Згідно відповіді з Державної податкової служби України боржник не працює та відкритих розрахункових рахунків в банківських установах не має. Відповідно до відповіді з Управління ПФУ боржник пенсію не отримує (а.с. № 87, 88).

Крім того, у цей період державним виконавцем на адресу боржника направлено виклики про необхідність з'явитись до відділу з метою надання письмових пояснень з приводу невиконання вимог виконавчих документів. Боржник до відділу не з'явився (а.с. № 91, 94).

12.09.2016р. державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що за вказаною адресою майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом у боржника відсутнє, про що державним виконавцем складено відповідний акт (а.с. № 94).

В період з 13.07.2016р. по 04.10.2016р. державним виконавцем проводилися виконавчі дії, щодо виявлення майна боржника та його доходів.

В період перевірки майнового стану боржника, майно та кошти, на які можливо було звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом, державним виконавцем не розшукано (а.с. № 87, 88).

Після здійснення усіх обов'язкових заходів примусового виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», та у зв'язку з тим, що майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом у боржника відсутнє, 04.10.2016р., державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с. № 95).

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», арешти з майна при поверненні не знімаються та стягувач має право повторно пред'явити виконавчий документ на виконання до відділу, відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 05.10.2016р., протягом трьох років (нова редакція Закону України «Про виконавче провадження»).

За даними, наданими державним виконавцем, вищезазначений виконавчий лист на примусовому виконанні у відділі знаходився у період з 19.12.2012р. по 20.11.2013р. - повернутий по п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв'язку з неможливістю встановити особу боржника та з'ясувати місцезнаходження боржника. А у період з 14.05.2015р. 25.06.2016р. виконавчий лист було повернуто на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв'язку з відсутністю у боржника майна на яке, відповідно до Закону, можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом.

Крім того, встановлено, що в період примусового виконання виконавчого документа з 13.07.2016р. по 04.10.2016р., від стягувача не надходило жодних заяв та клопотань про надання додаткової інформації відносно боржника, про проведення якихось конкретних виконавчих дій, тощо. Також стягувач мав можливість ознайомитись з виконавчими діями, що проводились по виконавчому провадженню ВП № 51633262 в мережі Інтернет застосувавши ідентифікатор доступу до вищезазначеного виконавчого провадження.

За встановленого, суд дійшов висновку про те, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесена з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», дії державного виконавця законні та такі, що здійснені в межах вимог Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність порушень в діях державного виконавця, оскільки останній діяв виключно на підставі норм права та у межах наданих йому повноважень.

Надавши належну оцінку наявним у справі доказам, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про достатність підстав для відмови в задоволенні скарги ПАТ «Полтава-банк» (заінтересовані особи ОСОБА_1, державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2В.) про визнання неправомірною та скасування постанови про повернення виконавчого документа від 04.10.2016р.

З огляду на те, що за подачу скарги на дії державного виконавця не передбачена сплата судового збору, то підстав для розподілу цих витрат відповідно до положень ст. 88 ЦПК України немає.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 04.11.2010р. № 2677-УІ зі змінами та доповненнями, ч. 2 ст. 197, ст.ст. 210, 383 387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Полтава-банк» (заінтересовані особи ОСОБА_1, державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2) про визнання неправомірною та скасування постанови про повернення виконавчого документа від 04.10.2016р. відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Н.В.Ткаченко