АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 756/5262/16-ц головуючий у 1-й інстанції: Богдан О.О.
апеляційне провадження № 22-ц/796/8332/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Головачова Я.В.

суддів: Поливач Л.Д., Шахової О.В.

при секретарі Горак Ю.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 30 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - АТ "Укрексімбанк") звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 6 грудня 2007 року між АТ "Укрексімбанк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 55 000 доларів США строком до 6 грудня 2032 року. У цей же день у забезпечення зобов'язань за вказаним кредитним договором між АТ "Укрексімбанк" та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, за умовами якого іпотекодавець передала банку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання не виконує, унаслідок чого станом на 20 листопада 2015 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 47 201,10 доларів США та 247 156 грн. 54 коп. пені.

Ураховуючи викладене, АТ "Укрексімбанк" просило суд у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 шляхом її продажу на прилюдних торгах за початковою ціною, визначеної в ході виконавчого провадження.

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 30 травня 2017 року позов АТ "Укрексімбанк" задоволено. В рахунок погашення заборгованості перед АТ " Укрексімбанк " за кредитним договором № 8807С43 від 6 грудня 2007 року у сумі 47 201,10 доларів США та заборгованості зі сплати пені за порушення строків сплати кредиту та процентів за його користування у сумі 247156 грн. 54 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 8807Z50 від 6 грудня 2007 року, а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 56,40 кв.м, що належить на праві власності ОСОБА_1, з визначенням способу реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації, визначеної в ході виконавчого провадження суб'єктом оціночної діяльності відповідно до чинного законодавства України. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь АТ " Укрексімбанк " судовий збір у розмірі 21584 грн. 76 коп. Зупинено виконання рішення на період чинності Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

У поданій апеляційній скарзі АТ "Укрексімбанк", посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить змінити заочне рішення суду першої інстанції, виключивши четвертий абзац резолютивної частини рішення, а саме: "Рішення не підлягає примусовому виконанню на період чинності Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Скаржник зазначає, що нерухоме майно, на яке було звернуто стягнення, знаходиться на тимчасово окупованій території України в місті Севастополі, а тому положення Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" на спірні правовідносини не поширюються.

Заочне рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, а також в частині розподілу судових витрат не оскаржується, а тому в силу ст. 303 ЦПК України судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Представник АТ "Укрексімбанк" - Путієнко Є.В.в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Інші особи, які беруть участь у справі, в суд апеляційної інстанції не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 6 грудня 2007 року між АТ "Укрексімбанк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 55 000 доларів США на строк до 6 грудня 2032 року зі сплатою не менше 12,5 % річних.

6 грудня 2007 року на забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між АТ "Укрексімбанк" та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір, за умовами якого іпотекодавець передав банку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 умови кредитного договору належним чином не виконала і станом на 20 листопада 2015 року виникла заборгованості у сумі 47 201,10 доларів США та заборгованості зі сплати пені за порушення строків сплати кредиту та процентів за його користування у сумі 247 156 грн. 54 коп.

Ухвалюючи рішення суду про задоволення позову АТ "Укрексімбанк" та зазначаючи у резолютивній частині рішення, що воно не підлягає примусовому виконанню на період чинності Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", суд першої інстанції виходив із того, що не може бути примусово стягнуте нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань за споживчим кредитом, наданим кредитною установою в іноземній валюті, на період чинності вказаного закону.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті.

Разом з тим, Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" передбачено, що цей закон не поширюється на територію України, визнану тимчасово окупованою відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Тимчасово окупованою територією, зокрема є сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України").

Як убачається з матеріалів справи, предметом іпотечного договору від 6 грудня 2007 року є квартира АДРЕСА_1.

Таким чином, предмет іпотеки на який звернуто стягнення шляхом продажу на прилюдних торгах знаходиться на тимчасово окупованій території України, а тому положення Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" на неї не поширюються.

За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним рішення суду змінити, виключивши з неї четвертий абзацу наступного змісту: "Рішення не підлягає примусовому виконанню на період чинності Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Ураховуючи викладене, апеляційна скарга АТ "Укрексімбанк" підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" задовольнити.

Заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 30 травня 2017 року змінити, виключити з резолютивної частини рішення суду першої інстанції четвертий абзац наступного змісту: "Рішення не підлягає примусовому виконанню на період чинності Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

В іншій частині рішення Оболонського районного суду міста Києва від 30 травня 2017 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: Л.Д. Поливач

О.В. Шахова