Справа № 202/3524/17
Провадження № 2/202/1842/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 червня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у травні 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 лютого 2006 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 52. Від шлюбу мають спільних дітей: доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказав, що з перших днів подружнього життя у них з відповідачем була дружня, сім'я, заснована на почуттях любові, поваги та рівності один до одного, але з часом ці почуття згасли і поступового стосунки між ними зіпсувалися. Зберегти сім'ю їм не вдалося, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у серпні 2016 року. Поновлювати шлюбні стосунки з відповідачкою не збирається, спільне проживання та збереження сім'ї неможливе.

Позивач у судове засідання не з'явився. Відповідно до заяви від 14.06.2017 року просив суд розгляди справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати.

Відповідач в судове засідання не з'явилася. Відповідно до заяви від 13.06.2017 року просила суд розгляди справу без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Прізвище після розірвання шлюбу просила не змінювати.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу.

З матеріалів справи судом встановлено, що 11 лютого 2006 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 52, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, прізвище дружини після одруження - Ладна. У зазначеному шлюбі народилися діти: донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 949 від 20 вересня 2006 року, доданого до матеріалів справи, у якому батьками зазначено позивача та відповідача; син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 1348 від 18 листопада 2009 року, доданого до матеріалів справи, у якому батьками зазначено позивача та відповідача.

Також, судом встановлено, що з серпня 2016 року між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки, примирення неможливе.

Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.

Причиною розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачкою взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, втрата почуттів взаємної любові та поваги.

При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, сторони наполягали на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають, спір про майно буде вирішуватися в іншому судовому провадженні, тому суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 104, 110 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3, 7, 10, 11, 15, 57, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 11 лютого 2006 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 52, які мають малолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу - не змінювати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар