У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Ізмайлової Т. Л., Карпенко С. О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Колківське лісове господарство» про відшкодування шкоди, завданої трудовим каліцтвом, за касаційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на рішення апеляційного суду Волинської області від 15 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом в обгрунтування якого посилався на те, що 15 грудня 2009 року, перебуваючи на роботі, у зв'язку з невиконанням вимог інструкції з охорони праці працівником підприємства ДП «Колківське лісове господарство» ОСОБА_3, позивач отримав травму лівого ока.

За результатами розслідування нещасного випадку, що трапився з ним під час виконання трудових обов'язків, відповідачем складено відповідні акти про нещасний випадок на виробництві та розслідування нещасного випадку.

Внаслідок нещасного випадку на виробництві він отримав ушкодження здоров'я у вигляді поранення ока, внаслідок чого йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 60% та третю групу інвалідності довічно.

Отриманим трудовим каліцтвом йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 180 000 грн 00 коп.

Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 15 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Колківське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 50 000 грн 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 15 червня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено в частині розміру стягнення з ДП «Колківське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, зменшивши розмір відшкодування моральної шкоди до 20 000 грн 00 коп.

В решті судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить оскаржуване судові рішення скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої доводи неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судами встановлено, що 15 грудня 2009 року, перебуваючи на роботі в ДП «Колківське лісове господарство», у зв'язку з невиконанням вимог інструкції з охорони праці працівником цього підприємства ОСОБА_3, ОСОБА_1 отримав травму лівого ока у вигляді проникаючого поранення.

За результатами розслідування нещасного випадку, відповідачем складено акт за формою Н-1 про нещасний випадок на виробництві та акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 17 грудня 2009 року.

23 березня 2010 року висновком Обласної спеціалізованої туберкульозно - офтальмологічної медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 50 відсотків та третю групу інвалідності з датою переогляду 23 березня 2011 року. У березні 2011 року висновком даної комісії йому повторно підтверджено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 50 відсотків та третю групу інвалідності. 16 липня 2013 року висновком цієї ж комісії позивачу встановлено ступінь професійної працездатності у розмірі 60 відсотків та третю групу інвалідності довічно.

Відповідно до ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Встановивши, що ОСОБА_1 заподіяно виробничу травму, що призвело до втрати професійної працездатності, оцінивши ступінь моральних страждань, вини підприємства у настанні нещасного випадку та втрати професійної працездатності працівника, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з підприємства на користь працівника 20 000 грн 00 коп в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 15 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Т.Л. Ізмайлова
С.О. Карпенко