Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
Справа № 330/1131/17

2/330/396/2017

"18" жовтня 2017 р. Якимівський районний суд 3апорізької області у складі:

головуючого судді - Федорець С.В.

при секретарі - Шеліповій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Якимівка цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення переплаченого грошового забезпечення, суд

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення переплаченого грошового забезпечення з наступних підстав.

Як вказує позивач, відповідач ОСОБА_1 22.08.2014 року був призваний до ЗСУ по мобілізації та на підставі наказу командира в/ч №110 від 22.08.2014 року був зарахований до списків в/ч полова пошта НОМЕР_2 та призначений старшим стрільцем першої роти охорони 23 батальону територіальної оборони. У зв`язку з вироком Волноваського районного суду Донецької області на підставі наказу командира в/ч польова пошта НОМЕР_2 №196 від 24.07.2015 року відповідач був виключений зі списків особового складу в/ч та знятий з усіх видів забезпечення. Надалі, як вказує позивач, в ході проведення внутрішнього аудиту та фінансового контролю, фінансового аудиту та аудиту відповідності ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.11.2012 по 09.11.2015 рік було встановлено, що відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 3653,60 гривень.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на користь військової частини НОМЕР_1 суму переплаченого грошового забезпечення у розмірі 3653,60 гривень..

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, пояснивши, що грошові кошти у сумі 3653,60 гривень йому були нараховані грудень 2014 року та січень 2015 року, а самовільно залишив військову частину він лише 07.02.2015 року. Таким чином, вважає, що грошові кошти отримав законно, під час несення служби у військовій частині, тому стягненню з нього ці кошти не підлягають, у задоволенні позову просить відмовити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд приходить до наступного.

Дійсно, відповідач ОСОБА_1 22 серпня 2014 року був призваний Якимівським районним військовим комісаріатом м.Якимівка Збройних Сил України по мобілізації та на підставі наказу командира військової частини по стройовій частині №110 від 22.08.2014 року зарахований до списків військової частини польова пошта НОМЕР_2 та призначений старшим стрільцем першої роти охорони 23 батальону територіальної оборони.

07.02.2015 року відповідач ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 .

У зв`язку з вироком Волноваського районного суду Донецької області на підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 №196 від 24.07.2015 року старший солдат ОСОБА_1 був виключений із списків особового складу військової частини та знятий зі всіх видів забезпечення.

За грудень 2014 року та січень 2015 року відповідачеві було нараховано грошове забезпечення на загальну суму 3653,60 гривень.

Ці факти підтверджені доданими до матеріалів справи та не оспорюються сторонами у судовому засіданні, тому на підставі ст. 61 ЦПК України суд вважає їх достовірно встановленими.

Однак, позивач стверджує, що зазначена сума повинна бути повернута позивачеві у зв`язку із безпідставністю її нарахування.

До цих посилань представника позивача суд ставиться критично, оскільки стороною позивача не обґрунтовано безпідставність проведених нарахувань відповідачеві, зогляду на те, що у грудні 2014 року та січні 2015 року відповідач знаходився у розташуванні частини, яку самовільно залишив лише у лютому 2015 року.

Крім того, сторона позивача посилається на звіт за результатами проведеного аудиту та аудиту відповідності ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.11.2012 року по 09.11.2015 року, згідно до якого, на думку позивача, відповідачеві безпідставно нарахована сума 3653,60 гривень.

Однак, суд вважає цей доказ неналежним, оскільки позивачем надано тільки перший аркуш звіту, завірений належним чином. Інші аркуші нібито цього звіту ніяким чином не завірені, також не вбачається, що це саме аркуші звіту, з них неможна встановити, щодо якого саме нарахування вони відностться.

Стороною позивача на підтвердження своїх позовних вимог надано лише копію довідки від 22.12.2016 року №1900 про наявність заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 3653,60 гривень, однак з неї суд не має об`єктивної можливості встановити, що це за заборгованість, внаслідок чого вона виникла.

Таким чином, зробити висновок про обґрунтованість доводів позивача та необхідність стягнення вказаної позивачем суми з відповідача на підставі доказів, наданих позивачем, суд не може, тому вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Крім того, оскільки позовні вимоги судом не задоволені, на підставі ст.. 88 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору на користь держави підлягають стягненню з позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 88, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :
У задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення суми переплаченого грошового забезпечення, - відмовити повністю.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Запорізької області безпосередньо через Якимівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: Федорець С.В.