Справа № 331/687/16-ц
Провадження № 2/331/912/2017
У Х В А Л А

15 червня 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Жукової О.Є.

при секретарі Орманджи Ю.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про визнання правочину удаваним ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача , в якому просив визнати договір позики від 08.11.2012 року укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 удаваним правочином , визнати договір позики від 22.11.2011 року , укладений між сторонами додатковою угодою до договору позики від 22.11.2011 року.

В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про призначення по справі технічної експертизи договору про надання безпроцентної позики від 01 лютого 2011 року , з метою встановлення давності його виконання та виключення вказаного договору з числа доказів по справі. Клопотання представник позивача обґрунтував тим, що вказаний документ викликає сумніви в його достовірності , оскільки ані ОСОБА_4 ані ОСОБА_6 в поданих деклараціях про майно, доходи, витрати та зобов»язання фінансового характеру за 2011, 2012 роки не відобразили наявність зобов»язання в 5 000 000 гривень.

Суд, вислухавши думку представника відповідача, який проти клопотання заперечував з тих підстав що вказані дії позивача направлені на затягування розгляду справи, приходить до наступних висновків.

За змістом ч.1 ст. 143 ЦПК України для з»ясування обставин , що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва , техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи , на підтвердження своєї позиції відповідачем суду надано договір про надання безпроцентної позики від 01 лютого 2011 року, який укладений між позикодавцем ОСОБА_6 та позичальником ОСОБА_4 . Предметом вказаного договору є грошові кошти в розмірі 5 000 000 гривень.

Вказаний договір не є предметом вказаного позову , так саме як і ОСОБА_3 не є стороною вказаного договору .

За змістом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, однак суду таких відомостей не надано.

Враховуючи вищенаведене , положення щодо свободи договору, які визначені в ст. 627 ЦК України, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для призначення по справі технічної експертизи договору, так саме як і відсутні підстави визначені ч.2 ст. 185 ЦПК України для виключення вказаного договору з числа доказів.

Посилання позивача на те, що відомості щодо як надання так і отримання позики сторонами договору не зазначені в поданих деклараціях про майно, доходи, витрати та зобов»язання фінансового характеру за 2011, 2012 роки, суд не приймає до уваги з тих підстав, що вказаним дії декларантів може бути надана оцінка уповноваженими державою суб»єктами в межах законодавства, що передбачає адміністративну та кримінальну відповідальність за зазначення недостовірних відомостей в декларації.

Керуючись ст. ст. 11, 10, 60 , 143, 185 ЦПК України, ст. ст. 204, 627 ЦК України , суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про проведення судової технічної експертизи документу, виключення договору з числа доказів по справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

15.06.2017