Справа № 477/759/17
Провадження № 2/477/622/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання - Бітюковою С.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідачки - ОСОБА_2

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, з первісними вимогами до Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

В позові просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по АДРЕСА_1, а також на земельну ділянку, площею 0,25 га, виділену за цією ж адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що після смерті батька залишилося в спадок зазначене нерухоме майно, яке він не взмозі оформити в нотаріальному порядку через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документі на спадкову нерухомість, оскільки спадкодавець втратив оригінал державного акту на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на будинок зареєстровано вже після його смерті.

Посилаючись на те, що він є спадкоємцем першої черги після смерті батька і прийняв спадщину, але через зазначені обставини не може оформити її в нотаріальному порядку, хоча будинок і ділянка належали спадкодавцю на праві власності, тому просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2017 року за заявою позивача, первісного відповідача було замінено на належного - ОСОБА_2, яка була дружиною померлого спадкодавця.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. На останнє засідання не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, раніше ним була подана заява з проханням розглянути справу за його відсутності. Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала та просила задовольнити, розповівши, що її чоловік ОСОБА_4 в кінці життя тяжко хворів і в 2015 році поїхав на лікування до Росії, де він і помер в жовтні 2015 року. Вона останнім часом постійно проживала в АДРЕСА_1.

Суд, вважаючи за можливе здійснити завершення розгляду справи за відсутності позивача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3 і після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді будинку за адресою: АДРЕСА_1, та на земельну ділянку, площею 0,25 га, виділену для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованого по цій же адресі.

Земельна ділянка належала померлому на підставі державного акту серії НОМЕР_1, виданого 19 листопада 2007 року Галицинівською сільською радою Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області.

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

На час відкриття спадщини (час смерті) ОСОБА_4 з ним проживав син ОСОБА_1 - позивач у справі, який відноситься до спадкоємців першої черги

(ст. 1261 ЦК України), тобто він прийняв спадщину.

Далі, під час оформлення спадщини на будинок та земельну ділянку після смерті батька позивач отримав роз'яснення від нотаріуса про неможливість її оформлення в такому порядку, оскільки не представив належним чином оформлені оригінали правовстановлюючих документу на вказану нерухомість.

Так, було з'ясовано, що первісний власник будинку ОСОБА_1 не встиг зареєструвати будинок за свого життя, і cвідоцтво про право власності на будинок вже було оформлено після його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

За пунктами 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, що за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз'яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Однак це не скасовує належність йому будинку, оскільки він його побудував за свого життя належним чином.

Державний акт про право власності на земельну ділянку був ним втрачений за невідомих обставин.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення.

Крім того формальною перепоною в нотаріальному оформленні спадщини в цілому за позивачем є і той факт, що на час смерті спадкодавця з ним була зареєстрована його дружина ОСОБА_2, яка була залучена до участі в справі як відповідачка.

В той же час, в судовому засіданні вона пояснила, що не заперечує проти оформлення спадщини сином і не претендує на неї, оскільки на час смерті чоловіка постійно проживала за іншою адресою.

Таким чином дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що будинок та земельна ділянка належали ОСОБА_4 і це майно входить до складу спадщини після його смерті, а тому в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, тобто позивачу ОСОБА_1, як спадкоємцю першої черги, який прийняв спадщину після його смерті.

В позасудовому порядку вирішити це питання позивачка не взмозі через зміни в законодавстві щодо реєстрації права власності на нерухоме майно та неналежне оформлення правовстановлюючих документів.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на наступне спадкове майно:

- житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1

- земельну ділянку, площею 0,25 га, виділену для будівництва та обслуговування житлового будинку за тією ж адресою, яка належала померлому відповідно до державного акту серії НОМЕР_2, виданого 19 листопада 2007 року Галицинівською сільською радою Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Р.В. Козаченко