АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 752/9590/16-ц Головуючий у 1-ій інстанції - Шевченко Т.М.
Апеляційне провадження Доповідач - Іванченко М.М.
№22-ц/796/9933/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Рубан С.М., Желепи О.В.

при секретарі: Дука В.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войнарської Ірини Анатоліївни, треті особи: ОСОБА_7 та служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про застосування наслідків нікчемності правочину

за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войнарської І.А., третя особа - ОСОБА_7, про застосування наслідків нікчемності правочину.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив, скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою повернути позовну заяву позивачу.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт посилається на те, що ухвала суду постановлена з порушенням нормпроцесуального права. Зокрема зазначає, що спір виник щодо договору дарування квартири АДРЕСА_1, яка територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва, а отже дана справа не підсудна Голосіївському районному суду м. Києва.

Позивач у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Відповідачі та треті особи у судове засідання не з'явились про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомляли.

З огляду на викладене колегія суддів у відповідності до ст.305 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войнарської І.А., третя особа - ОСОБА_7, про застосування наслідків нікчемності правочину.

Відповідно до змісту позовних вимог позивач просив визнати правочин щодо відчуження арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 та 1/5 частини квартири АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_3 нікчемними та просив застосувати наслідки нікчемності правочину шляхом скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майна про відчуження ОСОБА_3 вказаного майна, як таких, що вчинені з порушенням публічного порядку.

Згідно ч.1 ст.114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до положень постанови №3 пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку- для прийняття спадщини.

Проаналізувавши зміст заявлених позовних вимог та відповідні норми процесуального закону, колегія суддів вважає висновок суду про підсудність даної справи Голосіївському районному суду м. Києва, правомірним, оскільки в даному випадку позивачем заявлено вимоги з приводу нерухомого майна зокрема й квартири АДРЕСА_2 основна частина якої розташована в Голосіївському районі м. Києва.

Доводи апеляційної скарги про те, що спір виник щодо договору дарування квартири АДРЕСА_1, яка територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва є необґрунтованими, оскільки ст.114 ЦПК України визначено, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Та зважаючи на те, що відповідно договору дарування квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_5 прийняв у дар 1/5 частини вказаної квартири, а отже не є основною частиною нерухомого майна.

Отже, з наведеного вбачається, що оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням вимог процесуального закону та підстав для її скасування з мотивів викладених у апеляційній скарзі у суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 311, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У X В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: