Справа № 301/572/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" червня 2017 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю представників сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава справу за позовом ОСОБА_3 до відділу освіти Іршавської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, про визнання незаконним і скасування наказу №714 від 27 грудня 2016 року про накладення дисциплінарного стягнення та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до Іршавського районного суду з позовом до відділу освіти Іршавської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, про визнання незаконним і скасування наказу №714 від 27 грудня 2016 року про накладення дисциплінарного стягнення та стягнення моральної шкоди у сумі 2000 грн.

Позовні вимоги мотивувала тим, що наказом начальника відділу освіти Іршавської РДА №714 від 27.12.2016 року на позивача, як на психолога Імстичівської ОСОБА_5 ступенів, накладено дисциплінарне стягнення у виді оголошення догани, за невідповідність кабінету психолога «Положенню про психологічний кабінет», який вона не зуміла використати для ефективного використання обовязкових для роботи практичного психолога матеріалів. Вважала, що притягнення її до дисциплінарної відповідальності є безпідставним, оскільки вона не мала практичної можливості виконувати роботу психолога у повному обсязі. Зокрема, протягом останніх років в кабінеті психолога мали робоче місто також педагог-організатор школи, заступник директора з виховної роботи та лаборант. В кабінеті також проводилися уроки з учнями, які знаходилися на індивідуальному навчанні, а також репетиції виховних заходів. Позивачка неодноразово зверталася до методиста по психології відділу освіти і доповідала про незадовільні умови роботи та незадовільний стан кабінету психолога, однак, покращення умов роботи психолога не відбулося. Ніяких письмових або усних зауважень з боку дирекції школи та батьків учнів до неї раніше не було. Після проведення перевірки школи 23.11.2016 року вона не отримала акту за результатами перевірки із зауваженнями, які повинна усунути. Вважала, що незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності викликало у позивача душевні переживання, хвилювання за можливу втрату робочого місця та засобів для існування, принизило в очах колективу, чим спричинило шкоду здоровю позивача. Розмір моральної шкоди позивачка оцінила у 2000 грн.

У судовому засіданні 18.05.2017 року позивачка ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що неодноразово зверталася як до адміністрації школи, так і до відділу освіти з приводу неналежного стану психологічного кабінету, зокрема, відсутності відповідної оргтехніки та розміщення в її кабінеті робочих місць інших спеціалістів школи, однак, відповідного реагування не було. У школі повинно бути два кабінети: корекційний та робочий, натомість, у її користуванні був тільки один робочий кабінет, в якому також працювали інші спеціалісти школи. ЇЇ кабінет не був облаштований сейфом для зберігання документації, їй не надали відповідну компютерну техніку. Графік роботи психолога та табличка не були вивішені на дверях кабінету, оскільки в кабінеті працювали також інші працівники і тоді треба було б робити відповідні вивіски для всіх працівників. Стенд з кутком психолога не був розміщений на стіні, оскільки після літніх канікул та ремонту вона ще не встигла це зробити. Вся документація нею велася належним чином, однак, на день перевірки така була відсутня в її робочому кабінеті: всю документацію вона зберігала у себе дома, оскільки не бажала зберігати в кабінеті, до якого мають доступ і інші особи. Не заперечувала, що в кабінеті для неї була виділена шафа, яка замикається на ключ. Журнал щоденного обліку роботи вона заповнювала своєчасно, хоча на день перевірки не знала, як правильно його заповнювати, оскільки до інструкції вносилися зміни. Деяку документацію у неї не прийняли, оскільки через внесення змін у порядок ведення документації, оформлення такої не відповідало вимогам інструкції. Матеріали корекційної роботи на час перевірки у неї були відсутні. Протоколи психологічного аналізу уроків у неї були відсутні, оскільки на день проведення перевірки відкриті уроки в школі вчителями ще не проводилися, а звичайні уроки вона не відвідувала, оскільки проти цього заперечували інші вчителі. Крім того, вона не встигала виконувати всі обовязки психолога у повному обсязі та відвідувати всі семінари, де до відому працівників доводилися всі необхідні нормативні акти по роботі, оскільки мала також уроки музичного виховання. 23.11.2016 року у школу приїхала планова перевірка, про результати якої їй було повідомлено шляхом оголошення догани. При цьому, з актом перевірки її не знайомили, а запропонували донести у відділ освіти документи, яких не було в її кабінеті під час перевірки. Наступного дня вона принесла у відділ освіти всі необхідні журнали та документацію, яку зберігала дома. Пояснень перед притягненням до дисциплінарної відповідальності у неї не відбирали. 24.11.2016 року та 30.11.2016 року вона давала письмові пояснення щодо інциденту, який стався з учнем на уроці музики у вересні 2016 року. Вважала, що у звязку з незаконним оголошенням догани вона перенесла сильний стрес, внаслідок якого перебувала на лікуванні в лікарні. Заподіяну моральну шкоду оцінила у 2000 грн. Просила позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Вважав, що наказ про накладення дисциплінарного стягнення є незаконним, а викладені в ньому обставини такими, що не відповідають дійсності. Навчальний заклад не забезпечив позивачу належні умови для роботи: не надав необхідні приміщення, компютерну та розмножувальну техніку, своєчасно не доводив до відома позивача нормативні документи, що стосуються ведення шкільної документації. Відвідувати всі семінарські зайняття, де проводилися відповідні навчання, вона не мала можливості, оскільки крім посади шкільного психолога, також займає посаду вчителя музичного виховання. Під час проведення перевірки, яка проводилася 23.11.2016 року, а не 28.11.2016 року, у позивача була в наявності вся документація, яку повинен вести шкільний психолог, але такі зберігалися вдома. Матеріалів з корекційно-розвивальної роботи у позивача не було, оскільки такі не є обовязковими для ведення. Протоколів психологічного аналізу уроків позивачка ще не мала, оскільки відкриті уроки на день проведення перевірки у школі ще не проводилися. Документація з групових та індивідуальних діагностик зберігалася у позивачки дома (оскільки в робочому кабінеті для їх зберігання не було створено належних умов), тому позивачка не могла надати членам комісії вказану документацію, однак, занесла таку згодом у відділ освіти. Табличка з графіком роботи психолога була відсутня на дверях кабінету, оскільки хтось її зірвав. Стенд з кутком психолога був відсутній, оскільки позивачка ще не встигла його вивісити після літнього ремонту. Журнал щоденного обліку заповнювався позивачкою своєчасно, тому не відповідають дійсності відомості про його заповнення тільки до середини жовтня 2016 року. З актом, який складався на наслідками перевірки, позивачку не знайомили, від його підписання вона не відмовлялася. До вересня 2016 року у позивачки не було ніяких конфліктних ситуацій ні з учнями, ні з їх батьками. Перший конфлікт з учнем виник у позивачки, як викладача музики, на уроці 23.09.2016 року, а другий 30.09.2016 року. Саме з приводу даних конфліктів вона давала письмові пояснення спочатку як вчитель музики, а другий раз як шкільний психолог. Щодо перевірки шкільної документації та виявлених порушень, перед накладенням дисциплінарного стягнення 27.12.2016 року у позивачки письмових пояснень не просили і такі вона не писала. Просив скасувати наказ №714 від 27 грудня 2016 року, оскільки позивачка не вчиняла зазначених в наказі порушень, а саме стягнення накладено після закінчення одномісячного строку накладення стягнення. Просив стягнути з відповідача на користь позивачки 2000 грн. моральної шкоди.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с.23-24), просив відмовити в позові. Пояснив, що планова перевірка шкільної документації в Імстичівській ОСОБА_5 ступенів проводилася інспекторами відділу освіти 28.11.2016 року, а не 23.11.2016 року, як це стверджує позивачка, тому накладення дисциплінарного стягнення відбулося у місячний строк з дня виявлення порушень. Під час перевірки правильності ведення шкільної документації, у психолога ОСОБА_3 виявлені численні порушення, які зафіксовані у відповідному акті від 28.11.2016 року. З вказаним актом позивачка відмовилася ознайомлюватися. Перед накладенням дисциплінарного стягнення позивачу пропонували дати письмові пояснення з приводу виявлених порушень ведення документації, що вона і зробила, однак, у поясненнях від 30.11.2016 року вона висвітлила події конфліктів, які виникли у неї з учнями на уроці музики, а не щодо виявлених під час перевірки недоліків у роботі. Вважав, що догану оголошено позивачу обґрунтовано, оскільки вона не виконувала свої обовязки щодо належного ведення шкільної документації та не могла ефективно використати своє робоче місце, як практичного психолога. Крім того, як психолог школи, вона мала проводити роботу по вирішенню конфліктних ситуацій в школі або взагалі їх уникнення, а не створювати їх. Вважав, що посилання позивача на відсутність належних умов для виконання трудових обовязків є безпідставним, оскільки у неї був робочий кабінет, робочий стіл та шафа, яка замикалася на ключ, де вона могла зберігати шкільну документацію, тому зберігати шкільну документацію вдома підстав не мала. Для проведення групових діагностик та інших занять вона могла використовувати шкільні кабінети. Також мала право використовувати компютерну та розмножувальну техніку, які є у школі. Наданий позивачкою журнал обліку робочого часу зберігається у неї, тож був дозаповнений нею згодом вже після перевірки. Посилання позивача на брак часу для проходження відповідних навчальних семінарів з приводу ведення шкільної документації та вивчення змін до нормативних актів, у звязку з суміщенням нею посади психолога з посадою вчителя музики, не є підставою для уникнення відповідальності за неналежне виконання обовязків, оскільки працівник має суміщати посади тільки у разі, якщо таке сумісництво не знижує якість його роботи.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що є методистом відділу освіти Іршавської РДА та відповідає за психологічну службу району. 23.11.2016 року вона здійснила виїзд в Імстичівську ЗОШ для перевірки заяви мами одного з учнів школи з приводу конфліктів, які виникли на уроках музики між вчителем ОСОБА_3 та учнем ОСОБА_7 ще у вересні 2016 року, коли позивачка на уроці побила учня. Позивачку просили надати корекційні матеріали по вирішенню вказаного конфлікту, однак, у неї такі були відсутні. З приводу вказаного конфлікту позивачка надала письмові пояснення. Правильність ведення позивачкою іншої шкільної документації 23.11.2016 року не перевірялася. 28.11.2016 року вона разом з іншими інспекторами приїхала до Імстичівської ЗОШ для проведення планової перевірки правильності ведення всієї шкільної документації, в ході якої проводили також перевірку ведення документації шкільним психологом. Позивачка взагалі не вела документацію, що передбачена її посадовими обовязками та Положенням про психологічну службу, не проводила індивідуальні і групові діагностики, корекційні зайняття, не відвідувала шкільні уроки та не складала протоколів психологічного аналізу уроків, які складаються не тільки за результатами відкритих уроків. Психолог час від часу мала відвідувати уроки без яких-небудь запрошень з боку вчителів, тим паче, що у неї на уроці музики виникали конфлікті ситуації, тому вона зобовязана була відвідати цей клас на інших уроках, прослідкувати за поведінкою дітей у інших вчителів і скласти відповідні протоколи та корекційні матеріали, однак, вона цього не зробила. Вся шкільна документація мала зберігатися в робочому кабінеті, у наявній там шафі, яка замикалася на ключ, але на день перевірки документації в наявності не було. Ми просили надати протоколи індивідуальних та групових діагностик та консультацій, матеріали по корекційно-розвивальній роботі, а також протоколи психологічного аналізу уроків за 2016 рік, однак, у позивачки вони були відсутні взагалі. Позивачка усно пояснила, що вказаної шкільної документації у неї нема, оскільки така нею не велася. При цьому, ОСОБА_3 посилалася на брак часу та на погіршення зору. Позивачка надала тільки журнал щоденного обліку роботи психолога, який був заповнений тільки до 13.10.2016 року. Відмітки про перевірку інспектори в журнал не вносили, оскільки таке не передбачено інструкцією, виявлені порушення ними зафіксовано в акті. На дверях кабінету психолога була відсутня табличка про призначення кабінету та відсутній графік роботи. Не зважаючи на те, що основною роботою психолога є просвітницька робота, яка має проводитися для учнів та їх батьків, у школі не було кутка психолога. На пропозицію дати письмові пояснення з приводу виявлених порушень, позивачка відмовилася, не бажала вона і знайомитися зі складеним актом від 28.11.2016 року. У позивачки є робочий кабінет, в якому є всі необхідні умови, у тому числі, робочий стіл і шафи, з вересня 2016 року вона працювала в кабінеті одна. При цьому, ОСОБА_3 не створила в кабінеті належних умов для комфортного спілкування, для якого оргтехніка не потрібна. За відсутності у школі спеціально відведеного навчально-психологічного кабінету, відповідні заняття з учнями мали проводитися в класних приміщеннях.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що 30.09.2016 року на уроці музичного виховання вчитель - позивачка ОСОБА_3 - побила її сина ОСОБА_7 Між позивачкою та учнями і раніше виникали конфлікти, вона систематично ображала на уроках учнів та принижувала їх. Коли вона звернулася до вчителя за поясненнями, та не могла пояснити своєї поведінки, а сказала, що так сталося і що учень це заслужив. Оскільки дирекція школи не прийняла ніяких мір, для відповідного реагування вона звернулася до відділу освіти. Тоді вчитель почала тиснути на учня та погрожувати йому, щоб батьки забрали заяву.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що є заступником директора Імстичівської школи по навчальній роботі. 28.11.2016 року до школи приїхали з плановою перевіркою інспектори відділу освіти. Перевіряли ведення всієї шкільної документації, у тому числі, документації, що повинна вести психолог школи ОСОБА_3 В кабінеті психолога з початку навчального року вона працювала одна, там були відповідні меблі і шафа, що замикалася на ключ і де можна було зберігати всі документи. Під час перевірки у позивачки була відсутня практично вся документація, були відсутні графік її роботи, вивіска про призначення кабінету, куток психолога. Про виявлені недоліки в роботі комісія склала відповідний акт, з яким позивачка не бажала ознайомлюватися: вона раніше пішла зі школи та не відповідала на телефоні дзвінки. Акту про відсутність ОСОБА_3 на робочому місці не складали. Згодом за наслідками перевірки у школі була проведена нарада, під час якої всім працівникам, в роботі яких виявлені недоліки, був наданий термін для їх виправлення. Позивачу пропонувалося дати письмові пояснення з приводу виявлених під час перевірки порушень, що вона і зробила, однак, надала пояснення щодо конфлікту, що виник на уроці музики, а не щодо відсутності документації.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що працюючи головним спеціалістом відділу освіти Іршавської РДА, 28.11.2016 року приїхала до Імстичівської школи для проведення комплексної перевірки правильності ведення шкільної документації. Під час перевірки роботи шкільного психолога було встановлено, що нею не ведеться необхідна документація. ОСОБА_3 надала тільки журнал щоденного обліку, останній запис в якому був датований серединою жовтня 2016 року, інша документація у неї взагалі була відсутня. Про виявлені недоліки 28.11.2016 року у школі був складений акт, з яким ОСОБА_3 відмовилася ознайомитися, не бажала вона давати і письмові пояснення: вона покинула кабінет і більше не повернулася. Всі умови для виконання роботи психолога позивачка мала, однак, своє робоче місце належним чином не використовувала.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази сторін на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наказом завідувача відділу освіти Іршавської РДА №1205/1 від 01.09.2000 року ОСОБА_3 з 01.09.2000 року переведено на посаду практичного психолога Імстичівської ОСОБА_5 ступенів (0,75 ставки), дозволено вести уроки музики (2 години), гурткову роботу (2 години) та класне керівництво (а.с.140).

Відповідно до наказу Імстичівської ЗОШ №29 від 29.08.2016 року "Про розподіл функціональних обовязків між адміністрацією школи та допоміжним персоналом на 2016/2017 н.р.", практичний психолог ОСОБА_3, у тому числі, веде: документацію, визначену Положенням про шкільного психолога, присвячену узагальненню результатів своєї роботи, звітуванню про неї, в якій висвітлюються результати педагогічного консиліуму (а.с.78).

Діяльність шкільного психолога регулюється Положенням про психологічну службу системи освіти України, що затверджено наказом Міністерства освіти України від 3 травня 1999 р. N 127 (у редакції наказу Міністерства освіти і науки України від 2 липня 2009 р. N 616) та Положенням про психологічний кабінет дошкільних, загальноосвітніх та інших навчальних закладів системи загальної середньої освіти , затверджено наказом Міносвіти і науки України від 19 жовтня 2001 р. N 691, відповідно до яких:

1) Практичний психолог навчального закладу:

-бере участь у здійсненні освітньої, виховної роботи, спрямованої на забезпечення всебічного індивідуального розвитку вихованців, учнів, студентів, збереження їх повноцінного психічного здоров'я;

-проводить психолого-педагогічну діагностику готовності учня до навчання та сприяє їх адаптації до нових умов навчально-виховного процесу;

-розробляє та впроваджує розвивальні, корекційні програми навчально-виховної діяльності;

-сприяє вибору учнями і студентами професій з урахуванням їх ціннісних орієнтацій, здібностей, життєвих планів і можливостей, готує учнів до свідомого життя; здійснює превентивне виховання, профілактику злочинності, алкоголізму і наркоманії, інших залежностей і шкідливих звичок серед підлітків;

-проводить психологічну діагностику і психолого-педагогічну корекцію девіантної поведінки вихованців, учнів, студентів;

-формує психологічну культуру вихованців, учнів, студентів, педагогів, батьків або осіб, які їх замінюють, консультує з питань психології, її практичного використання в організації навчально-виховного процесу.

2) Працівник психологічної служби повинен:

-керуватися Етичним кодексом психолога;

-дотримуватися педагогічної етики, поважати гідність вихованців, учнів, студентів, захищати їх від будь-яких форм фізичного або психічного насильства;

-будувати свою діяльність на основі доброзичливості, довіри у тісному співробітництві з усіма учасниками педагогічного процесу;

-пропагувати здоровий спосіб життя, підвищувати рівень психологічних знань педагогічних працівників і батьків або осіб, які їх замінюють;

-постійно підвищувати свій професійний рівень;

-знати програмно-методичні матеріали і документи щодо обсягу, рівня знань, розвитку вихованців, учнів, студентів, вимоги державних стандартів до забезпечення навчально-виховного процесу, основні напрями і перспективи розвитку освіти, психолого-педагогічної науки.

Положенням про психологічний кабінет дошкільних, загальноосвітніх та інших навчальних закладів системи загальної середньої освіти, а також листом Міносвіти №1/9-442 від 17.09.2015 року «Про оптимізацію діяльності працівників психологічної служби» визначено перелік та зразки документації та протоколів діяльності працівників психологічної служби системи освіти, до яких належать, у тому числі:

-план роботи практичного психолога,

-графік роботи практичного психолога,

-журнал щоденного обліку роботи практичного психолога,

-протокол індивідуальної консультації,

-протокол діагностичного обстеження класу/групи,

-протокол психологічного аналізу уроку.

Відповідно до вимог ст. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

28.11.2016 року відділом освіти Іршавської РДА відповідно до наказу відділу освіти №587 від 02.11.2016 року "Про здійснення вивчення стану управлінської діяльності та ведення шкільної документації", в Імстичівській ЗОШ І-ІІ ступенів проведено перевірку стану управлінської діяльності (ас. 139).

За результатами даної перевірки працівниками відділу освіти складено акт щодо службових порушень, допущених практичним психологом Імстичівської ЗОШ від 28.11.2016 року, згідно якого в ході перевірки роботи шкільного психолога та ведення нею відповідно документації, виявлено численні порушення ведення службової документації та недотримання вимог щодо оформлення робочого місця, а саме:

-план роботи, затверджений директором школи, виконується тільки частково: журнал щоденного обліку роботи ведеться не систематично останній запис датується серединою жовтня), відсутні матеріали про корекційно-розвивальній роботі, відсутні протоколи індивідуальних та групових діагностик, а також індивідуальних та групових консультацій, відсутні протоколи психологічного аналізу уроку;

-на дверях психологічного кабінету відсутній запис про призначення даного кабітену, а також відсутній графік роботи шкільного психолога;

-відсутній куток психолога;

-встановлено, що практичний психолог постійно конфліктує з учнями школи та їх батьками, отримує зауваження від адміністрації (а.с.70).

Вказаний акт складений і підписаний комісією у кількості пяти осіб.

Твердження представника позивача про те, що дана перевірка проводилася працівниками відділу освіту 23.11.2016 року, а не 28.11.2016 року спростовується як показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, так і письмовими доказами по справі, а саме: актом щодо службових порушень від 28.11.2016 року, журналом реєстрації перевірок Імстичівської ЗОШ, в якому під пунктом №5 в графі "Мета і характер перевірки" занесено запис від 28.11.2016 року "Щодо стану викладання музичного мистецтва, психолога та ведення шкільної документації", наказом Імстичівської ЗОШ №60 від 16.12.2016 року "Про усунення недоліків висловлених у довідці від 06.12.2016 року під час перевірки членів колегії відділу освіту 28.11.2016 року", записами у шкільному журналі 7-Б класу від 28.11.2016 року (а.с.70, 181-184,187).

Суд вважає безпідставним посилання представника позивача на запис, що міститься на аркуші №31-32 Журналу щоденного обліку роботи практичного психолога за 23.11.2016 року, згідно якого в цей день проводилася перевірка відділу освіту, оскільки вказаний журнал ведеться самою позивачкою. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що на день проведення перевірки, тобто станом на 28.11.2016 року, останній запис у даному журналі був датований 13.10.2016 року, то запис від 23.11.2016 року "Перевірка районного відділу освіти" занесено позивачкою після проведення перевірки та після дозаповнення нею журналу (а.с.156). Не є належним доказом дати проведення спірної перевірки і Звіт про роботу практичного психолога ОСОБА_3 за 2016-2017 н.р., в якому ОСОБА_3 зазначила про проведення перевірки у школі 23.11.2016 року (а.с.82).

Посилання представника позивача на те, що наявність корекційних матеріалів у психолога не є обовязковим спростовується п. 4.5 Положення про психологічний кабінет дошкільних, загальноосвітніх та інших навчальних закладів системи загальної середньої освіти, згідно якого до матеріалів для службового використання, які повинен вести практичний психолог, належать: індивідуальні картки психолого-педагогічного діагностування, журнали індивідуальних консультацій, протоколи корекційно-відновлювальної та розвивальної роботи, матеріали психолого-педагогічних консиліумів, тексти (ключі) тестових методик, опитувальники, анкети, бланки відповідей тощо.

Щодо відсутності на день перевірки у ОСОБА_3 матеріалів по корекційно-розвивальній роботі, протоколів індивідуальних і групових діагностик, протоколів індивідуальних і групових консультацій, протоколів психологічного аналізу уроків, не заперечувала і сама позивачка. Не заперечувала позивачка і відсутність на дверях її кабінету графіку роботи, таблички про призначення кабінету, а також відсутність у школі кутка психолога.

Підтверджується таке і відповідним актом від 28.11.2016 року.

Посилання позивача та її представника на те, що неналежне виконання позивачкою обовязків є наслідком незабезпечення відповідачем належних умов праці суд вважає безпідставним. Так, в судовому засіданні встановлено, що у кабінеті психолога були як робочий стіл, так і шафа, що замикалися на ключ, тому ніяких перешкод для ведення шкільної документації та зберігання документації, у тому числі, з грифом «для службового користування», у робочому кабінеті психолога, не було. Тим паче, що з вересня 2016 року у кабінеті психолога позивачка працювала одна. Відсутність у школі спеціально відведеного навчального психологічного кабінету не позбавляло психолога можливості проводити необхідні зайняття з учнями у класних приміщеннях.

Отже, на думку суду, неналежне виконання практичним психологом ОСОБА_3 своїх трудових обовязків мало місце і таке було виявлено та зафіксовано в ході перевірки, яка проводилася відділом освіти Іршавської РДА в Імстичівській ОСОБА_5 ступенів 28.11.2016 року.

Однак, на думку суду, під час накладення дисциплінарного стягнення відповідачем не було дотримано процедуру притягнення працівника до відповідальності, що визначена ст.149 КЗпП України.

Як встановлено в судовому засіданні, за наслідками перевірки роботи психолога і ведення нею шкільної документації виявлено ряд порушень, які відображені в акті від 28.11.2016 року.

З пояснень позивачки та її представника в судовому засіданні вбачається, що з актом, складеним за результатами перевірки, ОСОБА_3 не знайомили.

Згідно акту комісії від 28.11.2016 року, ОСОБА_3 відмовилася від ознайомлення з актом перевірки, який складено в приміщенні кабінету психолога щодо численних порушень ведення службової документації, що виявлені в ході перевірки 28.11.2016 року (а.с.90).

У той же час, з показів свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_3 не могли ознайомити з актом перевірки, оскільки вона покинула приміщення школи і не відповідала на телефонні дзвінки. У той же час, акту про відсутність працівника на робочому місці складено не було. Викликає сумнів і сам факт складення акту перевірки в кабінеті практичного психолога, оскільки акт надрукований за допомогою компютерної техніки, яка в кабінеті психолога відсутня.

На підтвердження факту ознайомлення позивача з виявленими під час перевірки 28.11.2016 року порушеннями відповідачем надано суду також наказ №60 від 16.12.2016 року «Про усунення недоліків висловлених у довідці від 06.12.2016 року», однак, із наданого наказу вбачається тільки про ознайомлення ОСОБА_3 з даним наказом, а не з актом про виявлені порушення (а.с.185).

Згідно наказу начальника відділу освіти Іршавської РДА 714 від 27.12.2016 року, за наслідками перевірки стану управлінської діяльності в Імстичівській ЗОШ психологу школи ОСОБА_3 оголошено догану (а.с.3).

Оскільки порушення позивачем ведення службової документації та недотримання нею вимог закону щодо оформлення робочого місця психолога виявлено під час перевірки 28.11.2016 року, дисциплінарне стягнення на ОСОБА_3 накладено у місячний термін, тобто у строк, визначений ст. 148 КЗпП України.

Однак, відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Позивачка в судовому засіданні пояснила, що з приводу неналежного ведення нею службової документації вона пояснень не давала, оскільки дачі письмових пояснень від неї не вимагали. Вона взагалі не знала, які порушення були виявлені під час перевірки, оскільки з відповідним актом її не знайомили: їй тільки запропонували принести у відділ освіти всю службову документацію, яка на час проведення перевірки була відсутня, що позивачка і зробила. Коли ОСОБА_3 через кілька днів принесла у відділ освіти всю шкільну документацію, таку ніхто не захотів перевіряти.

Письмові пояснення позивачка давала тільки відносно конфліктів, які 23.09.2016 року та 30.09.2016 року виникли на уроці музичного виховання, між нею, як вчителем, та учнями класу.

24.10.2016 року вона писала письмові пояснення як вчитель музичного мистецтва (а.с.30-33), а 30.11.2016 року, на прохання відділу освіти, вона надала письмові пояснення з цього ж приводу вже як практичний психолог школи (а.с.34-36). На думку представника позивача, саме на письмові пояснення від 30.11.2016 року, що в черговий раз дані позивачкою як психологом з приводу конфлікту на уроці музики, відповідач посилається як на пояснення ОСОБА_3 що надані нею за наслідками перевірки службової документації.

Оскільки письмові пояснення ОСОБА_3 від 30.11.2016 року (а.с.34-36) цілком ідентичні поясненням ОСОБА_3 від 24.10.2016 року (а.с.30-33) та в них ідеться тільки про конфліктну ситуацію, що виникла 23.09.2016 року та 30.09.2016 року на уроці музики, суд вважає, що відповідачем не доведено факт відібрання письмових пояснень від позивачки перед накладенням на неї дисциплінарного стягнення.

Отже, відповідачем не надано належних доказів того, що працівника було ознайомлено з актом перевірки та що до застосування дисциплінарного стягнення їй пропонували надати письмові пояснення. Не надано і належних доказів відмови працівника надати пояснення.

Оскільки під час накладення дисциплінарного стягнення був порушений порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності, суд вважає позовні вимоги в частині скасування наказу №714 від 27.12.2016 року задовольнити, а в частині стягнення моральної шкоди - відмовити, оскільки неналежне виконання практичним психологом ОСОБА_3 своїх трудових обовязків мало місце і таке встановлено в ході перевірки, тому заподіяння позивачу моральної шкоди в судовому засіданні не доведено.

Керуючись ст. ст. 139, 147-150, 221, 232 КЗпП України, ст. ст. 11, 15, 57-60, 208, 209, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати наказ начальника Відділу освіти Іршавської районної державної адміністрації №714 від 27 грудня 2016 року «Про оголошення догани» ОСОБА_11, психологу Імстичівської ОСОБА_5 ступенів.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії, до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських