Справа № 360/662/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді - Унятицького Д.Є.

за участю секретарів - Буларги Д.О., Рассказової М.М.,

розглянувши справу за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави, уповноваженими органами якої є: Кабінет Міністрів України, Державне підприємство "Клавдіївське лісове господарство"

до Київської обласної державної адміністрації, Бородянської районної державної адміністрації, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, Садівницького товариства "Полісся - 2006", ОСОБА_21, ОСОБА_26, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_27, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43 ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52,

треті особи на стороні відповідачів - ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107, Закрите акціонерне товариство "Міжтериторіальна виробничо-будівельна холдингова компанія "ЕПОС", ОСОБА_108, ОСОБА_109, реєстраційна служба Головного управління юстиції у Київській області

про визнання недійсними розпоряджень голів Київської обласної державної адміністрації та Бородянської районної державної адміністрації, визнання недійсними державних актів, скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень на земельні ділянки та витребування з незаконного володіння земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015 року перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в ході перевірки законності відведення земель лісогосподарського призначення на території Бородянського району Київської області встановлено, що листом голови Київської обласної державної адміністрації №11-22-10647 від 01 лютого 2007 року Бородянській районній державній адміністрації надано дозвіл на підготовку проекту відведення десяти земельних ділянок площею 0,999 га з метою вилучення їх із земель лісового фонду та передачу до земель запасу. Розпорядженнями голови Київської обласної державної адміністрації в один день, 21 травня 2007 року затверджено 10 проектів землеустрою та вилучено з постійного користування ДП «Клавдіївський лісгосп» земельну ділянку загальною площею 9,9 га лісів першої групи, які складають собою єдиний масив на території Блиставицької сільської ради Бородянського району Київської області, віднесено їх до земель запасу лісогосподарського призначення. За рахунок вищевказаних земельних ділянок розпорядженням голови Бородянської районної державної адміністрації від 27 червня 2007 року №739 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 9,961 га в оренду СТ «Полісся-2006» для ведення колективного садівництва на території Блиставицької сільської ради, вилучено зазначену земельну ділянку із земель запасу (ліси та інші лісовкриті площі), змінено її цільове призначення та передано в оренду терміном на 49 років садівницькому товариству для ведення колективного садівництва. В подальшому між Бородянською районною державною адміністрацією та СТ «Полісся-2006» 02 липня 2007 року укладено договір оренди земельної ділянки площею 9,9610 га для ведення колективного садівництва, який зареєстровано Бородянським районним відділом Київської регіональної філії №8 «Центр ДЗК» про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 04 липня 2007 року за №002. Розпорядженнями голови Бородянської районної державної адміністрації від 10 липня 2007 року №805 та від 13 серпня 2007 року №1053 припинено право оренди, вилучено з довгострокової оренди СТ «Полісся-2006» земельні ділянки загальною площею 7,0560 га, 1,8 га та передано їх членам садівницького товариства у власність для ведення садівництва та надано дозвіл громадянам на виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки. На підставі цих розпоряджень громадяни отримали у власність земельні ділянки та частина власників відчужили земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу громадянам, які являються відповідачами у вказаній справі. Оскільки рішення голови обласної державної адміністрації видаються у формі розпоряджень, то вказаний лист-дозвіл на розробку 10 проектів землеустрою щодо вилучення земельних ділянок лісогосподарського призначення з постійного користування ДП «Клавдіївський лісгосп» до земель запасу, які в подальшому затверджені розпорядженнями голови Київської обласної державної адміністрації від 21 жовтня 2007 року №№338-347 не є законною підставою для здійснення землеустрою. Також вказані розпорядження прийняті з перевищенням передбачених законом повноважень, оскільки передача у власність та надання у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею більш як 1 гектар, що перебувають у державній власності, та вилучення таких земельних ділянок з постійного користування відноситься виключно до компетенції Кабінету Міністрів України. Всупереч ч.1 ст.151 ЗК України, погодження постійного землекористувача щодо місця розташування, площі ділянок надані Бородянській РДА пізніше ніж дозвіл Київської ОДА. Статтею 25 Закону України "про землеустрій" не передбачено такого виду землевпорядної документації як проект землеустрою щодо вилучення земельної ділянки з постійного користування, ст.141, 149, 151 ЗК України не передбачено можливості вилучення земельних ділянок з постійного користування в землі запасу, в зв'язку з вказаним земельна ділянка без необхідного обґрунтування вибула з постійного користування ДП "Клавдіївський лісгосп" та перейшла до земель запасу. Прийняття розпорядження головою Бородянської РДА щодо відведення земельної ділянки площею 9,961 га в оренду, вилучення її із земель запасу, зміна цільового призначення суперечить ч.9 ст.149 ЗК України, оскільки розпорядження лісами площею понад 1 га для не лісогосподарських потреб відноситься до компетенції КМ України. Тому, договір оренди повинен бути визнаний недійсним. В порушення вимог ч.6, 7 ст.118 ЗК України, ст.20, 25 ЗУ "Про землеустрій" без розробки проекту землеустрою у приватну власність 74 громадянам передано 8,8560 га та видано державні акти. Зважаючи на викладене земельні ділянки вибули з державної власності всупереч законодавству та волі держави в особі уповноваженого на те органу. Тому просив визнати недійсними розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації від 21 травня 2007 року №№338, 339, 340, 341, 342, 343, 344, 345, 346, 347, «Про вилучення земельної ділянки»; визнати недійсними розпорядження голови Бородянської районної державної адміністрації від 27 червня 2007 року №739 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду садівницькому товариству «Полісся-2006» для ведення колективного садівництва на території Блиставицької сільської ради», від 10 липня 2007 року №805 «Про передачу земельних ділянок у власність членам садівницького товариства «Полісся-2006» для ведення садівництва на території Блиставицької сільської ради» та від 13 серпня 2007 року № 1053 «Про передачу земельних ділянок у власність членам садівницького товариства «Полісся-2006» для ведення садівництва на території Блиставицької сільської ради»; визнати недійсним договір оренди, укладений 02 липня 2007 року між Бородянською районною державною адміністрацією та СТ «Полісся-2006» щодо земельної ділянки площею 9,9610 га для ведення колективного садівництва, який зареєстровано Бородянським районним відділом Київської регіональної філії №8 «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 04 липня 2007 року за № 002; визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, відновити становище, яке існувало до порушення шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на ОСОБА_22 від 16 серпня 2013 року № 5062553 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_6, від 16 серпня 2013 року №5067430 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_7,від 29 серпня 2013 року №5395861 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_8, від 16 серпня 2013 року № 5064814 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_9; відновити становище, яке існувало до порушення шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на ОСОБА_26 від 27 жовтня 2014 року №16758888 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_10; відновити становище, яке існувало до порушення шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на ОСОБА_27 від 23 липня 2013 року №4254430 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_11; відновити становище, яке існувало до порушення шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на ОСОБА_25 від 23 січня 2014 року №10216978 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_20; відновити становище, яке існувало до порушення шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на ОСОБА_24 від 28 грудня 2013 року №9644419 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_12, від 28 грудня 2013 року №9645302 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_13; відновити становище, яке існувало до порушення шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на ОСОБА_23 від 16 червня 2014 року №13794696 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_14; витребувати у власність держави в особі Кабінету Міністрів України та в постійне користування Державного підприємства «Клавдіївське лісове господарство» з незаконного володіння ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_110, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_21, ОСОБА_26, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_27, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_45 земельні ділянки, що розташовані на території Блиставицької сільської ради Бородянського району Київської області, кадастрові номери: НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17, НОМЕР_18, НОМЕР_19, НОМЕР_6, НОМЕР_9, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_14, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_20, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_21, НОМЕР_22, НОМЕР_23, НОМЕР_24.

Представники позивача - прокуратури Київської області ОСОБА_111, ОСОБА_112, представник Кабінету Міністрів України ОСОБА_113 в судовому засіданні позов підтримали, викладене підтвердили. Представник Державного підприємства "Клавдіївське лісове господарство" в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач - Київська обласна державна адміністрація в судове засідання представника не направила, проти позову заперечувала. Вважала, що розпорядження голови облдержадміністрації, що оспорюються не порушують права або інтереси позивачів, зокрема права або інтереси держави в особі Кабінету Міністрів України та Державного підприємства «Клавдіївське лісове господарство». Кожна з земельних ділянок мала площу 0,99 га, вилучалась окремим розпорядженням та щодо кожної був розроблений і затверджений окремий проект землеустрою. Крім цього, позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що спірні розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації спрямовані на розпорядження землями лісового фонду у вигляді єдиного масиву площею, яка значно перевищує 1 га, та які могли б свідчити про перевищення Київською облдержадміністрацією повноважень, передбачених законом, а тому відсутні підстави для визнання недійсними оспорюваних розпоряджень та державних актів на право власності на ці земельні ділянки. Також не надано жодних доказів та посилань на нормативно-правові акти, де були б передбачені обмеження щодо кількості видання облдержадміністраціями своїх розпоряджень в один день та вказівок на те, що проекти землеустрою повинні розроблятись різними землевпорядними організаціями. Крім цього, просив застосувати позовну давність, оскільки твердження прокурора, що про допущені порушення прокуратура дізналася лише після перевірки додержання вимог земельного законодавства, проведеної на підставі постанови про проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів від 18 червня 2014 року не відповідають дійсності тому, що прийняття спірних розпоряджень здійснювалося за згодою ДП «Клавдіївське лісове господарство», яке з моменту прийняття цих розпоряджень, тобто з 21 травня 2007 року знало про порушення свого права.

Відповідач - Бородянська районна державна адміністрація в судове засідання представника не направила, просила слухати справу без її участі.

Представники відповідача - садівницького товариства «Полісся-2006» - відповідач ОСОБА_49, третя особа - ОСОБА_107 в судовому засіданні проти позову заперечували. Вважали, що особа в інтересах якої прокуратура подала позов, а саме ДП «Клавдіївське лісове господарство» саме давало дозвіл на вилучення зазначеної земельної ділянки з його постійного користування та виставляло на адресу СТ «Полісся-2006» рахунки на компенсацію збитків лісогосподарського виробництва у зв'язку з вилученням земельної ділянки. Розпорядження прийняті в межах діючого законодавства. При вчиненні необхідних дій вони робили те, що від них вимагали відповідні компетентні органи. Крім цього, просили застосувати строк позовної давності, оскільки про вилучення земельних ділянок у ДП «Клавдіївське лісове господарство» прокурору було відомо на початку 2008 року, а він впродовж восьми років не вживав жодних дій по захисту порушених інтересів.

Представники відповідачів ОСОБА_40, ОСОБА_41 - ОСОБА_114, ОСОБА_115 в судовому засіданні проти позову заперечували, мотивуючи тим, що їх довірителі придбали земельну ділянку у особи, що мала відповідний правовстановлюючий документ, також вони являються співвласниками нерухомого майна, що розміщене на зазначеній земельній ділянці. Підстави позову, що викладені в позовній заяві не відповідають вимогам діючого законодавства. Також подали заяву про застосування наслідків спливу позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_32 - ОСОБА_116 в судовому засіданні проти позову заперечувала, підтримавши заперечення інших представників, також подала заяву про застосування наслідків спливу позовної давності.

Відповідачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_21, ОСОБА_26, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_27, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_51, ОСОБА_52 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_50 в судове засідання не з'явилась, проти позову заперечувала, також подала заяву про застосування наслідків спливу позовної давності.

Треті особи на стороні відповідачів - ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_108, ОСОБА_109 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Третя особа - Закрите акціонерне товариство "Міжтериторіальна виробничо-будівельна холдингова компанія "ЕПОС" в судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Третя особа - реєстраційна служба Головного управління юстиції у Київській області в судове засідання представника не направила, просила слухати справу без її участі.

Вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, представників третьої особи, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 21 травня 2007 року головою Київської обласної державної адміністрації винесені розпорядження №№ 338, 339, 340, 341, 342, 343, 344, 345, 346, 347 (т.6 а.с.43-52), якими затвердженні "Проекти землеустрою щодо вилучення земельної ділянки лісогосподарського призначення з постійного користування ДП "Клавдіївський лісгосп" до земель запасу на території Блиставицької сільської ради Бородянського району Київської області", вилучено із постійного користування ДП «Клавдіївський лісгосп» 10 земельних ділянок площами від 0,9994 га по 0,9998 га, що знаходяться на території Блиставицької сільської ради Бородянського району, та віднесено їх до земель запасу лісогосподарського призначення.

Зазначені 10 проектів землеустрою виготовлені на підставі клопотання СТ "Полісся-2006" з дозволу Київської обласної державної адміністрації в особі її голови та стосуються десяти окремих земельних ділянок, що підтверджується копіями проектів землеустрою (т.6 а.с.55-86, т.7 а.с.19-49, 244-273, т.8 а.с.1-28, 29-58, 59-89, 90-118, 119-148, 149-179, 180-208, 209-236).

Відповідно до п.5 ст.27 Лісового кодексу України (в редакції, що діяла на момент прийняття спірних розпоряджень), Кабінет Міністрів України у сфері лісових відносин передає у власність, надає в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки площею більш як 1 гектар, що перебувають у державній власності.

Пунктом 5 ст.31 зазначеного Кодексу передбачено, що обласні державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території передають у власність, надають у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки площею до 1 гектара, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення та припиняють права користування ними.

Частиною 6 статті 149 ЗК України, передбачено, що обласні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами п'ятою, дев'ятою цієї статті. Одночасно ч.9 зазначеної статті передбачає, що Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси площею понад 1 гектар для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених частинами п'ятою - восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу.

При цьому, ні норми Лісового кодексу України, ні норми Земельного кодексу України не встановлюють обмежень при виконанні зазначених повноважень обласними державними адміністраціями щодо кількості земельних ділянок та заборони виконання вказаних повноважень щодо одного і того самого заявника.

Враховуючи викладене, твердження позивача, що при винесенні оскаржуваних розпоряджень обласною державною адміністрацією вона вийшла за межі своїх повноважень чим порушила права КМ України, як розпорядника землею державної власності не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки ч.6 ст.149 ЗК України передбачала можливість вилучення земельних ділянок, що перебувають у користуванні, - ліси до 1 гектара. При цьому, твердження, що земельна ділянка виділялась єдиним масивом площею більше одного гектара спростовується проектами землеустрою, відповідно до яких, кожна з 10 земельних ділянок, є самостійним об'єктом з окремими межами, площею до 1 гектара.

Частиною 2 статті 19 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Таким чином, норми, що діяли на 21 травня 2007 року встановлювали можливість перебування в запасі земельних ділянок кожної категорії, та передбачали повноваження обласної державної адміністрації припинити право користування земельною ділянкою лісогосподарського призначення, вилучити її з користування, а оскільки розроблення проектів землеустрою щодо вилучення земельних ділянок лісогосподарського призначення відповідає змісту землеустрою, передбаченому ст.184 ЗК України, то винесення обласною державною адміністрацією 21 травня 2007 року оскаржуваних розпоряджень не суперечить вимогам діючого законодавства.

Посилання позивача на порушення вимог ч.1 ст.151 ЗК України, що полягає в отриманні погодження постійного землекористувача щодо місця розташування, площі ділянок пізніше ніж дозвіл Київської ОДА судом не приймаються до уваги, оскільки зазначена норма не встановлює черговість отримання відповідних погоджень. Також на думку суду, не впливає на висновок про законність виготовлення проекту землеустрою форма рішення голови обласної державної адміністрації (що міститься в кожному проекті землеустрою), оскільки суттєвим є його зміст, який був достатнім для відповідних компетентних органів, що виготовляли проект та погоджували його. Так само, посилання позивача на відсутність в ст.25 Закону України "Про землеустрій" такого виду землевпорядної документації як проект землеустрою щодо вилучення земельної ділянки з постійного користування, судом до уваги не приймається, оскільки п. "е" зазначеної статті, в редакції, що діяла на час виготовлення проектів землеустрою передбачав такий вид документації із землеустрою, як проекти землеустрою щодо створення нових та впорядкування існуючих землеволодінь і землекористувань.

Розпорядженням Бородянської районної державної адміністрації №739 від 27 червня 2007 року затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 9,961 га в оренду (строком на 49 років) садівницькому товариству «Полісся-2006» для ведення колективного садівництва на території Блиставицької сільської ради, вилучено земельну ділянку із земель запасу, змінено цільове призначення земельної ділянки та передано її в оренду терміном на 49 років садівницькому товариству "Полісся-2006" для ведення колективного садівництва, що підтверджується копією розпорядження (т.1 а.с.34) та копіями проекту землеустрою (т.6 а.с.87-158), технічної документації (т.6 а.с.163-183).

З копії договору оренди земельної ділянки від 02 липня 2007 року вбачається, що Бородянська районна державна адміністрація в особі голови адміністрації ОСОБА_117 передає садівницькому товариству «Полісся-2006» в особі голови правління ОСОБА_49 в строкове платне користування земельну ділянку для ведення колективного садівництва, яка знаходиться на території Блиставицької сільської ради за межами населеного пункту с.Блиставиця, площею 9,961 га, строком на 49 років (а.с.159-162).

Посилання позивача в обґрунтування незаконності вказаного розпорядження Бородянської районної державної адміністрації на порушення вимог ч.9 ст.149 ЗК України, судом не приймаються до уваги, оскільки вказана норма регулює порядок вилучення земельних ділянок і не стосується порядку зміни цільового використання земельної ділянки та порядку надання її в оренду.

Таким чином, вирішуючи спір в межах позовних вимог, перевіряючи обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, на які посилається позивач, як на підставу позову, з урахуванням погодження Київським обласним управлінням лісового господарства зміни цільового призначення спірної земельної ділянки (т.9, а.с.216-225), підстав для визнання недійсним розпорядження голови Бородянської РДА від 27 червня 2007 року не вбачається.

При цьому, посилання позивача на наявність двох висновків державної експертизи землевпорядної документації: негативного від 22 червня 2007 року та позитивного від 26 червня 2007 року, судом до уваги не приймається, оскільки надана суду технічна документація, що була затверджена оскаржуваним розпорядженням містить позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації від 26 червня 2007 року, а доказів, що він є підроблений суду не надано. Тому наявність іншого - негативного висновку не спростовує висновок суду про безпідставність вимог позивача щодо розпорядження голови Бородянської РДА від 27 червня 2007 року.

10 липня та 13 серпня 2007 року головою Бородянської районної державної адміністрації винесено розпорядження №805, №1053, якими припинено право оренди та вилучено з дострокової оренди садівницького товариства "Полісся-2006" земельні ділянки загальною площею 7,056 га та 1,8 га на території Блиставицької сільської ради. Передано вилучені земельні ділянки членам садівницького товариства "Полісся-2006" у власність для ведення садівництва та надано дозвіл громадянам на виготовлення державних актів на право власності на землю на території Блиставицької сільської ради, рекомендовано районному відділу земельних ресурсів подати заявку на розроблення технічної документації по складанню державних актів проектній організації, яка має ліцензію на виконання даної роботи, що підтверджується копією розпорядження (т.1 а.с.35-36). Відповідно до вказаних розпоряджень громадяни отримали державні акти на право власності на земельну ділянку. На підставі договорів купівлі-продажу частина громадян відчужила свої земельні ділянки іншим особам, що підтверджується копіями технічної документації (т.6 а.с.184-225), державних актів та копіями договорів купівлі-продажу земельної ділянки (т.7 а.с.50-243, т.6 а.с.243, т.9 а.с.169-172, 269-278).

Твердження позивача, що земельні ділянки передано в приватну власність без розробки проекту землеустрою спростовується копією технічної документації, на підставі якої виготовлені державні акти на земельні ділянки загальною площею 1,8 га, а доказів, що технічна документація по складанню державних актів на земельні ділянки загальною площею 7,056 га суду не надано, тому зазначені твердження позивача судом до уваги не приймаються.

Також необхідно зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи N 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федоренко проти України" від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Виходячи зі змісту пунктів 32 - 35 рішення Європейського суду з прав людини "Стретч проти Сполученого Королівства" від 24 червня 2003 року майном у значенні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. За висновком Суду в зазначеній справі "наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила". Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце "непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції".

Таким чином, самі по собі можливі допущені органами публічної влади порушення не можуть бути безумовною підставою для визнання недійсними розпоряджень про передачу земельних ділянок та повернення спірного майна державі в порушення права власності набувачів, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки осіб, яким земельні ділянки були передані у власність. Однак в судовому засіданні обставин, що вказують на наявність винної, протиправної поведінки осіб, яким земельні ділянки були передані у власність не встановлені. Зокрема відсутність таких обставин підтверджується рішенням науково-технічної ради Київського обласного головного управління земельних ресурсів (т.6 а.с.5-6).

За таких обставин підстав для задоволення позову не вбачається.

Одночасно необхідно зазначити, що відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

Частиною 1 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки Державне підприємство "Клавдіївське лісове господарство" знало про вилучення земельних ділянок в 2006 році (т.9 а.с.206-215), то звернення до суду з позовними вимогами на захист прав та інтересів Державного підприємства "Клавдіївське лісове господарство" могло бути в межах загальної позовної давності встановленої тривалістю у три роки, тобто по 2010 рік.

Щодо Кабінету Міністрів України, то необхідно зазначити, що повноваження щодо надання у користування та у власність земельних ділянок лісогосподарського призначення площею понад 1 гектар, виникли у КМ України після викладення Лісового кодексу України в новій редакції 2006 року. Кабінет Міністрів України повинен був вжити заходи передбачені п.7 Розділу VIII "ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ" Закону України "Про внесення змін до Лісового кодексу України" №3404-IV від 08 лютого 2006 року. Відповідно до ст.1 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу безпосередньо та через міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Раду міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві державні адміністрації, спрямовує, координує та контролює діяльність цих органів. Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що до основних завдань Кабінету Міністрів України належить, крім іншого, спрямування та координація діяльності міністерств, інших органів виконавчої влади, здійснення контролю за їх діяльністю.

Таким чином, Кабінет Міністрів України належним чином виконуючи свої повноваження щодо розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення та належним чином здійснюючи контроль за діяльністю, в тому числі, обласних державних адміністрацій, повинен був знати про прийняття обласною державною адміністрацією оскаржуваних рішень, а відтак звернення до суду з позовними вимогами на захист прав та інтересів Кабінету Міністрів України могло бути в межах загальної позовної давності встановленої тривалістю у три роки, тобто по 2010 рік.

Враховуючи викладене, звернення до суду в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Державного підприємства "Клавдіївське лісове господарство" в березні 2015 року відбулось зі спливом строку позовної давності, що враховуючи заяви відповідачів, в тому числі заяву Київської ОДА, заяву СТ "Полісся-2006", є підставою для відмови в задоволенні позову.

Однак, оскільки в задоволенні позову відмовлено внаслідок його необґрунтованості, то підстав для застосування наслідків спливу позовної давності не вбачається.

Керуючись ст. 10,11,209,212-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави, уповноваженими органами якої є: Кабінет Міністрів України, Державне підприємство "Клавдіївське лісове господарство" відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційні скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий-суддяД.УнятицькиУнятицький