Дата документу 06.11.2017
Справа № 334/2126/17
Провадження № 2-о/334/88/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Добрєва М.В., при секретарі Матвієнко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю, заінтересована особа - Запорізька міська рада,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту його проживання зі своєю матір'ю, ОСОБА_2 на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою АДРЕСА_1. Встановлення зазначеного факту необхідно для оформлення спадщини після померлої.

У судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2

Свідки, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які були сусідами ОСОБА_2, підтвердили факт проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3, разом з його матір'ю ОСОБА_5 на час її смерті у ІНФОРМАЦІЯ_3

Суд заслухавши пояснення заявника та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження №294016, виданим Орджонікіджевським відділом ЗАГС м. Запоріжжя 22.12.1977року. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача - ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_2. Батьки позивача перебували в шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 1976 року в Орджонікідзевському відділу ЗАГС м. Запоріжжя, актова запис № 653.

Після смерті ОСОБА_6 залишилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_4 який належав йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченому державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, Лейко С.А., реєстраційний № 3-759 та іншого майна.

На час смерті батька ОСОБА_2 проживала з ним та була зареєстрована в житловому будинку АДРЕСА_5 що підтверджується копією домової книги. До нотаріусу з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка не зверталась, але відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою що прийняла спадщину.

На час смерті ОСОБА_2, позивач постійно проживав разом з нею в житловому будинку АДРЕСА_6 , вказаний факт підтверджується довідкою №301 Голови квартального комітету №13 від 16.03.2017року та поясненнями наданими свідками, однак з 1994 року був фактично зареєстрований за адресою АДРЕСА_2

Встановлення даного факту необхідно для прийняття спадщини після матері.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: «Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо».

Відповідно до п. 23 вказаної постанови: «Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини».

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і Кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року доказами постійного проживання разом із спадкодавцем можуть бути довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом із ним, реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або у будинковій книзі, інші документи, які підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги викладені у заяві ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 на час її смерті, найшли підтвердження законними та обґрунтованими доказаним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 212-215, 256 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на час її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_7

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особа, без участі якої було постановлено рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Добрєв М. В.