АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 549/310/17 Номер провадження 22-ц/786/2686/17Головуючий у 1-й інстанції Крєпкий С. І. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

головуючого судді : Хіль Л.М.

суддів : Лобова О.А., Мартєва С.Ю.

секретар Колодюк О.П.

за участі ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 22 вересня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та просив зменшити аліменти, що стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 частини усіх видів заробітку щомісяця до ? частини.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 09.12.2008 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.12.2008 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 20.02.2017 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.02.2017 до досягнення дітьми повноліття.

Вказує, що всупереч вимогам ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір аліментів, які стягуються з нього, перевищує 50% і становить 58%, він прикладає багато зусиль для забезпечення спілкування його дітей між собою, рівності відносин, а тому враховуючи викладене та з метою запобігання в майбутньому будь-яких матеріальних конфліктів між ними розмір стягуваних з нього аліментів має бути зменшено.

Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 22 вересня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, а саме залишення поза увагою законодавчого обмеження на розмір відрахування із заробітної плати.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2008 року з ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3 стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а.с.25).

На підставі рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 20.02.2017 року з позивача стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.02.2017 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.26-28).

Позивач працює в Чорнухинському ВП ГУНП в Полтавській області на посаді начальника сектору патрульної поліції. Сукупний дохід починаючи з липня 2016 року по червень 2017 року включно становить 116 189,43 гривень, з них 45 210,31 гривень сплачено аліментів (а.с.10).

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення його здоров'я або наявності інших істотних обставин, які унеможливлюють сплату ним аліментів у розмірі, визначеному рішенням суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Апелянтом не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що його матеріальний стан або стан здоров'я змінився з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, що перешкоджає йому здійснювати їх сплату у розмірі, визначеному судом. Жодних доказів про наявність інших істотних обставин ним також не надано.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що утримання аліментів із заробітної плати ОСОБА_2 у розмірі 58% її загального розміру суперечить вимогам ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження».

Проте, такі доводи не узгоджуються із вищевказаною нормою матеріального права.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Таким чином, враховуючи, що загальний розмір відрахувань на сплату аліментів із заробітної плати ОСОБА_2 не перевищує 70%, вимоги його позовної заяви є безпідставними, що вірно було визначено місцевим судом.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість, ОСОБА_2 наведено не було.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 22 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: --//-- Л.М. Хіль

Судді --//-- О.А. Лобов

--//-- С.Ю. Мартєв

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: Л.М. Хіль