Справа № 450/2928/17 Провадження № 2/450/1782/17
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадженя

30 жовтня 2017 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

26.10.2017 року ОСОБА_1 в порядку цивільного судочинства звернулася в суд з даною позовною заявою та просить визнати незаконною бездіяльність голови Лапаївської сільської ради Пустомитівського району з розгляду її заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами Лапаївської сільської ради, та зобовязати Лапаївську сільську раду розглянути на черговій сесії питання про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки.

Відповідно до п.п.1,3 ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст. 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Із змісту поданої позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона оскаржує відмову сільського голови у надання їй дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з підстав відсутності на території сільської ради вільних земель.

Частиною першою статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (ч.1 ст. 116 ЗК).

За правилами частини першої статті 123 ЗК надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, передбачених статтею 122 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що відповідач при ухваленні оскаржуваного рішення здійснював владні управлінські функції, оскільки в цих правовідносинах він реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльності, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 16.01.2016 року №824/167/15-а та від 07.06.2016 року № 820/3507/15.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі і обовязок субєкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не в порядку цивільного судочинства. Тому у відкритті провадження слід відмовити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», позивачеві слід повернути сплачену ним суму судового збору.

Розяснити позивачу, що він має право звернутися до суду із вказаним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 15, п. 1 ч. 2 ст.122, 293 ЦПК України, ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», суддя,-

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн., сплачений на поточний рахунок №0390 ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО 825014, згідно квитанції № 2 від 23.10.2017 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.Є.Мусієвський