Справа № 415/2191/17
Провадження № 2/415/1019/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.17 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Коваленко Н.В.,

за участю: секретаря судового засідання Данько Л.С.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, третя особа ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, третя особа ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 01 лютого 2017 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_3, на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, за рішенням Лисичанського міського суду від 25 серпня 2009 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Утримувані з позивача аліменти загалом становлять біль половини його заробітку. На підставі викладеного просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього, на підставі рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 25 серпня 2009 року на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2, в судовому засіданні проти позову заперечувала, зазначивши, що ОСОБА_1 мешкає з ОСОБА_2 у них спільний бюджет. Крім того, ОСОБА_2 отримує виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а позивач сама виховує дитину тому їй потрібні кошти. Зазначила, що останній рік відповідач стабільно сплачує аліменти. І до того сплачував коли влаштовувався на роботу.

Третя особа ОСОБА_3, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб, які беруть участь у справі та прибули у судове засідання, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 25 серпня 2009 року, стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 13.07.2009 року і до досягнення дитиною повноліття, копія рішення наявна в матеріалах справи. Рішення набрало законної сили.

Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Головного у територіального Луганській області було зареєстровано шлюб 17 червня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6, про що зроблено відповідний актовий запис №133, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловіку - Колін, дружині ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД 223124 виданого 17.06.2016 року.

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕД № 381400, виданого 25 жовтня 2016 року Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, 21 жовтня 2016 року народився ОСОБА_4, батьком якого записаний ОСОБА_1, матірю ОСОБА_3.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 01 лютого 2017 року, стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 23.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 23.12.2016 року і до досягнення дитиною трьох років, тобто до 21.10.2019 року.

Згідно довідки виданої Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначенням Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганські області ОСОБА_1 займає посаду фельдшер, загальна сума доходу з грудня 2016 року по травень 2017 року складає 54263,98 грн. з урахуванням податків та зборів, з них сплачені аліменти у розмірі 18706,07 грн. :

-грудень 2016 року нарахована заробітна плата 8472,09 грн., а сплачені аліменти 1736,78 грн.;

-січень 2017 року нарахована заробітна плата 5598,67 грн., а сплачені аліменти 1147,73 грн.;

-лютий 2017 року нарахована заробітна плата 9995,87 грн., а сплачені аліменти 1360,64 грн.;

-березень 2017 року нарахована заробітна плата 8935,34 грн., а сплачені аліменти 4278,97 грн.;

-квітень 2017 року нарахована заробітна плата 12256,30 грн., а сплачені аліменти 5869,30 грн.;

-травень 2017 року нарахована заробітна плата 9005,71 грн., а сплачені аліменти 4312,65 грн.

Вирішуючи справу по суті, суд враховує наступні норми закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно приписів ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України).

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Також, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення ЄСПЛ від 22.03.2012 ОСОБА_7 (Konstantin Markin) проти Російської Федерації (скарга № 30078/06), «Європейський Суд також нагадує, що досягнення гендерної рівності у даний час є головною метою країн - учасників Ради Європи, і лише особливо важливі причини можуть слугувати тому, щоб відмінність у ставленні могло вважатися сумісним із Конвенцією. Зокрема, посилання на традиції, загальні правила або переважаючу суспільну думку в окремій державі є недостатніми для виправдання відмінності у ставленні за ознакою статі (п.127). Що стосується доводу про особливу соціальну роль жінок у вихованні дітей, європейський Суд зазначає, що у справі "Петровіц проти Австрії" він вказував на поступову еволюції суспільства в сторону більш рівного розподілу обов'язків чоловіків і жінок по вихованню дітей (п.139).

При вирішенні даної справи, суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Враховуючи вищезазначене, також вимоги ст. 213 ЦПК України, згідно якої рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, виходячи з принципу розумності та справедливості, беручи до уваги те, що позивач, окрім аліментів, які він сплачує на утримання доньки - ОСОБА_5, з 13 липня 2009 року у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісяця, з нього ще стягнуто аліменти на утримання його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісяця, а також на утримання його дружини ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісяця до досягнення дитиною трьох років, з метою забезпечення рівності сторін по забезпеченню дитини, недопущення дискримінації позивача та перекладання на нього усього тягаря матеріального утримання дитини, зважаючи на бажання позивача добровільно, а не примусово надавати кошти на утримання дитини, разом з тим, враховуючи також те, що зменшення розміру аліментів має забезпечити і розумні матеріальні потреби дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Суд також вважає за необхідне окремо відзначити, що згідно зі ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує те, що позивач просив залишити сплату судових витрат за ним, отже, вважає за можливе судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 223, 294, 296 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 192 Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, третя особа ОСОБА_3 задовольнити.

Зменшити стягнення аліментів з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішення законної сили.

Визнати недійсним з дня набрання цим рішенням законної сили виконавчий лист № 2-1683, виданий Лисичанським міським судом Луганської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 12 червня 2017 року.

Суддя Н.В. Коваленко