АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/1979/17 Головуючий 1 інстанції Нечипоренко І.М.
Справа: № 619/4132/15-ц Доповідач Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Сащенко І.С.

суддів Овсяннікової А. І., Коваленко І.П.,

за участю секретаря Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобовязання вчинити певні дії, знесення будівель, споруд, штучних водойм, заборону вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила:

- зобовязати ОСОБА_1 відновити свій паркан на межі земельної ділянки між домоволодіннями №19 та №21 по вул. Ак Павлова в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, що належать їй та відповідачу, згідно визначених меж між домоволодіннями;

- знести штучні водойми та вольєри, що розміщені на межі між даними домоволодіннями на відстані менше ніж 25 м від межі між земельними ділянками;

- заборонити відповідачу на відстані менше ніж 25 м від межі між земельними ділянками утримувати та вирощувати диких та декоративних птахів;

- знести сарай (літ. Б,З,Г), в якому утримуються птахи, розташований на відстані 1 метру від належного їй будинку.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона є власницею домоволодіння по вул. Ак. Павлова у смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області. ОСОБА_1 проживає у домоволодіння №21 по вул. Ак. Павлова. На своєму подвір'ї відповідач встановив вольєри для утримання птахів та утворив дві штучні водойми. У вольєрах останній утримує та розводить понад 12 видів птахів у кількості понад 300 особин, вказане призводить до псування родючості земельної ділянки позивача, з території сусіда до неї доносяться неприємні запахи, птахи здіймають постійний шум. Вважає, що своїми діями відповідач порушує її право на нормальне життя як сусіда, навколо забруднюється повітря та ґрунт.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала.

Відповідач позовні вимоги не визнав.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 17 січня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Постановлено зобовязати ОСОБА_1 перенести вольєри для утримання птахів, які розташовані на земельній ділянці №21 по вул. Ак Павлова в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області на відстань від житлового будинку №19 по вул. Ак Павлова в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області належного ОСОБА_2 не менш ніж на 15 метрів. Заборонено ОСОБА_1 утримувати у сараї літ. «Б» (з погрібом літ. «Г») та сараї літ. «З», птицю чи інших тварин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає що, посилання суду на положення Закону України «Про Благоустрій населених пунктів» поширюється на відносини у сфері благоустрою громадських місць і не регулює відносини між власниками приватного сектору.

ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права в своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Зазначає, що відповідно до положення ДБН 360-92 Містобудування, на які послався суд у своєму рішенні, Державні будівельні норми «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень» поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень України. А належні відповідачу будівлі збудовані значно раніше і ніколи не реконструювались.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить скарги такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 частково, суд першої інстанції виходив із того, що позивач, утримуючи птицю, порушує права позивача, якому завдаються незручності повязані з неприємними запахами та шумовим забрудненням, викликані утриманням птахів, що впливає на її нормальний ритм життя.

Судова колегія з таким висновком погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Встановлено, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08.12.2010 року Дергачівською державною нотаріальною конторою, належить житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка розміром 0,0840га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: смт Солоницівка вул. Академіка Павлова, 19 (а.с.9-10).

Власником житлового будинку №21 по вул. Ак. Павлова в смт Солоницівка є відповідач ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 26.01.2000 року, посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою (а.с.48).

Актом від 20.12.2003 року було встановлено та погоджено межі земельної ділянки громадянки ОСОБА_3 за адресою: смт Солоницівка вул. Ак. Павлова, 19 (а.с.19).

Під час обстеження території домоволодіння по вул. Ак. Павлова, 19 в смт Солоницівка, Дергачівського району, Харківської області спеціалістами ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області було підтверджено факт розміщення вздовж межі домоволодіння, з боку домоволодіння ОСОБА_1 (вул. Ак. Павлова, 21, смт Солоницівка, Дергачівського району, Харківської області) приміщень та вольєрів для утримання свійської та декоративної птиці. Санітарно-захисна зона між обєктами для утримання птиці і межею житлової забудови відсутня. Під час обстеження птахи створювали звуки характерні для їх видів. Був відчутний запах характерний для місць утримання птиці. Було видно, що в окремих вольєрах утримуються папуги, кури, індокачки, чорні лебеді. З території домоволодіння №19 встановити загальну кількість птиці, їх клінічний стан та кількість обєктів, в яких утримується птиця встановити не можливо. Було надане усне розяснення, що згідно п. 5.4. «Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів», затверджених наказом Міністерства охорони здоровя від 19.06.96 №173, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.07.1996р. за №379/1404, промислові, сільськогосподарські та інші об'єкти, що є джерелами забруднення навколишнього середовища хімічними, фізичними та біологічними факторами, при неможливості створення безвідходних технологій повинні відокремлюватись від житлової забудови санітарно-захисними зонами. Мінімальна санітарно-захисна зона визначена в додатку №5 цих правил. Шириною санітарно-захисної зони вважається відстань між територією сільськогосподарського підприємства та межею житлової забудови поселення. Згідно даних Дергачівської районної лікарні ветеринарної медицини на протязі 2016 року птиця, яку утримує ОСОБА_1 не досліджувалася на інфекційні хвороби та не піддавалася щепленню проти Ньюкаслської хвороби птиці (а.с.127-128).

Згідно довідки перевірки дотримання вимог санітарного законодавства Управління Держпродспоживслужби в Дергачівському районі від 16.05.2016 року в присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було проведено розгляд скарги ОСОБА_4 щодо погіршення умов проживання, а саме: шум від свійської птиці, сморід та поява кліщів, що повязує з утворенням птахоферми на подвірї у сусіда ОСОБА_1, який мешкає за адресою Харківська область, Дергачівський район, смт. Солоницівка, вул. Ак. Павлова 21. Під час виїзду встановлено, що у господарстві ОСОБА_1 утримується птахопоголівя, як свійських так і екзотичних птахів. Зі слів власника, кількість птахів приблизно сягає 174 голів, а саме: фазани - 30 голів; кури «Бентамки декоративні» - 40 голів, «Лігорн» -16 голів, індик - 1; лебідь чорний - 16 голів; качки декоративні «Каролінки» та «Мандаринки» - 50 голів, «Пеганки» - 3; папуги «Розелли пістрі» - 18 пар. На присадибній території, на відстані приблизно 15 метрів від жилої будівлі розташовано 2 пташники по типу вольєру (площею приблизно 10x5 метрів, виготовлені з сітки з вічками 2x2 сантиметри), клітки розділено на секції (стінки якої з вічками 1x3сантиметри). Також в наявності сарай, в якому знаходяться 14 куриць та 2 півні породи «Лігорн», що розташований на межі між двома володіннями на відстані 1 метру до будинку ОСОБА_4 (що є порушенням ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень» п. 3.26). Клітки в місцях утримання птиці забезпечені кормушками та поїлками. Годівля та забезпеченість водою птиці достатня, прибирання годівниць та видалення посліду проводиться своєчасно. На момент перевірки послід збирається в купи поруч з вольєрами. При візуальному огляді птиці через сітки, хворих не виявлено. Згідно наданого акту від 02.10.2015 Вільшанським ДЛВМ птиця привита вакциною проти Ньюкасльської хвороби птиці із штабу «Полімун-НК-Клон-124» (а.с.129).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №2924/811 від 31.08.2016 року, проведеної на виконання ухвали суду, було встановлено порушення меж землекористування між земельними ділянками №19 та №21 по вул. Ак. Павлова в смт Солоницівка. Зазначити як повинна проходити межа і як усунути порушення меж не уявляється можливим. Господарські будівлі та споруди, що розташовані на території земельної ділянки №21 не відповідають будівельним нормам і правилам, оскільки, як зазначено в дослідницькій частині, під час натурного обстеження встановлено, що на території домоволодіння №21 по вул. Академіка Павлова в смт. Солоницівка знаходяться вольєри для утримання птахів. Дані споруди не мають фундаментів, підлога - ґрунт, стіни з сітки. Два з вольєрів мають у своєму складі штучні водоймища. Проектна документація на дані будівлі відсутня. Частина вольєрів знаходиться на відстані менше 1.0 м від домоволодіння №19 по вул. Академіка Павлова в смт Солоницівка. Дані вольєри мають бути перенесені вглиб домоволодіння, на відстань не менше 1,0 м від сусіднього домоволодіння, із збереженням санітарних та протипожежних вимог. Крім того, на території домоволодіння №21 є сарай для птиці, який знаходиться на відстані 1 м від будинку ОСОБА_4 Оскільки відповідно до вимог ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" відстань між житловим будинком та будівлями з тваринами має становити не менше ніж 15 м, даний сарай не може використовуватися для утримання птахів. Межі земельної ділянки згідно державного акту домоволодіння №19 по вул. Ак. Павлова фактичному розташуванню меж, та межам виділеної земельної ділянки рішенням виконкому Дергачівського району від 21.03.1958 року не відповідають. Зазначити як повинна проходити межа і як усунути порушення меж не уявляється можливим (а.с.99-115).

Відповідно до положень ст.ст. ст.317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані, зокрема забезпечувати використання землі за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства.

При цьому відповідно до положень ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Згідно ст. 104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Таким чином, суд першої інстанції, керуючись вимогами ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" , згідно яких відстань між житловим будинком та будівлями з тваринами має становити не менше ніж 15 м, дійшов обґрунтованого висновку про порушення відповідачем прав позивачки та необхідність перенесення вольєрів для утримання птиці на зазначену відстань від житлового будинку позивачки, а також заборонити утримання птиці у сараї літери літ. «Б» (з погрібом літ. «Г») та сараї літ. «З», які відповідно до даних технічного паспорту на домоволодіння №21 по вул. Академіка Павлова в смт Солоницівка розташовані на відстані менше 15м від житлового будинку №19 по вул. Ак. Павлова в см Солоницівка .

Посилання ОСОБА_2 на те, що вольєри для утримання птахів мають бути перенесені на відстань 25 м від її будинку у відповідності до до п. 5.4. «Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів», судовою колегією не приймаються, оскільки вказані положення правовідносини, що виникли між сторонами, не регулюють. Розведення птахів ОСОБА_1 на своєму подвірї у розумінні Закону України «Про особисте селянське господарство» не є виробничою територією. Вказані обставини підтверджуються листом Дергачівської обєднаної ДПІ ГУДФС у Харківській області від 04.09.2015 року, відповідно до ознак ведення робіт, які відносяться до підприємницької діяльності та використання праці найманих осіб за адресою відповідача не встановлено (а.с.28).

Доводи відповідача про те, що заборона утримувати птахів і тварин на відстані, меншій за 15 м, є неприйнятною через відсутність відповідних господарських споруд для утримання птахів на території домоволодіння, які б знаходились на вказаній відстані, на висновки суду не впливають.

Безпідставним є і посилання на те, що норми ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" не можуть бути застосовані до правовідносин, що виникли між сторонами.

Зазначеними нормами встановлено допустиму відстань між житловим будинком та будівлями з тваринами, утримання яких у зазначених сараях відповідач не спростовує. Використання сараїв в інших цілях зазначеним нормам не суперечить.

Що стосується вимог про знесення штучних водойм, які погіршують стан родючості земель на її земельній ділянці, жодних доказів на підтвердження порушення її прав шляхом забруднення ґрунтів ОСОБА_2 не надано.

Крім того, із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що відповідачу заборонено утримувати птахів на відстані менше 15 м від будинку позивачки.

Також судова колегія погоджується з рішенням суду щодо відмови у задоволенні вимог про покладення на відповідача зобовязання відновити свій паркан на межі між земельними ділянками.

Згідно з п.3.19* ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (Далі - ДБН 360-92) поверховість забудови, граничні розміри житлових будинків, площа забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок, благоустрою території встановлюються місцевими правилами забудови.

За ст. 106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. Витрати на встановлення суміжних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними.

З огляду на викладене, встановлення меж земельних ділянок є добровільним рішенням власників цих земельних ділянок та здійснюється за їх згодою.

Вимог, зазначених у ст.106 ЗК України, які б були підставою для зобовязання відповідача встановити паркан, судовою колегією не встановлено.

Доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів, повно та всебічно досліджених судом першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді