справа № 179/1553/15-ц
провадження № 2/179/538/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року суддя Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Заявник в заяві посилається на те, що до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області подана позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення збитків за незаконне використання земельної частки (паю).

Заявник зазначає, що в результаті самовільного зайняття відповідачем його земельної ділянки призвело до втрати надходжень від власності, що може приносити дохід.

Заявникові відомо, що відповідач має у власності земельну ділянку, яка розташована на території Оленівської сільської ради та має кадастровий № :01:001:0629.

Заявник вважає, що необхідно накласти арешт на все майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову необхідно відмовити за наступних підстав.

Статтею 151 ЦПК України встановлено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Із матеріалів доданих до позовної заяви відсутні відомості того, що майно зазначене в заяві належить відповідачеві та вартість майна на яке необхідно накласти арешт співмірна із сумою збитків заявлених позивачем, доказів того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення щодо стягнення збитків суду не надано.

Керуючись ст. 151 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення збитків за незаконне використання земельної частки (паю) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.А.Ковальчук