Справа № 643/2228/17
Провадження № 2/643/2798/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2017 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Погасій О.Ф., за участю секретаря Бровкіної М.І.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 16 лютого 2017 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту, що померла 28.09.2007 року ОСОБА_2 є його матірю; про встановлення факту, що померла 28.09.2007 року ОСОБА_2 та померлий 30.04.2016 року ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.09.1981 року; та про визнання за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння № 21 по вїзду Загородньому у м. Харкові, яке складається з житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ. «а» загальною площею 60 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м., сараїв літ. «Б» та літ. «Ж», огорожі 1,2,3, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, померлої 28.09.2007 року та після смерті батька ОСОБА_3, померлого 30.04.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.12.1998 року помер його дід ОСОБА_4, який постійно проживав та був зареєстрований по вїзду Загородньому,21 у м. Харкові. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вїзду Загородньому,21 у м. Харкові. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 були його діти: дочка - мати позивача ОСОБА_2 та син дядько позивача ОСОБА_5, які спадщину після свого батька прийняли, так як проживали та були зареєстровані зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини спадкоємці не зверталися. 28.09.1999 року ОСОБА_5, який постійно проживав та був зареєстрований по вїзду Загородньому,21 у м. Харкові помер, після його смерті відкрилася спадщина ? частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по вїзду Загородньому,21 у м. Харкові. Спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_5 не було, спадкоємцем другої черги була його рідна сестра, а мати позивача ОСОБА_2, яка фактично прийняла спадщину після смерті свого брата, так як проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 28.09.2007 р. ОСОБА_2, яка постійно проживала та була зареєстрована по вїзду Загородньому,21 у м. Харкові померла. Після її смерті відкрилася спадщина житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вїзду Загородньому,21 у м. Харкові. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 були: її син, позивач, та ОСОБА_3 її чоловік і батько позивача. Спадщину після смерті ОСОБА_2 позивач прийняв, так як проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, крім того він звернувся у встановлений законом строк до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Батько позивача ОСОБА_3 спадщину після смерті своєї дружини прийняв, так як проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 30.04.2016 року ОСОБА_3 помер. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина ? частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташована по вїзду Загородньому,21 у м. Харкові. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є позивач, який спадщину після смерті свого батька прийняв, так як проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Під час оформлення спадщини зясувалось, що відсутній правовстановлюючий документ на домоволодіння по вїзду Загородньому,21 у м. Харкові, оскільки дід позивача ОСОБА_4 не зареєстрував своє право власності на домоволодіння в бюро технічної інвентаризації після закінчення будівництва. Крім відсутності правовстановлюючого документа на спірне домоволодіння, під час збирання документів для оформлення спадщини зясувалося, що у свідоцтві про смерть матері позивача її прізвище записано «Волосник», у свідоцтві про смерть батька позивача його прізвище записано «Волоснік», а прізвище позивача у паспорті записано «Волоснік». Позивач вважає, що це сталося через невірний переклад його прізвища зі свідоцтва про народження, яке виписано російською мовою.

Позивач та його представник ОСОБА_6, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.11, 94) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві.

Представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, про що виклала у письмовій заяві.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, причину неявки суду не повідомив. В звязку з чим суд визнає неявку відповідача в судове засідання неповажною та вирішує справу на підставі наявних в ній доказів.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положенням ст.224 ЦПК України.

Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали, що померла ОСОБА_2 та померлий ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, позивач ОСОБА_1 є їх сином, вони разом проживали за адресою: м. Харків, вїзд Загородній, 21.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, покази свідків, та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 12 грудня 1998 року помер дід позивача ОСОБА_4, який постійно проживав та був зареєстрований по вїзду Загородньому,21 у м. Харкові (а.с.36).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вїзду Загородньому,21 у м. Харкові.

Зазначений житловий будинок по вїзду Загородньому,21 у м. Харкові ОСОБА_4 побудував на земельній ділянці площею 420 кв.м., наданій йому на підставі рішення виконкому Сталінської райради депутатів трудящих № 155 від 11.07.1958р. На підставі вказаного рішення був складений Акт зазначення меж земельної ділянки від 30.08.1958 року та був укладений договір від 15.09.1958 року про надання у безстрокове користування земельної ділянки по вїзду Загородньому,21 у м. Харкові для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності (а.с.22-26).

Після закінчення будівництва ОСОБА_4 не зареєстрував своє право власності на домоволодіння в бюро технічної інвентаризації.

Як вбачається з довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 1010371 від 24.10.2016 року інформація про власника житлового будинку з надвірними будівлями по вїзду Загородньому,21 у м. Харкові відсутня (а.с.21).

На час будівництва ОСОБА_4 спірного житлового будинку, питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної ОСОБА_9 СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю i будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність Указом Президії Верховної ОСОБА_9 СРСР від 22.02.1988 року № 8502-II та прийнятою відповідно до цього Указу ОСОБА_9 Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_9 СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю i будівництво індивідуальних житлових будинків», які зокрема визначали умови та правові наслідки будівництва.

Відповідно до ст.1 Указу від 26 серпня 1948 року - кожен громадянин i кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до пяти як у місті, так і поза містом.

Відповідно до п. 2 ОСОБА_9 від 26 серпня 1948 року - земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст,селищ, держземфонду i земель держлісфонду у безстрокове користування, а i на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Виходячи з вимог законодавства, що діяло на час будівництва спірного житлового будинку, підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Вказані правові акти не повязували виникнення права власності на будинок з проведенням його реєстрації.

Відповідно до положень ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст.4 вищевказаного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу шість місяців, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 були його діти: дочка - мати позивача ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_10 та син дядько позивача ОСОБА_5. Дружина спадкодавця ОСОБА_4 ОСОБА_11 померла 12.05.1997 року (а.с.37-39, 40).

Спадщину після свого батька ОСОБА_2 та ОСОБА_5 фактично прийняли, так як проживали та були зареєстровані зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копією будинкової книги (а.с.30-34). До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини спадкоємці не зверталися.

28 вересня 1999 року ОСОБА_5, який постійно проживав та був зареєстрований по вїзду Загородньому,21 у м. Харкові помер (а.с.39а).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина ? частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по вїзду Загородньому, 21 у м. Харкові.

Спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_5 не було, спадкоємцем другої черги була його рідна сестра, та мати позивача - ОСОБА_2.

Спадщину після смерті свого брата ОСОБА_2 прийняла фактично.

28 вересня 2007 року ОСОБА_2 померла (а.с.41).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вїзду Загородньому, 21 у м. Харкові.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_3.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 позивач фактично прийняв, так як проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується повідомленням КП «Жилкомсервіс» від 27.12.2016р. та у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с.35, 48).

Батько позивача ОСОБА_3 спадщину після смерті своєї дружини фактично прийняв, так як проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується повідомленням КП «Жилкомсервіс» від 27.12.2016р. (а.с.48).

30 квітня 2016 року батько позивача ОСОБА_3 помер (а.с.42).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина ? частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташована по вїзду Загородньому,21 у м. Харкові.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є його син ОСОБА_1, який фактично прийняв спадщину, так проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується повідомленням КП «Жилкомсервіс» від 27.12.2016р. (а.с.35).

Згідно повідомлення Одинадцятої ХДНК та ОСОБА_7 зі Спадкового реєстру, свідоцтва про право на спадщину після померлих ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 не видавались; інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутня.

Згідно технічного паспорту КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» житловий будинок № 21 по вїзду Загородньому в м. Харкові складається з житлового будинку літ.«А-1» з прибудовою літ. «а» загальною площею 60 кв.м., житловою площею 34,3кв.м., сараїв літ.«Б» та літ.«Ж», огорожі № 1, 2,3 (а.с.27-29), та є спадковим майном.

Як зазначено у ОСОБА_9 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно.

Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт, що має юридичне значення та встановити факт родинних відносин між фізичними особами.

Факт, що померла 28.09.2007 року ОСОБА_2 є матірю позивача ОСОБА_1, а також факт, що померла 28.09.2007 року ОСОБА_2 та померлий 30.04.2016 року ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.09.1981 року підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу 18.09.1981 р. між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтвом про смерть ОСОБА_2, свідоцтвом про смерть ОСОБА_3, свідоцтвом про народження ОСОБА_1, копією паспорта ОСОБА_1, повідомленням КП «Жилкомсервіс» від 27.12.2016р. (а.с.35, 40-44), та показами свідків.

Факт, про встановлення якого просить позивач, має для нього юридичне значення, оскільки необхідний для оформлення спадщини після смерті померлих батьків.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані, доведені та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 331, 1216, 1218, 1220, 1261, 1262, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 169, 197 ч.2, 212-215, 224-226, ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, яка померла 28 вересня 2007 року, є матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановити факт, що ОСОБА_2, яка померла 28 вересня 2007 року та ОСОБА_3, який помер 30 квітня 2016 року, перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 1981 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_1, право власності на ? частину домоволодіння № 21 по вїзду Загородньому у м. Харкові, яке складається з житлового будинку літ.«А-1» з прибудовою літ. «а» загальною площею 60 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м., сараїв літ.«Б» та літ.«Ж», огорожі № 1, 2,3, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 28 вересня 2007 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_1, право власності на ? частину домоволодіння № 21 по вїзду Загородньому у м. Харкові, яке складається з житлового будинку літ.«А-1» з прибудовою літ. «а» загальною площею 60 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м., сараїв літ.«Б» та літ.«Ж», огорожі № 1, 2,3, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 30 квітня 2016 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги позивачем, якщо скаргу не було подано, та подання письмової заяви про перегляд заочного рішення відповідачем. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ф. Погасій