Справа №265/6266/17
Провадження №2/265/1653/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєва І. М.,

за участю секретаря судового засідання - Розсоха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Будівельно Монтажна Фірма «Азовстальбуд», про стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації заробітної плати, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Будівельно Монтажна Фірма «Азовстальбуд» (далі по тексу ПАТ «БМВ «Азовстальбуд», про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 28 липня 1982 року по 16 січня 2017 року працювала в ПАТ«БМФ Азовстальбуд», звільнилася на підставі п.5 ст.36 КЗпП України, за переведенням на іншу роботу. На день звільнення підприємство мало перед ним заборгованість по заробітній платі в сумі 5300,68 гривень, але розрахунок при звільненні з ним проведений не був. Окрім того, вказував, що з вересня 2015 року відповідач перестав нараховувати та сплачувати йому індексацію заробітної плати, у звязку з чим утворилась заборгованість по індексації за період з вересня 2015р. по січень 2017 р. включно, в сумі 13835,04 гривень.

Посилаючись на діюче законодавство, просив суд стягнути з ПАТ ««БМВ «Азовстальбуд» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 5300,68 гривень, індексацію заробітної плати за період з вересня 2015р. по січень 2017р. включно в сумі 13835,04 гривень, компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату станом на 07 вересня 2017 р. в сумі 491,49 гривень та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на 07 вересня 2017 р. в сумі 20364,80 гривень

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача про у судове засідання не зявився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 233 КзПП України у разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь яким строком.

Згідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.

Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як вбачається з трудової книжки заповненої на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, він з 01 жовтня 2011 року по 16 січня 2017 року працював в Закритому Акціонерному Товаристві «БМФ «Азовстальбуд», яке 22 квітня 2011 року було реорганізоване ПАТ«БМФ «Азовстальбуд», на посаді інженера по компютерним системам. 16 січня 2017 року був звільнений на підставі п.5 ст. 36 КзПП України, за переведенням на іншу роботу. Вказані обставини підтверджені копією трудовою книжки.

Згідно довідки ПАТ«БМФ «Азовстальбуд» за № 08/253 від 14 вересня 2017 року, заборгованість підприємства по заробітній платі перед працівником ОСОБА_1 станом 07 вересня 2017 року становить 5300,68 гривень.

З огляду на наведене, суд вважає встановленим факт наявності заборгованості по заробітній платі саме у зазначеному розмірі, і саме зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача з відповідача ПАТ «БМФ «Азовстальбуд».

Щодо вимоги про стягнення з ПАТ«БМФ «Азовстальбуд» індексації заробітної плати, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про оплату праці" в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Індексація заробітної плати здійснюється на підставі ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078.

Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Структуру заробітної плати визначено у ст.2 Закону України "Про оплату праці", якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ст. 4 ЗУ Про індексацію грошових доходів населення від 3 липня 1991 року N 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (в редакції до 24.12.2015р.). Як зазначено у ст..2 ЗУ Про індексацію грошових доходів населення від 3 липня 1991 року Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, до таких доходів відноситься оплата праці (грошове забезпечення). Аналогічне міститься у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджено постановою КМУ від 17.03.2003р. № 1078(в редакції до 24.12.2015р.). Відповідно до п. 4 зазначеного Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Згідно п.5 вказаного Порядку У разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації (в редакції до 24.12.2015р.), при цьому індексація сплачується пропорційно відпрацьованому часу.

Відповідач, починаючи з вересня 2015 року позивачу не нараховував та не сплачував індексацію заробітної плати, базовий період не змінювався, підвищення заробітної плати (окладу, тарифу) не було, у звязку з чим утворилась заборгованість за період з вересня 2015р. по січень 2017 р.

В довідці ПАТ«БМФ «Азовстальбуд» за № 08/253 від 14 вересня 2017 року міститься розрахунок індексації по заробітній платі працівника ОСОБА_1 за період з вересня 2015 року по січень 2017 року включно, яка становить 13885,04 гривні. Вказаний розрахунок судом перевірений та, як встановлено судом проведений відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджено постановою КМУ від 17.03.2003р. № 1078.

Позивач в позові погодився з вказаним розміром нарахованої позивачем суми індексації заробітної плати за вказаний період.

Отже з відповідача необхідно стягнути на користь позивача індексацію заробітної плати за період з вересня 2015 року по січень 2017 року в сумі 13885,04 гривень, з утриманням з цієї суми податків та обовязкових платежів.

При цьому суд зауважує, що питання індексації заробітної плати та компенсації неодноразово розглядалося Конституційним Судом України, де він в своїх рішеннях (справа 1-13/2013 від 15.10.2013р.; 1-18/2013 від 15.10.2013р.; ) визначив наступне: «Право працівника на належну заробітну плату кореспондує обовязок роботодавця нараховувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат. Тому незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, працівник, у разі порушення законодавства про оплату праці, має право звернутися до суду про стягнення належної йому заробітної плати».

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків їх виплати, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів в зв'язку з порушенням строків їх виплати проводиться у випадку затримки на один та більше календарний місяць виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цього Закону.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв'язку з порушенням строків їх виплати» в редакції від 11 лютого 2003 року, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно зпостановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), згідно якого компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1.

Згідно з довідкою розрахунком ПАТ «АзовЗагальмаш» за № 08/251 від 14 вересня 2017 року, відповідачем нарахована компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату позивачу за період з жовтня 2016 року по січень 2017 року включно в сумі 491,49 гривень, без утримання з цієї суми передбачених законом податків та обовязкових платежів.

Вказаний розрахунок компенсаціє здійснено відповідачем відповідно з Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням термінів її виплати, тому сума 491,49 гривні підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як роз'яснено у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" № 13 від 24 грудня 1999 року, суд, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Суд також виходить з того, що, обов'язок із виплати заборгованості із заробітної плати покладається на роботодавця незалежно від прохання працівника про вказану виплату, оскільки ст. 117 КЗпП України застосовується у разі несвоєчасної виплати належних працівнику сум незалежно від наявності клопотання працівника про таку виплату. Вирішуючи спір в цій частині, суд також керується нормами ст.ст. 83, 94, 97 КЗпП України, ст.ст. 1, 15, 21 Закону України «Про оплату праці», щодо обов'язку власника або уповноваженого ним органу в першочерговому порядку виплачувати працівникові заробітну плату за виконану ним роботу у разі звільнення працівника. Така ж позиція викладена в Ухвалі Вищого Спеціалізованого Суду України за № 6-4379св10 від 23.02.2011 року.

Таким чином, вважаючи обґрунтованою вимогу позивача ОСОБА_1 щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суд вирішує питання про розмір стягуваної суми виходячи з наступного.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.99р. при визначені середньої заробітної плати слід керуватися Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р., якою затверджено порядок обчислення середньої заробітної плати.

Згідно абз. 3 та 4 розділу ІІ Порядку 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно абз. 1 п. 8 розділу ІІІ цього Порядку Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Позивач був звільнений 16 січня 2017 року, в день звільнення працював, розрахунок з ним станом на 07 вересня 2017 року не проведений, що сторони не заперечували.

Згідно довідки ПАТ«БМФ «Азовстальбуд» за № 08/252 від 14 вересня 2017 року, розмір середньоденної заробітної плати працівника ОСОБА_1 складає 127,28 гривень, що не заперечується позивачем. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнення станом на 07 вересня 2017 року складає 20364,80 гривень, виходячи з розрахунку 160 робочих днів х 127,28 = 20364,80 гривень. Саме зазначену суму позивач просив стягнути з відповідача на його користь.

Отже, в сенсі викладених обставин та наведених норм суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 20364,80 гривень, з утриманням з вказаної суми при її виплаті передбачених законом податків і зборів, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника.

У відповідності до положень ст.ст.79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача ПАТ «Азовстальбуд» на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

На підставі ст. ст. 47, 115, 116, 117 КЗпП України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Будівельно Монтажна Фірма «Азовстальбуд», про стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації заробітної плати, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Будівельно Монтажна Фірма «Азовстальбуд» (код ЄДРПОУ-01237193 ІПН - 91) на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, заборгованість по заробітній платі в сумі 5300 (пять тисяч триста) гривень 68 копійок, без утримання з цієї суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів; індексацію заробітної плати за період з вересня 2015 року по січень 2017 року включно в сумі 13885 (тринадцять тисяч вісімдесят вісімсот пять) гривень 04 копійок, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів при її виплаті; компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату за період з жовтня 2016 року по січень 2017 року включно, в сумі 491 (чотириста девяносто одну) гривню 49 копійок, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів при її виплаті; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на 7 вересня 2017 року в сумі 20364 (двадцять тисяч триста шістдесят чотири) гривні 80 копійок, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів при її виплаті.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Будівельно Монтажна Фірма «Азовстальбуд» (код ЄДРПОУ-01237193 ІПН - 91) на користь держави судовий збір у розмір 640 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено особами, які брали участь у розгляді справи в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя ______________________ І.М. Міхєєва.