АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/8093/2017 Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Музичко С.Г.,

Суддів - Рейнарт І.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі - Юрчуку С.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі відповідач просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву.

В обґрунтування вимог зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що всі виконавчі провадження за виконавчими документами, виданими Печерським районним судом м.Києва були закриті, а виконавчий лист, отриманий позивачем на підставі рішення від 15 жовтня 2010 року не пред'явлений до виконання.

Також посилається на те, що відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред'явлення до примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Печерського районного суду м.Києва від 15 жовтня 2010 року закінчився 15 жовтня 2013 року.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задавольнити, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для скасування арешту на спірне майно відсутні, так як рішення суду не виконане.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2007 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на належні ОСОБА_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3:

квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 213,4 кв.м.;

квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 279,1 кв.м.;

квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 210,8 кв.м.;

машиномісце НОМЕР_7 загальною площею 20,1 кв.м., що знаходиться в підземному автопаркінгу за адресою: АДРЕСА_1;

машиномісце НОМЕР_8 загальною площею 19 кв.м., що знаходиться в підземному автопаркінгу за адресою: АДРЕСА_1;

машиномісце НОМЕР_9 загальною площею 19 кв.м., що знаходиться в підземному автопаркінгу за адресою: АДРЕСА_1;

автомобіль марки CADILLAC ESCALADE, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2001 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2, тип кузова - джип;

автомобіль, марки BMW, реєстраційний номер НОМЕР_3, 2001 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_4;

автомобіль марки BMW, реєстраційний номер НОМЕР_5, 2002 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_6,

будь-яке інше майно, що належить відповідачу,

розрахунковий рахунок НОМЕР_10 а АБ «Райффайзенбанк Україна», МФО 3000528, відкритий на ім'я ОСОБА_2, а також грошові кошти, що належать відповідачу та знаходяться на інших рахунках, відкритих в будь-яких фінансово-кредитних установах.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 26.07.2007 року позов ОСОБА_3 задоволено, визнано недійсними угоди, укладені між ОСОБА_3 та ОСОБА_2: попередній договір про надання утримання від 20.12.2005 року; додаткову угоду №1 від 26.01.2006 року до попереднього договору про надання утримання; договір про надання утримання від 26.01.2006 року, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 126 250 000,00 грн. та 1 730,00 судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 11.09.2007 року рішення Печерського районного суду м.Києва від 26.07.2007 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 10.06.2009 року скасовано рішення Печерського районного суду м. Києва від 26.07.2007 року у справі № 2-1497/2007 та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11.09.2007 року, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 15.10.2010 року позов ОСОБА_3 задоволено, Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти, сплачені на виконання умов попереднього договору про надання утримання від 20.12.2005 року, додаткової угоди №1 до попереднього договору про надання утримання від 26.01.2006 року, договору про надання утримання від 26.01.2006 року в розмірі 126 250 000,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У лютому 2017 року відповідач звернулася до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2007 року, посилаючись на те, що стосовно ОСОБА_2 відсутні відкриті виконавчі провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 155 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову, в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ІванютоюІ. М. від 07.03.2017 року закінчено виконавче провадження № 5140318 з примусового виконанн виконавчого листа, виданого Печерським районним судом 21.09.2007 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 126 250 000,00 грн., 1 730,00 судових витрат (а.с.30 т.4).

Згідно відповіді Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 14.04.2017 року на адвокатський запит, інших виконавчих проваджень (виконавчих документів) де є стороною ОСОБА_2, на виконання не надходили та на виконанні у відділі не перебувають (а.с.58 т.4).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 21 Закону України «Про виконавчу службу», на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Відповідно до відповіді Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 20.04.2017 року № 10977-0-33-17, постановою від 07.03.2017 року виконавче провадження № 5140318 закінчено (а.с. 61), інформації про те, чи перебувають інші виконавчі листи на виконанні стосовно ОСОБА_2, надано не було.

З наведеного слідує, що виконавче провадження, яке було відкрите на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 26.07.2007 року закінчене. Проте, матеріали справи не містять відомостей щодо виконання рішення Печерського районного суду м.Києва від 15.10.2010 року.

Твердження апеляційної скарги про те, що виконавчий лист, виданий на підставі рішення Печерського районного суду м.Києва від 15.10.2010 року, не пред'явлений до виконання не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

На вказане суд першої інстанції не звернув увагу і належним чином не дослідив обставин невиконання рішення суду та не з'ясував чи перебуває на виконанні виконавчий лист, виданий на підставі рішення Печерського районного суду м.Києва від 15.10.2010 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді заяви про скасування заходів забезпечення позову не були з'ясовані обставини, необхідні для вирішення даного питання, не з'ясовано чи є потреба в забезпеченні позову, чи не змінились обставини, що зумовили його застосування, чим були допущені порушення норм процесуального права, тому ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року скасувати з передачею питання на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді