Ухвала

іменем україни

09 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Завгородньої І.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення банківських вкладів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 20 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 07 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договорами банківського вкладу у загальному розмірі 97 715,73 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 30 червня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

У статті 1058 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 29 жовтня 2014 року в справі № 6-118цс14, письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що позивач у порушення вимог статей 10, 60 ЦПК України не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що між нею і відповідачем існують договірні зобов'язання. Так, надані суду договори від 14 листопада 2013 року № SAMDN5656, від 14 листопада 2013 року № SAMDN5604 та від 17 січня 2014 року № SAMDNWF400 не завірені печаткою відділення ПАТ КБ «Приватбанк», в якому було укладено зазначені договори; квитанції про внесення грошових коштів до каси банку за цими договорами не містять відбитку печатки та прізвища працівника банку, яким підписані ці квитанції. На підтвердження внесення коштів на рахунок банку за договором від 17 січня 2014 року № SAMDNWF400 позивачем взагалі не надано квитанції.

Крім того, рішенням правління ПАТ КБ «Приватбанк» від 15 травня 2014 року № 18 на виконання вимог постанови від 06 травня 2014 року № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» була припинена діяльність Кримського регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк».

Відтак, всі надані позивачем кольорові ксерокопії виписок по рахунку на її ім'я та відповіді на її звернення, датовані після ухвалення фінансовою установою вказаного вище рішення і фактичного припинення діяльності її структурних підрозділів на окупованій території АР Крим за підписами зазначених в них осіб, які не є уповноваженими представниками відповідача, правового значення не мають.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 20 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 07 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана І.М. Завгородня О.В. Попович