Справа № 182/3998/17
Провадження № 2/0182/2994/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.10.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю секретаря Снєгульської В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання посилаючись на наступні обставини. 08.09.2009 року він з відповідачем уклав договір довічного утримання, який посвідчений нотаріально. Відповідно до умов договору ОСОБА_2 зобовязана була його довічно утримувати, забезпечувати його триразовим харчуванням, одягом, ліками, доглядом, необхідною допомогою та забезпечити його житлом, шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у квартирі. Відповідачка порушує зобовязання за договором, не забезпечує його триразовим харчуванням, одягом, ліками, доглядом, необхідною допомогою. Просить суд розірвати договір довічного утримання, укладений 08.09.2009 року між ним та ОСОБА_2

В судове засідання позивач подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце судового засідання (а.с.41), надала письмові заперечення проти позову, посилаючись на те, що вона договірні зобовязання не порушувала та умови договору виконувала в повному обсязі (а.с. 43-46).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно до наступного.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 08.09.2009 року уклали договір довічного утримання , який посвідчено ОСОБА_3, приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу, який зареєстровано в реєстрі за № 1204(а.с.32).

Відповідно до п. 5 договору ОСОБА_2 зобовязалась довічно повністю утримувати ОСОБА_1, забезпечувати його триразовим харчуванням, одягом, ліками, доглядом, необхідною допомогою та забезпечити його житлом, шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у квартирі.

Відповідно до пункту 7 сторонами визначено, що цей договір може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов і відмов від добровільного розірвання однією із сторін у судовому порядку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність свої вини доводить особа, яка порушила зобов'язання (ч. 2 ст. 614 ЦК України).

Отже, з урахуванням підстав позову, саме відповідач ОСОБА_2 зобов'язана довести належне виконання умов договору довічного утримання.

ОСОБА_2, яка в порядку змагальності мала доводити свої заперечення проти позову, не надала суду будь-яких належних і допустимих доказів про те, що вона належно виконувала умови договору довічного утримання. Будь-яких доказів , що ОСОБА_2 забезпечувала ОСОБА_1Д, триразовим харчуванням, одягом, ліками, доглядом, необхідною допомогою суду не надано.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_2 не доведено належне виконання умов договору довічного утримання, а тому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Позивачем оплачено судовий збір у розмірі 640 грн.00 копійок (а.с.1). Таким чином суд дійшов висновку, що витрати позивача по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача в розмірі 640 грн.

Керуючись ст. 744, 755, 756 ЦК України, ст. 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Договір довічного утримання від 08.09.2009 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 який посвідчено ОСОБА_3, приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу, який зареєстровано в реєстрі за № 1204, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640 гривень (шістсот сорок гривень 00 коп.).

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий ріг) протягом десяти днів з дня його отримання через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_4