Провадження № 2/521/2146/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

07 червня 2017 року

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.,

за секретаря - Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, Адміністрація Одеської загальноосвітньої школи-інтернату № 5, Одеська міська рада про відновлення порушеного права, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовною заявою Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, Адміністрація Одеської загальноосвітньої школи-інтернату № 5, Одеська міська рада про відновлення порушеного права малолітнього ОСОБА_1 стосовно права користування підсобним приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, а саме:

- визнати недійсним договір купівлі - продажу між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, зареєстрованим за № 1213 та посвідченим ОСОБА_8;

- скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_2;

- витребувати майно із чужого незаконного володіння шляхом звільнення незаконно зайнятого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_7;

- скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_7 та відновити

реєстрацію права власності на квартиру за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 56, квартира

13 за громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради.

ОСОБА_1 надав до суду заяву про залишення без розгляду позовної заяви Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, Адміністрація Одеської загальноосвітньої школи-інтернату № 5, Одеська міська рада про відновлення порушеного права, посилаючись на таке.

Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 29 серпня 2003 року № 958/01-04 на підставі заяви ОСОБА_9 її було призначено опікуном над неповнолітніми: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та їх майном.

ОСОБА_11 є бабусею ОСОБА_1 та виховує його з самого народження. Бабуся завжди добре ставиться до нього, забезпечує та допомагає.

Так само із ОСОБА_2 та ОСОБА_7 після їх приїзду до Одеси в них склались гарні родині відносини.

Більшу частину часу ОСОБА_1 разом із бабусею та іншими членами родини проживали в ІНФОРМАЦІЯ_4.

З 01 серпня 2009 року через сімейні та побутові обставини переїхали в квартиру АДРЕСА_2.

З першого класу ОСОБА_1 навчається у Одеській загальноосвітній школі - інтернаті №5 І-ІП ступенів Одеської міської ради Одеської області.

Як правило, він цілодобово знаходиться в інтернаті, на вихідні приїжджає до бабусі, але у минулих місяцях їздив додому кожен день. Проте, 22 листопада 2016 року Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради винесено розпорядження № 549/01-06 «Про звільнення громадянки ОСОБА_11 від виконання обов'язків піклувальника над неповнолітнім ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та влаштування дитини на повне державне забезпечення до закладу або установи, в якій проживають діти-сироти та діти, які позбавлені батьківського піклування».

Пунктом 1 цього розпорядження звільнено ОСОБА_11 від виконання обов'язків піклувальника над неповнолітнім ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

При цьому, органом опіки та піклування під час винесення розпорядження не враховано думку ОСОБА_1, що він не бажає, щоб бабусю звільнили від виконання обов'язків піклування.

Як відомо ОСОБА_1 таке рішення органу опіки та піклування прийняте на підставі заяви його брата ОСОБА_12 у зв'язку з порушенням бабусею права ОСОБА_1 на проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5.

ОСОБА_1 відомо, що квартиру АДРЕСА_3 приватизовано та в подальшому продано ОСОБА_2

Також знає, що рішенням виконавчого комітету Малиновської ради народних депутатів від 05 січня 1990 року № 10 квартиру АДРЕСА_4 дозволено використовувати його діду ОСОБА_13 без права проживання членів родини, оскільки це приміщення знаходилось у ветхому будинку.

Після приїзду до м. Одеси, тітка ОСОБА_1 - ОСОБА_2, допомагає йому та бабусі. Також вони провели ремонт у вказаному приміщенні, що дозволило зареєструвати право власності на цю квартиру та перевести її до жилого фонду, тобто з правом проживання в цьому приміщенні.

Також йому відомо, що після реєстрації права власності на вказану квартиру, ОСОБА_2 продала її ОСОБА_7.

Вважає, що такі дії ОСОБА_2 ніяким чином не порушують прав та інтересів ОСОБА_1.

У вказаній квартирі АДРЕСА_5 ОСОБА_14 ніколи не проживав та не користувався нею, оскільки до проведення ремонту, ця квартира була непридатна для проживання.

Більш того, вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_4 за Одеською міською радою ніяким чином не захищає його інтереси.

Слід відмітити, що з 2009 року ОСОБА_12 не жив разом із родиною, а проживав зі своєю співмешканкою ОСОБА_15.

Протягом тривалого часу вони з братом не спілкуються, його життям він не цікавиться, не відвідує його, а під час проведення ради опіки та піклування навіть не підійшов і не привітався із ним.

ОСОБА_1 вважає, що звільнення бабусі від виконання обов'язків піклувальника та цей судовий процес викликаний лише неприязними стосунками, що склались між його братом ОСОБА_4 та його тіткою ОСОБА_2 з приводу квартири АДРЕСА_6, а орган опіки та піклування користуючись формальним правом не діє в його інтересах, а переслідує інші, невідомі для нього інтереси.

ОСОБА_12 ніколи не допомагав ні ОСОБА_1, ні бабусі, проте претендує на житло та постійно звертається до різних інстанцій з метою завдати неприємності бабусі ОСОБА_11 та тітці ОСОБА_2

Про наявність судової справи ОСОБА_1 дізнався від ОСОБА_2, яка надала йому для ознайомлення позовну заяву та додані до нею письмові докази.

Звернувшись по правову допомогу ОСОБА_1 дізнався, що відповідно до статті 45 Цивільного процесуального кодексу України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, лише у випадках, встановлених законом, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, які підтверджують наявність поважних причин, що унеможливлюють самостійне звернення цих осіб до суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Проте, звертаючись із зазначеним позовом, орган опіки та піклування ніяким чином не повідомив ОСОБА_1 про звернення до суду, не з'ясував його думку з цього приводу та його відношення до цієї справи, так само як і під час вирішення питання про звільнення бабусі від обов'язків піклувальника.

В зазначеній позовній заяві не зазначено жодної поважної причини, що перешкоджають ОСОБА_1 самостійно звернутись до суду для захисту своїх прав та інтересів щодо майнових прав на спірну квартиру.

Конвенція ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, закріплює, що діти не належать до об'єктів права, вони виступають повноправними суб'єктами права.

У ст. 129 Конституції України проголошено, що основними принципами судочинства є рівність усіх учасників перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів та в доведенні перед судом їх переконливості тощо. Очевидно, що Конституція в цій частині не зазначає обмежень щодо неповнолітніх.

Відповідно змісту статей 18, 152 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Відповідно до частини 2 статті 29 Цивільного процесуального кодексу України, неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом.

Забезпечення захисту прав малолітніх або неповнолітніх осіб під час розгляду справи встановлено у ст. 27-1 ЦПК України, згідно з якою під час розгляду справи, крім прав та обов'язків, визначених статтею 27 цього Кодексу, малолітня або неповнолітня особа має також такі процесуальні права: безпосередньо або через представника чи законного представника висловлювати свою думку та отримувати його допомогу у висловленні такої думки; отримувати через представника чи законного представника інформацію про судовий розгляд; здійснювати інші процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, передбачені міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Суд роз'яснює малолітній або неповнолітній особі її права та можливі наслідки дій її представника чи законного представника, у разі якщо цього потребують інтереси цієї особи і за віком та станом здоров'я вона може усвідомити їх значення.

Суд сприяє створенню належних умов для здійснення малолітньою або неповнолітньою особою її прав, визначених законом та передбачених міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 вважає, що має право приймати участь у справі, безпосередньо висловлювати свою думку суду та надавати відповідні усні та письмові пояснення. ОСОБА_1 не підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 підтримав заяву.

Представник позивача, представники Одеської міської ради, представник ОСОБА_1 заперечували проти залишення позову без розгляду, посилаючись на захист житлових прав неповнолітнього.

Представник Одеської загальноосвітньої школи-інтернату № 5 в судове засідання не зявився.

Судом встановлено, що предметом спору є користування підсобним приміщенням за адресою: АДРЕСА_1,

ОСОБА_1 народився 01 серпня 2002 року, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ЖД №398887 від 25 вересня 2002 року, запис №603, тому він має цивільну процесуальну дієздатність і в інтересах якої подана заява, яку він не підтримує, тому позовну заяву Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, Адміністрація Одеської загальноосвітньої школи-інтернату № 5, Одеська міська рада про відновлення порушеного права необхідно залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Цивільного процесуального кодексу України, якщо особа, яка має цивільну процесуальну дієздатність і в інтересах якої подана заява, не підтримує заявлених вимог, суд залишає заяву без розгляду.

Згідно п. 7 ст. 207 ЦПК України суд своєю ухвалою залишає заяву без розгляду, якщо особа, в інтересах якої у встановлених законом випадках відкрито провадження у справі за заявою іншої особи, не підтримує заявлених вимог і від неї надійшла відповідна заява.

Суд роз'ясняє сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. 46, п. 7 ст. 207 ЦПК України, СУД -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, Адміністрація Одеської загальноосвітньої школи-інтернату № 5, Одеська міська рада про відновлення порушеного права залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з часу отримання копії цієї ухвали.

Суддя: В.К.Гуревський