Справа № 301/719/17
У Х В А Л А

Іменем України

30 жовтня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Мацунича М.В.

суддів: Готра Т.Ю., Куштана Б.П.

з участю секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою Сілецької сільської ради Іршавського району на рішення Іршавського районного суду від 03 травня 2017 року за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Сілецької сільської ради Іршавського району про скасування запису про державну реєстрацію права власності, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись у суд з позовом до Сілецької сільської ради Іршавського району про скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позову посилались на те, що рішенням Іршавського районного суду від 24 червня 2016 року визнано недійсними та скасовано рішення тридцять четвертої сесії IV скликання Сілецької сільської ради від 8 вересня 2015 року в частині виділення земельної ділянки площею 0,0123 га між дворогосподарствами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у землі загального користування для облаштування дороги; рішення другої сесії V скликання Сілецької сільської ради в частині затвердження протоколу земельної комісії від 20 листопада 2015 року; рішення №77 четвертої сесії V скликання Сілецької сільської ради від 23 грудня 2015 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0123 га кадастровий номер НОМЕР_1 для земель загального користування за адресою: АДРЕСА_1 та надання земельної ділянки площею 0,0123 га кадастровий номер НОМЕР_1 для земель загального користування за адресою АДРЕСА_1 та скасовано реєстрацію в базі даних державного земельного кадастру земельної ділянки, площею 0,0123 га кадастровий номер НОМЕР_1 для земель загального користування за адресою АДРЕСА_1.

Однак, управлінням Держгеокадстру в Іршавському районі Закарпатської області позивачів було повідомлено про те, що на даний час право власності на цю земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що унеможливлює скасування реєстрації в базі даних державного земельного кадастру.

При зверненні до державного реєстратора виявлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію права власності № 12864464 від 30.12.2015 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 19, об'єктом нерухомого майна є земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1, площа 0,0123 га, цільове призначення землі: землі загального користування, за адресою АДРЕСА_1.

Зазначена реєстрація перешкоджає позивачам оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування, а тому, вимушені звернутись в суд за вирішенням питання про скасування запису про державну реєстрацію права власності № 12864464 від 30.12.2015 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 19, об'єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1, площа 0,0123 га, цільове призначення: землі загального користування, за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Іршавського районного суду від 03 травня 2017 року даний позов задоволено.

В апеляційній скарзі Сілецька сільська рада Іршавського району просить дане рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування скарги посилається на те, що протоколом земельної комісії від 23.04.2015 року встановлено невідповідність розмірів та конфігурації земельної ділянки №2 зазначеної в Державному акті серії НОМЕР_2 фактичним розмірам та конфігурації, внаслідок чого у ОСОБА_1 знаходиться у фактичному користуванні на 0,0123 га більше, ніж передбачено державним актом. Такі обставини встановлено апеляційним судом по справі №301/2453/15-ц, а тому, на думку апелянта вони не підлягають доказуванню в силу приписів ч.3 ст. 61 ЦПК України. Вважає, що позивачі не надали доказів порушення їхніх прав записом у реєстрі за №12864464. Посилається на те, що суд не навів жодної мотивації прийнятого ним рішення.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно приписів ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено, що рішенням Іршавського районного суду від 24 червня 2016 року (а.с.5-8) у справі №301/2453/15-ц за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Сілецької сільської ради: визнано недійсними та скасовано рішення тридцять четвертої сесії IV скликання Сілецької сільської ради від 8 вересня 2015 року в частині виділення земельної ділянки площею 0,0123 га між дворогосподарствами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у землі загального користування для облаштування дороги; рішення другої сесії V скликання Сілецької сільської ради в частині затвердження протоколу земельної комісії від 20 листопада 2015 року; рішення №77 четвертої сесії V скликання Сілецької сільської ради від 23 грудня 2015 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0123 га кадастровий номер НОМЕР_1 для земель загального користування за адресою: АДРЕСА_1 та надання земельної ділянки площею 0,0123 га кадастровий номер НОМЕР_1 для земель загального користування за адресою АДРЕСА_1 та скасовано реєстрацію в базі даних державного земельного кадастру земельної ділянки, площею 0,0123 га кадастровий номер НОМЕР_1 для земель загального користування за адресою АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 13.09.2016 року залишено без змін рішення Іршавського районного суду від 24 червня 2016 року (а.с.9-13).

Як встановлено судом першої інстанції, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про державну реєстрацію права власності № 12864464 від 30.12.2015 року, де об'єктом нерухомого майна є земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1, площа 0,0123 га за цільовим призначення землі загального користування, за адресою АДРЕСА_1 (а.с.16). Даний запису було внесено саме на підставі рішення №77 четвертої сесії V скликання Сілецької сільської ради від 23 грудня 2015 року, що сторонами не оспорюється.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості, пославшись при цьому на ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З даним висновком суду першої інстанції повністю погоджується колегія суддів, оскільки він ґрунтується на нормах матеріального права.

Зокрема, частиною 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також, у випадку передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Вказаною нормою прямо передбачено, що скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав (в даному випадку рішення №77 четвертої сесії V скликання Сілецької сільської ради від 23 грудня 2015 року), має наслідком скасування записів про проведену державну реєстрацію прав.

Тобто, твердження апелянта щодо невмотивованості судового рішення є безпідставним.

Не беруться до уваги колегією суддів і посилання апелянта на протокол земельної комісії від 23.04.2015 року, оскільки відповідність розмірам та конфігурації земельної ділянки ОСОБА_1 (спадкодавець позивачів) державному акту НОМЕР_2 не має жодного правового значення для даної справи, позаяк не стосується предмету пред'явленого наразі позову. Даний спір не стосується порядку землекористування, а до предмету доказування відносяться виключно обставини щодо можливості скасування запису про державну реєстрацію згідно ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При цьому, безпідставним є посилання апелянта на ч. 3 ст. 61 ЦПК України, оскільки ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 13.09.2016 року не встановлювались преюдиційні обставини, на які посилається апелянт. Навпаки, з даної ухвали вбачається, що апеляційним судом критично оцінено протокол земельної комісії від 23.04.2015 року, як доказ невідповідності розмірам та конфігурації земельної ділянки ОСОБА_1 його державному акту НОМЕР_2, та констатовано відсутність доказів існування вільної земельної ділянки між дворогосподарствами ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Також, безпідставним є посилання апелянта на відсутність доказів порушення прав позивачів, оскільки наявність запису про державну реєстрацію речових №12864464 щодо земельної ділянки площею 0,0123 га, яка входить до земельної ділянки, що є предметом спадщини перешкоджає позивачам оформити свої спадкові права.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги даного висновку суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до приписів ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Виходячи з наведеного, та керуючись приписами статей 307, 308, 313, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Сілецької сільської ради Іршавського району, відхилити.

Рішення Іршавського районного суду від 03 травня 2017 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Суддя-доповідач

Судді