Справа №402/1102/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"30" жовтня 2017 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого- судді: Ясінського Л.Ю.

при секретарі: Кашнікову І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Благовіщенське Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У позовній заяві вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 2009 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата, Ясинуватським міськрайонного управління юстиції Донецької області за актовим записом №265, про що було видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1. Від шлюбу в сторін народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Подружні відносини між сторонами припинені з липня 2017 року, внаслідок несумісності характерів та різних поглядів на життя. Наміру зберегти шлюб позивач не має, тому вимушена звернутись до суду. Питання щодо розподілу майна та місця проживання дитини вирішено в добровільному порядку, дитина буде проживати біля матері.

Позивач у судове засідання не з"явилася, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному розмірі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 7 листопада 2009 року, який був посвідчений відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата, Ясинуватським міськрайонного управління юстиції Донецької області за актовим записом №265, про що було видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1( а.с.6). Від шлюбу в сторін народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.8).

Суд вважає за даних обставин розглянути справу з винесенням заочного рішення.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Крім того, суд, при постановленні рішення, керується також вимогами ч.8 ст.235 ЦПК України, відповідно до якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

За змістом ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання відшкодування судових витрат, понесених позивачем при подачі позову, суд, виходячи із норм ч. 1 ст.88 ЦПК України, вважає необхідним стягнути судових збір з відповідача на користь позивача в розмірі 640 грн., оскільки її вимоги судом задоволені. Сплата судового збору підтверджена квитанцією №18 від 22.09.2017 року ( а.с.1).

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Із угоди про надання правових послуг адвоката (а.с.10), вбачається, що оплата за надані послуги проводиться відповідно до Додатку №1, який є частиною цього договору але даний додаток та розрахунок про надані послуги адвоката відсутні біля матеріалів справи.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про адвокатуру» оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом.

Відповідно до ст. 4 Правил адвокатської етики (схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01.10.1999р.) (далі Правила) угода про надання правової допомоги - це договір (контракт), згідно з яким одна сторона - адвокат, що практикує індивідуально, або адвокатське об'єднання - приймає на себе доручення іншої сторони - клієнта (або його представника) - про надання клієнту юридичної допомоги обумовленого ним виду в інтересах клієнта на умовах, передбачених угодою, а інша сторона - клієнт (або його представник) - зобов'язується сплатити гонорар за дії адвоката по наданню правової допомоги, а також у випадку необхідності - фактичні витрати, пов'язані з виконанням угоди. Гонорар - передбачена угодою про надання правової допомоги винагорода за виконані адвокатом дії по наданню правової допомоги.

Гонорар є єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту (ст. 33 Правил).

Отримання гонорару не може відшкодовуватися за рахунок суми витрат на правову допомогу. Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Розрахунок платної допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Проте, надана позивачем до матеріалів справи Угода від 22.09..2017 року про надання юридичної допомоги по цивільним справам (а.с.10) не містить розміру гонорару та порядку його внесення (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо), розрахунку погодинної вартості правової допомоги.

До Угоди позивачем надана квитанція від 22.09.2017 року, видана адвокатом Гончаруком О.О., відповідно до якої сплата гонорара у розмірі 1350 грн. за надання юридичної допомоги сплачена адвокату Гончаруку О.О. у повному обзязі (а.с.9). Проте, по якій справі сплачений гонарар зрозуміти не можливо.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні вимоги щодо стягнення судових витрат на його користь на послуги адвоката у сумі 1350 грн..

Витрати на правову допомогу - це витрати сторін та третіх осіб, які вони несуть у зв'язку із оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, котрі беруть участь у справі.

Витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Сама лише квитанція про внесення плати за оформлення позовної заяви чи договір про надання правової допомоги не може бути підставою для відшкодування цих витрат, якщо адвокат в судових засіданнях участі не брав.

На підставі вищезазначеного та керуючись Законом України «Про адвокатуру», Правилами адвокатської етики (схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01.10.1999р.), ст.112, 113, 114 СК України, ст.ст.10, 11, 57-60, 61, 88, 208, 212-215,224, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково .

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата, Ясинуватським міськрайонного управління юстиції Донецької області за актовим записом №265

Після розірвання шлюбу позивачці змінити прізвище з шлюбного "ОСОБА_5" на дошлюбне "ОСОБА_5".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн. понесених витрат.

В частині стягнення судових витрат з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі 1350 грн. пов"язаних на оплату правових послуг адвоката відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після проголошення рішення через Ульяновський районний суд Кіровоградської області до Апеляційного суду Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Відповідач протягом 10 днів з моменту отримання рішення суду подати заяву про перегляд заочного рішення.

Суддя: Л. Ю. Ясінський