Справа № 636/180/17
10 жовтня 2017 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
Головуючого судді - Карімова І.В.,
за участю секретаря - Селеверстової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чугуєві цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Соколов» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати процентів за кредитним договором,
У січні 2017 року КС «Соколов» звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому посилався на те, що 02 грудня 2010 року між ним та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №248, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. строком до 02 грудня 2015 року.
В забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору між КС «Соколов» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 02 грудня 2010 року, відповідно до умов якого у випадку порушення боржником ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором № 248 від 02.12.2010 року, відповідачі відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Зазначав, що 19 жовтня 2011 року Чугуївським міським судом ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 2036/2-1358/11 за позовом КС «Соколов» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 248 від 02.12.2010 року у сумі 23 075,00 грн., а також судового збору у розмірі 230,75 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.
В судове засідання представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника та підтримання позовних вимог. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судовим розглядом встановлено, що 02 грудня 2010 року між КС «Соколов» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 248, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит на суму 5 000,00 грн. на комерційні та інші цілі строком до 02 грудня 2015 року зі сплатою відсотків у розмірі 1,5 % в день за період, за який проценти не були сплачені достроково, або 20% на місяць, якщо проценти виплачуються достроково.
У якості забезпечення кредитного договору 02 грудня 2010 року між КС «Соколов» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до умов якого у випадку порушення боржником ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором № 248 від 02.12.2010 року, відповідачі відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
КС «Соколов», відповідно до п. 1,2 кредитного договору № 248 від 02 грудня 2010 року та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, свої зобов'язання перед ОСОБА_1 виконала в повному обсязі, надавши кошти у сумі 5000,00 грн., про що свідчить видатковий касовий ордер № 1787 від 02.12.2010 року, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кошти у сумі 5 000,00 грн.
Відповідно до п. 1 кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобов'язаний своєчасно вносити грошові кошти в рахунок погашення кредитного зобов'язання у строк та розмірах, встановлених умовами кредитного договору, проте вимоги кредитного договору не виконував.
У зв'язку з вищевикладеним 19 жовтня 2011 року Чугуївським міським судом Харківської області ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 2036/2-1358/11 за позовом КС «Соколов» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 248 від 02.12.2010 року у сумі 23 075,00 грн.
Згідно Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України».
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані прострочення збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, законні, та підлягають повному задоволенню.
Відповідно до вимог ч.1ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь банку підлягає стягненню понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1378 грн.
Керуючись ст.ст. 10,11, 169, 209, 212, 214, 215, 223, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 611, 612,1048-1050, 1054 ЦК України, суд
Позов Кредитної спілки «Соколов» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати процентів за кредитним договором задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з наступного дня після його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: