ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6899/17
провадження № 2/753/4410/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"07" червня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва складі:

головуючого судді Шклянки М.П.

при секретарі Галян Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант Лайф» третя особа: Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту з майна

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року позивачка звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна і заборону на його відчуження, а саме квартиру АДРЕСА_1 накладені постановою Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 04.12.2009 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що арешт було накалдено в ДВС Дарницького РУЮ у м. Києві на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант Страхування життя», яке в червні 2010 року було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант лайф» певної грошової суми. Разом з тим, ОСОБА_3 не являється і ніколи не являвся власником квартири АДРЕСА_1. Власниками вказаної квартири є вона разом із своею матір'ю ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності від 06.03.2007р., виданим Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація). Коли в лютому 2016 року померла її мати вона звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, де і дізналась, що на належну їй з матір'ю квартиру було накладено арешт. У зв'язку з цим вона звернулась до суду з позовом про зняття арешту з майна.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно ст..224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність або якщо зазначені ним причини неявки визнані судом не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представник третіх осіб в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних частинах, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 06.03.2007 року виданим Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

14.03.2007р. право власності на вищезазначену квартиру було зареєстровано в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» за реєстраційним №45098. З моменту придбання вказаної квартири у власність власники належні їм частки в квартирі АДРЕСА_1 не відчужували, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 померла. 19.08.2016р. позивачка звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стець Н.М. із клопотанням щодо оформлення свідоцтва про право власності на спадщину.

В ході оформлення вищезазначеного свідоцтва, приватним нотаріусом було встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень наявні відомості про публічне обтяження вищезазначеної квартири, а саме: арешт нерухомого майна (квартири АДРЕСА_1), накладений постановою 147/6, 04.12.2009 Відділу державної виконавчої служби Дарницького Районного управління юстиції у м. Києві (реєстраційний номер обтяження 9314139).

19.09.2016 року позивачка звернулась до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою щодо необхідності зняття помилково накладеного арешту з належного їй майна, де дізналась про те, що арешт було накладено на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант Страхування життя», (в червні 2010 року перейменоване на Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант лайф») певної грошової суми та усно відмовлено у знятті арешту з тих підстав, що арешт було накладено в 2009 році, матеріали виконавчого провадження відсутні, з яких причин накладено арешт невідомо та рекомендовано звертатись із позовом до суду.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1,2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини..

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене та те, що арешт накладено на квартиру, яка не належить боржнику ОСОБА_3, а позивача як власник даної квартири не є боржником у виконавчому провадженні, то суд приходить до висновку, що обставини, які були підставою для накладення постановою Дарницького районного ВДВС міста Києва від 04.12.2009 року арешту на квартиру АДРЕСА_1 а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 3, 10, 57, 60, 88, 174, 212-215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст.316, 319, 321, 328, 391 ЦК, ст.ст.52, 55, 57, 60 Закону України "Про виконавче провадження", суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант Лайф» третя особа: Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту з майна- задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 накладений відповідно до постанови 147/6 Дарницького районного ВДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 04.12.2009 року (реєстраційний номер обтяження 9314139).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ