У Х В А Л А

23.10.2017 Справа №607/13029/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, шляхом виділення у його власність торгового павільйону «Нізон» загальною площею 102,5 кв.м., який розташований по вул. Живова, 9д у м. Тернополі, та виділення у власність ОСОБА_2 нежитловою приміщення загальною площею 260,2 кв.м., яке розташоване на пр-т. Злуки,1 у м. Тернополі.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1 7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зазначена позовна заява не відповідає вказаним вимогам, оскільки:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України в позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна.

Дійсної вартості спірного майна, на яке позивач просить визнати за ним право власності, та відповідних доказів на підтвердження його розміру в позовній заяві не зазначено.

Посилання позивача в позовній заяві про те, що він не має доступу до спірного майна і ціну позову визначити неможливо, є необґрунтованим, оскільки з метою встановлення дійсної вартості спірного майна позивач вправі звернутися до суб'єктів оцінної діяльності щодо визначення вартості як спірного майна, так і ідентичного йому.

Згідно з розясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданими в п. 16 Постанови № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Позивачем заявлено вимогу майнового характеру: про поділ спільного сумісного майна подружжя, шляхом виділення у його власність торгового павільйону «Нізон» загальною площею 102,5 кв.м., який розташований по вул. Живова, 9д у м. Тернополі.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позивачем фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму (640 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму (8000 гривень).

Однак, позивачем судового збору не сплачено.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тобто, особа має право звернутися до суду за захистом саме своїх прав. Право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені. Як слідує з позовної заяви, ОСОБА_1 заявив вимогу про поділ спільного сумісного майна подружжя, шляхом виділення у його власність торгового павільйону «Нізон» загальною площею 102,5 кв.м., який розташований по вул. Живова, 9д у м. Тернополі, та виділення у власність ОСОБА_2 нежитловою приміщення загальною площею 260,2 кв.м., яке розташоване на пр-т. Злуки,1 у м. Тернополі. Однак, відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу кожна особа самостійно вирішує звертатися їй до суду чи ні за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Тобто, право заявити позовні вимоги належить позивачу.

Позивачем згідно поданої заяви є лише ОСОБА_1, а позовні вимоги заявлені також щодо виділення у власність майна ОСОБА_2, що не відповідає викладеним вище вимогам закону.

Згідно з ч. 1 ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Однак. позивачем до позовної заяви не додано її копію.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином позивачу слід виправити зазначені недоліки позовної заяви, а саме:

1)конкретизувати зміст позовних вимог;

2)визначити та вказати в позовній заяві ціну позову, виходячи з дійсної вартості всього спірного майна;

3)зазначити докази на підтвердження ціни позову;

4)сплатити судовий збір у розмірі 1% ціни позову, виходячи з дійсної вартості спірного майна, але не менше 0,4 розмірі прожиткового мінімуму (640 гривень) та не більше 8 прожиткових мінімумів (8000 гривень) на розрахунковий рахунок:0002, код одержувача: 37977726; банк одержувача ГУДКC України в Тернопільській області; одержувач УК м. Тернопіль/м. Тернопіль/22030001, код бюджетної класифікації 22030001; МФО 838012, призначення платежу судовий збір, код 02886692, та надати суду оригінал квитанції про його сплату;

5)додати до позовної заяви її копію.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити терміном п'ять днів із дня отримання копії ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя залишити без руху і надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків терміном пять днів із дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вимог даної ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_3