У х в а л а

12 червня 2017 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 березня 2017 року, ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 25 серпня 2016 року та рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 25 серпня 2016 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 березня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2 відхилено, рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.

У червні 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1, яка подана представником ОСОБА_2, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 березня 2017 року, ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 25 серпня 2016 року та рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 квітня 2016 року з підстави передбаченої пунктом 2 частини 1 статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а саме статей 10, 57, 60, 62, 179, 180, 184, 212 - 214 ЦПК України.

На підтвердження зазначеної підстави заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2014 року, від 19 жовтня 2011 року та від 30 травня 2012 року.

Подана заява підлягає поверненню виходячи із наступного.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 березня 2017 року, яку просить переглянути заявник, суд касаційної інстанції відхилив касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_5 та залишив без змін рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 25 серпня 2016 року в зв'язку з відсутністю порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні судами рішень.

Отже, зазначена ухвала не відноситься до судових рішень, які можуть бути переглянуті з підстав неоднакового застосування норм процесуального права, оскільки вона не пов'язана ні з перешкоджанням подальшого розгляду справи, ні з порушенням правил підсудності чи встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а тому не є підставою для перегляду судового рішення суду касаційної інстанції з підстав пункту 2 частини 1 статті 355 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, заява ОСОБА_1, подана представником ОСОБА_2, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 березня 2017 року, ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 25 серпня 2016 року та рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 квітня 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, не може бути прийнята Верховним Судом України для перегляду у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України, та підлягає поверненню.

Керуючись ч. 3 ст. 354 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 березня 2017 року, ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 25 серпня 2016 року та рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 квітня 2016 року повернути заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.М. Сімоненко