Ухвала іменем україни
07 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євграфової Є.П., Кадєтової О.В.,

Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» про стягнення середнього заробітку, нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» на рішення апеляційного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 22 квітня 2014 року його було прийнято на роботу на посаду радника голови правління. 19 вересня 2014 року він звільнився за власним бажанням. На момент звільнення позивача з роботи відповідачем не проведено з ним розрахунок із заробітної плати в розмірі 87 137 грн 82 коп.

Крім того, на картковий рахунок позивача нараховано заробітну плату в сумі 90 542 грн 14 коп., проте, вказаними грошовими коштами позивач не міг користуватись у зв'язку з відключенням платіжної системи.

Також зазначав, що за останні два місяці, що передували його звільненню, розмір заробітної плати склав 100 581 грн 28 коп., період - 44 робочі дні. Таким чином, середній заробіток позивача становить 2 285 грн 93 коп., станом на 23 жовтня 2014 року термін прострочення виплати заробітної плати становить 34 дні, відтак сума середнього заробітку становить 77 721 грн 62 коп.

Крім того, ОСОБА_4 просив стягнути з відповідача 10 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Актив-Банк» на користь ОСОБА_3 невиплачену заробітну плату у розмірі 177 679 грн 96 коп., середній заробіток за період затримки розрахунку у розмірі 77 721 грн 62 коп.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Актив-Банк» на користь ОСОБА_3 компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 2 500 грн.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Подільського районного суду м. Києва від 20 лютого 2015 року допущено негайне виконання рішення про стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2015 року рішення та додаткове рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 03 лютого 2016 року ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 червня скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року в частині невиплаченої заробітної плати з карткового рахунку в розмірі 90 542 грн 14 коп. скасовано, в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно зменшено розмір невиплаченої заробітної плати, що підлягає стягненню з ПАТ «КБ «Актив-Банк» на користь ОСОБА_3, з 177 679 грн 96 коп. до 87 137 грн 82 коп.

У решті рішення залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «КБ «Актив-Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» просить рішення апеляційного суду в частині залишення без змін рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року щодо задоволення позову про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку у розмірі 77 721 грн 62 коп. та 2 500 грн на відшкодування моральної шкоди скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеній нормі ухвалені у справі судові рішення не відповідають.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, наказом ПАТ «КБ «Актив-Банк» від 22 квітня 2014 № 153-п ОСОБА_4 було прийнято на роботу на посаду радника голови правління.

Наказом від 18 вересня 2014 року № 438-п ОСОБА_4 звільнено із займаної посади за власним бажанням з 19 вересня 2014 року.

На момент звільнення заборгованість із заробітної плати ОСОБА_4, як вбачається із довідки від 17 жовтня 2014 року, становить 87 137 грн 82 коп.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку в сумі 77 721 грн 62 коп. за час затримки розрахунку, суд першої інстанції, з доводами якого погодився апеляційний суд, виходив із доведеності затримки розрахунку позивача при звільненні.

Також апеляційний суд погодився із висновком суду першої інстанції щодо стягнення з ПАТ «КБ «Актив-Банк» на користь ОСОБА_4 компенсації за спричинену моральну шкоду в розмірі 2 500 грн з огляду на порушення законних прав останнього.

Проте з висновками судів погодитися не можна з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП Українив разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно зі ст. 4 КЗпП України законодавство про працю складається з цього Кодексу та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, чинній на час звільнення позивача, обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку, зокрема, щодо виплати заробітної плати.

За змістом абз. 9 ч. 6 ст. 36 вказаного Закону зобов'язання банку, передбачені пунктами 11-4 ч. 6 цієї статті, виконуються банком у межах його фінансових можливостей у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Фонду.

Проте апеляційний суд не перевірив, чи мало ПАТ «КБ «Актив-Банк» достатні фінансові можливості для здійснення розрахунку із звільненими працівниками банку, зокрема, з ОСОБА_3 та відповідно не визначився, чи є невиплата належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КзПП України, наслідком винних дій (бездіяльності), що тягнуть відповідальність, визначену ст. 117 КЗпП України.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, зокрема, грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду (ч. 6 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Таким чином, на порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України апеляційний суд на зазначені вище обставини справи уваги не звернув, не надав належної правової оцінки доводам відповідача та зібраним у справі доказам щодо затримки розрахунку, що має суттєве значення для правильного вирішення спору, не врахував, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним законом, який має пріоритет перед іншими нормативно-правовими актами під час здійснення тимчасової адміністрації/ліквідації у банку, тому виплата заборгованості із заробітної плати та інших розрахункових платежів, якими, в тому числі, є нарахування, пов'язані із затримкою розрахунку при звільнені, здійснюється після затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів у порядку черговості, передбаченої цим Законом, та дійшов передчасного висновку про залишення без змін рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, що свідчить про його необґрунтованість і незаконність.

За таких обставин рішення апеляційного суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку у розмірі 77 721 грн 62 коп. та 2 500 грн на відшкодування моральної шкоди скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Є.П. Євграфова

О.В.Кадєтова

С.О.Карпенко

Г.І.Мостова