Справа №591/3712/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1673/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого- Кононенко О. Ю.,

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2017 року

у справі за позовом Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплаченої пенсії,

в с т а н о в и л а:

17 липня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з 28 квітня 1999 року ОСОБА_3 перебуває на обліку у Сумському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області як отримувач пенсії по інвалідності з дитинства ІІІ групи відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

01 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернулась до управління з заявою та надала копію наказу про працевлаштування на роботу з 27 жовтня 2016 року на посаду головного спеціаліста-юрисконсульта управління житлово-комунального господарства Сумської обласної державної адміністрації і в результаті чого за період її працевлаштування з 27 жовтня 2016 року по 31 листопада 2016 року утворилась переплата пенсії в сумі 1347,10 грн.

10 листопада 2016 року управлінням прийнято рішення № 707 про утримання переплати надміру виплаченої пенсії.

03 січня 2017 року позивач звернулась до управління з заявою та надала копію наказу про звільнення 30 грудня 2016 року та копію трудової книжки.

Протягом лютого-березня 2017 року з пенсії ОСОБА_3 було стягнуто 774,44 грн.

15 березня 2017 року ОСОБА_3 знову звернулась до управління з заявою та надала копію наказу про працевлаштування на роботу з 13 березня 2017 року на посаду головного спеціаліста кадрової роботи з державної служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

За період з 13 березня 2017 року по 31 березня 2017 року утворилась переплата пенсії в сумі 782,68 грн.

24 березня 2017 року управлінням прийнято рішення № 295 про утримання переплати надміру виплаченої пенсії.

Просив стягнути з відповідача на його користь надміру виплачену пенсію в розмірі 1355,34 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2017 року позов Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області надміру виплачену пенсію в розмірі 1355 грн. 34 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

При цьому зазначає, що суд не звернув увагу на те, що кожного разу при працевлаштуванні на роботу на посади в органах державної влади вона своєчасно повідомляла про це органи пенсійного фонду. Ця обставина не заперечувалась позивачем та відповідні письмові докази (її зави) є додатком до позовної заяви. Жодних інших зловживань не вчиняла.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, яка підтримала доводи апеляційної скарги, представника позивача ОСОБА_4, який проти скарги заперечував, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, вказаним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та убачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 перебувала на обліку в Сумському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області як отримувач пенсії по інвалідності з дитинства ІІІ групи.

01 листопада 2016 року позивач звернулась до Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з заявою, повідомивши про те, що з 27 жовтня 2016 року вона працевлаштувалась на роботу до управління житлово-комунального господарства згідно з наказом № 50-К (а.с. 5,7).

Згідно з наказом № 66-к від 28 грудня 2016 року ОСОБА_3 звільнена з посади головного спеціаліста-юрисконсульта з 30 грудня 2016 року у звязку зі скороченням посади (а.с. 7, зворот).

Відповідно до наказу № 216/04 начальника Головного територіального управління юстиції від 13 березня 2017 року ОСОБА_3 призначено на посаду головного спеціаліста відділу кадрової роботи та державної служби Головного територіального управління юстиції, про що вона повідомила Сумське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області 15 березня 2017 року (а.с. 8).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що перебуваючи на обліку в Сумському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області позивач, як отримувач пенсії, не повідомила вчасно управління про своє працевлаштування.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися неможливо.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 21 березня 2003 року № 6-4, переплата пенсії - сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

За пунктом 3 частини 2 статті 16 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застрахована особа зобовязана повідомляти територіальні органи Пенсійного фону про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообовязкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

З положень частини 1 статті 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» убачається, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно зі ст. 103 вказаного Закону, стягнення сум пенсії, надміру виплачених пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що передбачений ними механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій однаково передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна виплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або ненадання відповідної інформації.

Встановлено, що згідно з наказом № 50-к начальника управління житлово-комунального господарства від 27 жовтня 2016 року ОСОБА_3 призначена на посаду головного спеціаліста-юрисконсульта управління ЖКГ Сумської обласної державної адміністрації.

Про своє працевлаштування до управління ЖКГ Сумської обласної державної адміністрації позивач повідомила Сумське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, подавши відповідну заяву від 01 листопада 2016 року.

Таким чином, ОСОБА_3 у чотирьохденний термін відповідно до вимог чинного законодавства повідомила управління Пенсійного фонду про своє працевлаштування.

Про те, що ОСОБА_3 наказом № 216/04 начальника Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 13 березня 2017 року була прийнята на роботу на посаду головного спеціаліста відділу кадрової роботи та державної служби, остання повідомила управління своєчасно 15 березня 2017 року, про що позивач зазначив у позовній заяві (а.с. 1).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено факт зловживання з боку відповідача чи надання нею недостовірної інформації.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду на підставі п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України скасуванню, у звязку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, з ухваленням нового рішення про відмову позивачу у задоволенні позову.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України, у звязку з відмовою у задоволенні позову і задоволенням апеляційної скарги та, враховуючи, що позивач відповідно до п. 18 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від його оплати, слід компенсувати ОСОБА_3 за рахунок держави 704 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2017 року та ухвалити нове рішення.

Відмовити Сумському обєднаному управлінню Пенсійного фонду України Сумської області у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплаченої пенсії.

Компенсувати ОСОБА_3 за рахунок держави 704 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -