ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області
головуючого судді: Осаулової Н.А.,
за участю секретаря: Криворучко А.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційний втрат, пені, трьох процентів річних, -
У квітні 2017 року представник позивача звернулася до Фастівського міськрайонного суду з даним позовом.
Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, від представника позивача до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує..
Відповідач в судове засіданні повторно не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила.
Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Окрім того, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних осіб або юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть у ній участь. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу було задоволено та стягнуто з останньої борг за договором позики від 29 грудня 2014 року в розмірі 50761 грн. та судовий збір в розмірі 507 грн. 61 коп..(а.с. 10).

За умовами ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Відповідно до вимог ст.. 12 Конституції України та ст.. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили є обовязковими для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб, громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Обов'язок відповідача сплатити позивачу даний борг в розмірі - 50761 грн. зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов'язанням.

Як вбачається з матеріалів, на підставі вищевказаного рішення відділом державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, 21 січня 2016 року було відкрито виконавче провадження № 49856585 про примусове стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 50761,00 грн. та судового збору в сумі 507,61 грн. про, що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. (а.с.11).

Згідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Так, судом встановлено, що рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 50761,00 грн. не виконано до теперішнього часу, відповідач грошові кошти не повернула.

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до плати кредиторові.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 01.10.2014 року у справі №6-113цс14, яка за вимогами ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

За таких обставин, встановлено грошове зобовязання відповідача сплатити позивачу наведені ним у цій позовній заяві види виплат, а саме: інфляційних втрат та 3% річних, а також підлягає стягненню сума пені.

Розглядаючи справу у відповідності до вимог ч.1 ст.11 ЦКП України, суд, перевіривши розрахунки позивача визнає вірним проведений ним розрахунок періоду прострочення виплат, який визначено з 29 грудня 2014 року по 11 квітня 2017 року, загальна сума інфляційних втрат за цей період становить 30881,15 грн., сума 3% річних становить за цей же період 3480,00 грн. та пеню в сумі за цей же період 47 645,82 грн.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки всіх наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, оскільки вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення та погоджується з розрахунком наданим позивачем.

Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1053 грн. 03 коп., що підтверджено платіжним дорученням (а.с. 1).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст.11, 526, 527, 530, 625 ЦК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, борг за інфляційні втрати у розмірі 30881 (тридцять тисяч вісімсот вісімдесят одна) грн..15 (п'ятнадцять) коп., пеню у розмірі 47645 (сорок сім тисяч шістсот сорок пять) грн. 82 (вісімдесят дві) коп. та три відсотки річних 3480 (три тисячі чотириста вісімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, сплачений нею судовий збір у розмірі 1053 (одна тисяча пятдесят три) гривні 03 (три) копійки.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ