Справа № 405/1043/17
Провадження №2/405/253/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 серпня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого-судді Іванової Л.А.
при секретарі - Береді Я.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом комунального підприємства «Теплоенергетик» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за використану теплову енергію, -
Позивач КП «Теплоенергетик» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за використану теплову енергію.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлена в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України шляхом направлення судових повісток за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому Законом порядку, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомити суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.1 ст.225 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, у зв'язку з чим підлягають задоволенню з наступних підстав.
За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за зазначеною адресою інші особи не зареєстровані та не проживають, що підтверджується довідкою КП ЖЕО № 2 Кіровоградської міської ради від 20.10.2016 року за вих. № 7233.
Сторони, а саме: відповідач, як споживач послуг, та КП «Теплоенергетик», як виконавець з надання послуг теплопостачання, - перебувають у фактичних договірних правовідносинах, що підтверджується фактом відкриття особового абонентського рахунку № НОМЕР_1 та видачею абонентської книжки, за якими КП «Теплоенергетик» надає послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1, а відповідач зобов'язується оплачувати комунальні послуги з теплопостачання.
Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний щомісячно сплачувати комунальні послуги, у тому числі і за послуги теплопостачання.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 1 ст. 30 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Згідно зазначених норм закону споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а при відсутності таких умов та вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 1600 грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 68, 162 Житлового кодексу України, ст. ст. 526, 625 Цивільного кодексу України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 88, 212, 213, 215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позовні вимоги комунального підприємства «Теплоенергетик» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за використану теплову енергію задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь комунального підприємства «Теплоенергетик» судовий збір в розмірі по 1600 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
В порядку ст.233 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда Л.А. Іванова