Справа № 743/754/17
Провадження №2/743/290/17
У Х В А Л А

15 червня 2017 року суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Сташків В.Б., розглянувши питання про відкриття провадження в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому зазначили місце проживання останнього: с.Звеничів Ріпкинського району Чернівецької області, вул.Центральна, 13/8.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження по справі, приходжу до наступного висновку.

Так, статтею 109 ЦПК України встановлено загальне правило про підсудність справ за місцезнаходженням відповідача юридичної особи.

За відомостями Великовіської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Звеничів не проживає та в селі не існує такої адреси, як: Центральна, 13/8.

Детально вивчивши позовну заяву та наявні матеріали справи, приходжу до висновку, що в позовній заяві вказано перекручене місце проживання відповідача, а саме Ріпкинського району та с.Звеничів згідно територіального поділу входять до Чернігівської області, а не Чернівецької області.

Крім того, вивчивши низької якості копію паспорту ОСОБА_1, мною встановлено, що останній зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2).

Європейський суд з прав людини в рішеннях «Лавентс проти Латвії», «Верітас проти України" та «Сокуренко та Стригун проти України» прийшов до правової позиції, що у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін суд встановлений законом поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Таким чином, Ріпкинським районним судом Чернігівської області, в розумінні ч. 1 ст. 257 ЦПК України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 29 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є «судом встановленим законом» для розгляду даної справи.

За приписами ч. 10 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред'являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Оскільки в силу ст.115, п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, негативним правовим наслідком не підсудності справи суду, при вирішенні питання про відкриття провадження в справі, є повернення позовної заяви позивачу для подання до належного суду, знаходжу, що позовну заяву ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід повернути позивачу, на підставі ст.. 115 ЦПК України, для подання до Заставнівського районного суду Чернівецької області за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання чи перебування відповідача в Україні (с. Звенячин Заставнівського району Чернівецької області, вул. Центральна, 3/18).

Керуючись ст. 109, ч. 10 ст.110, ст. 115, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути позивачу, на підставі ст. 115 ЦПК України, для подання до Заставнівського районного суду Чернівецької області за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання чи перебування ОСОБА_1 в Україні (с. Звенячин Заставнівського району Чернівецької області, вул. Центральна, 3/18).

Копію ухвали суду разом із позовною заявою та всіма додатками до неї матеріалами надіслати позивачу негайно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Б.Сташків