Справа № 2/593/4/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Крамаря В. М.

при секретарі Осадці М. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Бережанської міської ради, ОСОБА_4, треті особи на стороні відповідача державний кадастровий реєстратор Відділу Держгеокадастру у Бережанському районі Козицький Петро Степанович, фізична особа підприємець ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсним Державного акту на землю та зняття його з державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд, з урахуванням змін, з позовом до ОСОБА_2, Бережанської міської ради, ОСОБА_4, треті особи на стороні відповідача державний кадастровий реєстратор Відділу Держгеокадастру у Бережанському районі Козицький Петро Степанович, фізична особа підприємець ОСОБА_6, про визнання недійсним державного акту на землю та зняття його з державної реєстрації.

Під час попереднього судового засідання до участі в справі як третю особу на стороні відповідача було залучено ОСОБА_7.

В позовній заяві позивач вказав, що на підставі рішення Бережанської міської ради № 263 від 10 червня 1999 року йому для будівництва та обслуговування житлового будинку передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га за адресою АДРЕСА_1. На виконання вказаного рішення 21 листопада 2001 року на його ім'я був виданий державний акт про право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 783. У виданому державному акті вказано розмір земельної ділянки: довжина 50 м, а ширина - 30 м, що відповідає будівельному паспорту на забудову та генеральному плану забудови. На наданій йому у приватну власність земельній ділянці (з кадастровим номером НОМЕР_1) площею 0,15 га позивач збудував жилий будинок, однак зареєструвати його не може, бо рішенням № РВ - 015 від 25 грудня 2015 року державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Бережанському районі йому відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру через те, що в межах його земельної ділянки, яку необхідно зареєструвати, знаходиться частина земельної ділянки відповідача ОСОБА_4

ОСОБА_4 була виділена земельна ділянка площею 0,25 га, однак він, без згоди позивача на приватизацію виділеної земельної ділянки, самовільно збільшив її ширину із 25 м до 27,35 м, захопивши таким чином частину земельної ділянки позивача і в 2011 році йому було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, в якому ширина суміжної з земельною ділянкою ОСОБА_1 становить не 25 м, як повинно бути насправді, а 27,35 м, що в кінцевому результаті привело до накладання земельної ділянки ОСОБА_4 (кадастровий номер НОМЕР_2) на земельну ділянку позивача. Внаслідок цього комунікації: електричний стовп та газова труба, по якій до його будинку підведений газ, стали знаходитись на земельній ділянці ОСОБА_4, а відстань від жилого будинку позивача до межі скоротилася від метрів до сантиметрів. Посилаючись на те, що йому державний акт на право приватної власності на землю був виданий 21 листопада 2001 року, а ОСОБА_4 державний акт на право приватної власності на землю був виданий в 2011 році, тобто через 10 років після того, як ОСОБА_1 приватизував свою земельну ділянку, розмір якої був незмінним до того, часу поки ОСОБА_4 приватизував свою земельну ділянку, то ОСОБА_4 захопив частину його земельної ділянки. Зважаючи на те, що ОСОБА_4 без його згоди виготовив державний акт на частину земельної ділянки позивача і вирішити цей спір в позасудовому порядку не бажає, в наступному відчужив спірну земельну ділянку ОСОБА_2, ОСОБА_1 змушений просити суд визнати виданий на ім'я ОСОБА_4 державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2) недійсним та скасувати його державну реєстрацію.

В судовому засіданні позивач та його представники - ОСОБА_8, ОСОБА_9 позовні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні позовній заяві, просили позов задовольнити. Пояснили, що внаслідок дій відповідача ОСОБА_4 змістилася межа між земельною ділянкою позивача та земельною ділянкою відповідачів ОСОБА_4 і його правонаступника ОСОБА_2 в сторону будинку позивача (ширина земельної ділянки позивача була зменшена, а ширина земельної ділянки відповідачів ОСОБА_4 і його правонаступника ОСОБА_2 збільшена), внаслідок чого межа між суміжними земельними ділянками проходить близько від будинку позивача, що має наслідком не можливість зареєструвати будинок позивача. Таке твердження підтверджується і висновком експерта.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_10 позов не визнали, пояснили, що землевпорядну документацію позивачу виконав технік стажер, який не мав права виготовляти землевпорядну документацію, а висновок експерта не відповідає матеріалам справи, оскільки в ньому не враховано генплан забудови земельної ділянки ОСОБА_2, в якій вказано ширину земельної ділянки останнього - 27,35 м; неналежно оцінено акт відведення в натурі земельної ділянки ОСОБА_1 і передачі цієї земельної ділянки з геодезичними знаками ОСОБА_1, де визначено ширину земельної ділянки ОСОБА_4 27 м. Вважають державний акт на землю, виданий на ім'я ОСОБА_4, законним, оскільки такий виготовлено з дотриманням процедури ліцензованою організацією, а державний акт позивача - ні, бо він у законному порядку не внесений до державного земельного кадастру. Зокрема у відповіді в.о. начальника відділу держгеокадастру у Бережанському районі ОСОБА_11 від 12.11.2015 року «Про розгляд звернення» зазначено, що позивачу необхідно звернутися до суб'єкта господарювання, який є розробником документації із землеустрою, щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для внесення ділянки до Державного реєстру земель, однак позивач цього не зробив. Також у рішенні № РВ-015 «Про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру» від 25.12.2015 року рекомендовано привести у відповідність обмінний файл земельних ділянок позивача та земельної ділянки ОСОБА_4, однак позивач цього не зробив, а звернувся до суду. Посилаючись на вказане просили у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечив, пославшись на те, що його державний акт на землю відповідає вимогам законодавства, просив в позові відмовити.

Представник відповідача Бережанської міської ради - Вітковська О.Я. при вирішенні позову покладається на думку суду.

Третя особа на стороні відповідача державний кадастровий реєстратор Відділу Держгеокадастру у Бережанському районі Козицький П.С. при вирішенні позову покладається на думку суду.

Третя особа на стороні відповідача - фізична особа-підприємець ОСОБА_6 вважає позов безпідставним, оскільки вихідними даними для позовної заяви слугували графічні матеріали, підготовлені техніком -стажистом Тернопільської регіональної філії Центру ДЗК ОСОБА_13 та висновок реєстратора відділ Держгеокадастру Козицького П.С. про виявлену накладку із суміжною ділянкою та виправлення цієї помилки. Виявлену помилку стажист ОСОБА_13 не виправив, хоча ширина земельної ділянки, яка знаходиться між раніше погодженими та внесеними в державний реєстр земель суміжними земельними ділянками ОСОБА_1, складає 30 м. Виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 суперечить законодавству. Висновок експерта побудований на суперечливих фактах. Експерт не залучив до експертизи документи ОСОБА_4 та ОСОБА_2, також не залучив до експертизи документацію із землеустрою на земельну ділянку ОСОБА_7 та не вивчав на відповідність вимогам законодавства технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1, яка виконана техніком-стажистом Тернопільської регіональної філії Центру ДЗК ОСОБА_13, а тому висновок не є об'єктивним. Усі судження та висновки експерта зведені до відповідності чи не відповідності земельних ділянок до генерального плану населеного пункту. Але генерального плану населеного пункту с. Лісники взагалі немає.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_7 пояснень по суті позову суду не дала.

Експерт ОСОБА_14 при дачі пояснень щодо свого висновку пояснив, що ним при дачі відповідей на поставлені питання було детально досліджено технічну документацію зі складання державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_1 На підставі вказаної технічної документації було відновлено місце розташування земельної ділянки позивача на момент складання вказаної технічної документації, після чого було проведено зйомку розташування земельної ділянки за допомогою сучасних вимірювальних засобів і отримані результати співставлено з технічною документацією із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_4 В результаті таких дій було встановлено, що земельна ділянка відповідачів накладається на земельну ділянку позивача, оскільки державний акт на земельну ділянку позивача був виготовлений раніше. Також при дачі висновку ним враховано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику ОСОБА_1 в АДРЕСА_1, де також є генплан такої забудови та вказано ширину земельної ділянки суміжного землекористувача, яким є ОСОБА_4 в розмірі 25 м. Що стосується не долучення генплану забудови земельної ділянки ОСОБА_4, то такий йому наданий не був. Окрім цього, ним під час проведення експертизи досліджувалися обмінні файли на земельні ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_7, надані судом, а також дані, внесені в публічну кадастрову карту. На технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1, яка виконана техніком-стажистом Тернопільської регіональної філії Центру ДЗК ОСОБА_13, у висновку він не посилався, оскільки він самостійно під час проведення експертизи провів аналогічну роботу. В результаті проведення експертизи було отримано результати, наведені у висновку.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, експерта, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Відповідно до ч.6 ст. 17 Земельного кодексу України (прийнятого 18 грудня 1990 року) земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо).

Ч.1 ст. 79 Земельного кодексу України встановлено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно з ч.1 ст.791 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Ч.9 цієї статті встановлено, що земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Ч.1 ст.106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Відповідно до ч.1 ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Згідно з ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. П. «б» ч. 3 ст. 152 ЗК України встановлено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Ч.3 ст. 319 ЦК України встановлено, що усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

З висновків судової земельно-технічної експертизи № 396/16-22 від 31.10.2016 року (а.с. 131-137), детально досліджених під час судового розгляду, вбачається, що:

- площа та конфігурація земельної ділянки ОСОБА_1 не відповідає державному акту на землю серії НОМЕР_3, виданому на підставі рішення № 263 від 10.06.1999 року Бережанської міської ради та виданого 21.11.2001 року. Невідповідності полягають у зменшенні площі земельної ділянки ОСОБА_1 та накладенні земельної ділянки ОСОБА_4 (ОСОБА_2.) на земельну ділянку ОСОБА_1;

- площа та конфігурація земельної ділянки ОСОБА_4 (ОСОБА_2.) фактично в натурі (на місцевості) плану зовнішніх меж земельної ділянки відповідно до технічної документації не відповідає;

- накладання земельної ділянки ОСОБА_4 на земельну ділянку ОСОБА_1 існує. Площа накладення становить 62 кв. м. Місце накладення та розмір вказані на додатку № 3;

- відповідності усіх меж земельних ділянок із суміжниками ОСОБА_1, які внесені у державний земельний кадастр та були погоджені у встановленому порядку, немає.

Вказаний висновок суд приймає як належний і допустимий доказ по справі, за винятком посилання експерта в дослідницькій частині висновку на генплан забудови населеного пункту (вказане суд розцінює як технічну помилку, оскільки експерт в клопотанні від 24.05.2016 року (а.с.116) просив надати генплани забудови ОСОБА_4 та ОСОБА_15.), оскільки на дослідження експерту було надано лише генплан забудови ОСОБА_1 Такі висновки цілком узгоджуються з іншими наявними в матеріалах доказами, зважаючи на наступне.

Згідно з копією будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудівнику ОСОБА_1 в АДРЕСА_1: рішенням Бережанської міської ради № 199 від 29 листопада 1996 року ОСОБА_1 виділено земельну ділянку площею 1500 кв. м. по АДРЕСА_1, з наданням права будівництва житлового будинку (а.с.9); з генплану забудови земельної ділянки індивідуального забудовника ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,15 га, виданого на підставі рішення сесії Бережанської міської ради № 199 від 29 листопада 1996 року, випливає, що земельна ділянка, надана ОСОБА_1, має довжину 50 м ширину - 30 м (16м+12м+2м=30 м), ширина суміжної ділянки становить 25 м (23 м+2м=25 м) (а.с.10); акт відведення в натурі земельної ділянки площею 1500 кв. м., - ОСОБА_1 по АДРЕСА_1, с. Лісники на підставі рішення Бережанської міської ради № 199 від 29 листопада 1996 року (а.с. 11); схему без підписів, як в цілому відповідає генплану забудови земельної ділянки ОСОБА_1, де позначено ділянку, яка має довжину 50 м ширину - 30 м (16м+12м+2м=30м), ширина суміжної ділянки становить 25 м (23м+2м=25м) (а.с.11 зворот); схему з підписом ОСОБА_16, де зображено ділянку, яка має довжину 65,5 м ширину - 25 м (а.с.12); рішення виконавчого комітету Бережанської міської ради № 125 від 31 липня 2001 року, відповідно до якого надано дозвіл ОСОБА_1 на переоформлення проектно-технічної документації і внесення змін в генплан забудови присадибної ділянки в АДРЕСА_1 (а.с.13); лист - погодження про можливість переоформлення документів на внесення змін в генплан забудови присадибної ділянки в АДРЕСА_1, в якому запропоновано інший генплан забудови земельної ділянки в АДРЕСА_1, при цьому розміри земельної ділянки залишились незмінними: довжина 50 м, ширина - 30 м (а.с.14).

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 32) серії НОМЕР_3, виданого 21 листопада 2001 року ОСОБА_1, який проживає АДРЕСА_2 йому на підставі рішення Бережанської міської ради від 10 червня 1999 року № 263 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 гектарів для будівництва житлового будинку та господарських будівель на території с. Лісники, АДРЕСА_1 в межах згідно з планом. Відповідно до плану зовнішніх меж земельної ділянки від точки А до точки В земельна ділянка позивача межує з присадибною ділянкою ОСОБА_4.

Як вбачається з оригіналу технічної документації зі складання державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_1, за адресою: с. Лісники, АДРЕСА_1 Бережанського району, наданої відділом держземагенства у Бережанському районі, в ній наявні: рішення Бережанської міської ради від 10 червня 1999 року № 263, відповідно до якого Бережанська міська рада вирішила передати у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1; акт відведення в натурі земельної ділянки площею 1500 кв. м., - ОСОБА_1 по АДРЕСА_1, с. Лісники на підставі рішення Бережанської міської ради № 199 від 29 листопада 1996 року; генплан забудови земельної ділянки в АДРЕСА_1, відповідно до якого довжина ділянки становить 50 м, а ширина - 30 м; погодження Бережанського районного відділу земельних ресурсів і відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства, відповідно до яких останні не заперечували проти виготовлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 0,15 га ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 в с. Лісники; кадастровий план земельної ділянки площею 0,15 га на ім'я ОСОБА_1 з описом меж, де, зокрема, погоджено межу від В до А з ОСОБА_4; акт визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельної ділянки від 06 липня 2001 року, де ОСОБА_4 погоджував встановлені межові знаки; збірний кадастровий план землевласників та власників землі; абриси обміру земельної ділянки ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 с. Лісники від 06 липня 2001 року; відомість вирахування координат на ім'я ОСОБА_1 по АДРЕСА_1.

Таким чином, Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданий ОСОБА_1 та документи наявні в будівельному паспорті на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудівнику ОСОБА_1 по АДРЕСА_1, с. Лісники, і в технічній документації зі складання державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_1, с. Лісники, АДРЕСА_1, цілком узгоджуються одне з одним щодо розміру земельної ділянки позивача.

Позивач ОСОБА_1 звертався до голови Бережанської міської ради з приводу того. що у його відсутність без його згоди та дозволу було передано у приватну власність ОСОБА_4 частину його земельної ділянки (а.с.35) та прокурора Бережанського району (а.с.37), на які надійшли відповіді з Бережанської міської ради (а.с.36) та відділу держгеокадастру у Бережанському районі Тернопільської області (а.с.39), в яких повідомляється про необхідність звернутися до ліцензованої організації для відновлення меж, у відповіді відділу держгеокадастру у Бережанському районі Тернопільської області також повідомлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у володінні громадян.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 28.03.2016 року встановлено, що за пошуковим запитом «кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2» у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про те, що вказана земельна ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) знаходиться за адресою: Тернопільська область, АДРЕСА_3. Відповідно до договору дарування від 17.09.2015 року вказана земельна ділянка належить ОСОБА_2. (а.с.21-22)

Рішенням № РВ-015 державним кадастровим реєстратором відділу Держгеокадастру у Бережанському районі Тернопільської області Козицьким П.С. відмовлено ОСОБА_1 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстави знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Державним кадастровим реєстратором відділу Держгеокадастру у Бережанському районі Тернопільської області Козицьким П.С. рекомендовано ОСОБА_1 перетин з ділянкою НОМЕР_2, площа співпадає на 2,5334%, привести у відповідність обмінний файл земельних ділянок НОМЕР_2 та НОМЕР_1 (а.с.40,41). Як уже встановлено, на одну з цих земельних ділянок видано державний акт на ім'я ОСОБА_4, право власності на яку відчужено на користь ОСОБА_2, на іншу на ім'я ОСОБА_1

Відповідно до рішення Бережанської міської ради від 22 квітня 1997 року № 220 «про надання громадянам міста земельних ділянок під будівництво житлових та господарських будинків» ОСОБА_4 було надано земельну ділянку площею 2500 кв. м. для будівництва житлових та господарських будинків за індивідуальними проектами по АДРЕСА_4, із земель житлової забудови. (а.с. 213-214)

Як вбачається з оригіналу технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. ОСОБА_4, АДРЕСА_4, с. Лісники Бережанського району, наданої відділом держземагенства у Бережанському районі в технічній документації наявні: експлікація земельних угідь згідно форми 6-зем, де вказано, що ОСОБА_4 належить земельна ділянка загальною площею 0,25; заява ОСОБА_4 від 22.12.2010 р. на виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчують право на земельні ділянки, які розташовані по АДРЕСА_4, с. Лісники Бережанського району; рішення Бережанської міської ради № 925 від 27 листопада 2009 року, відповідно до якого ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки з подальшою безплатною передачею у власність, видачею державних актів на право власності на землю, із земель житлової та громадської забудови земельну ділянку площею 2500 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_4, в с. Лісники; довідка Бережанської міської ради від 09.02.2010 року № 248 про те, що згідно земельно-облікової документації станом на 01.01.2002 року за ОСОБА_4 рахується земельна ділянка загальною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_4; схема землекористування ОСОБА_4 по АДРЕСА_4, с. Лісники Бережанського району, де вказано ширину земельної ділянки з однієї сторони 27,4 м, з іншої 31,7 м; технічне завдання від 10.02.2011 року № 17; матеріали польових геодезичних робіт (абрис); акт визначення та відновлення на місцевості зовнішніх меж земельної ділянки та прийомки - передачі межових знаків на зберігання від 26 лютого 2010 року, відповідно до якого межу ОСОБА_4 із суміжним землекористувачем ОСОБА_1 було погоджено на підставі погодження комісії; кадастровий план земельної ділянки ОСОБА_4, с. Лісники, АДРЕСА_4, відповідно до якого ширина земельної ділянки ОСОБА_4 зі сторони вулиці Злуки (точки А-Г) становить 27,35 м; збірний кадастровий план; рішення Бережанської міської ради № 92 від 24 лютого 2011 року «Про передачу у власність та надання в оренду земельних ділянок» відповідно до якого затверджено акт комісії погодження меж земельної ділянки по АДРЕСА_4, в с. Лісники від 25.11.2010 року та передано власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 2500 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_4, с. Лісники. Надано ОСОБА_4 дозвіл на складання і видачу державного акта на право власності на вказану земельну ділянку.

З акту встановлення та погодження межових знаків від 25 листопада 2010 року, на який міститься посилання в рішенні Бережанської міської ради № 92 від 24 лютого 2011 року, вказано, що комісія в присутності ОСОБА_4 провела обстеження земельної ділянки та межових знаків ОСОБА_4 від сусідів ОСОБА_15 та ОСОБА_1 та встановили, що технічна документація (кадастровий план) на земельну ділянку виготовлений відповідно до меж, встановлених на місцевості. Межа земельної ділянки зі сторони від ОСОБА_1 відповідає генплану забудови від 29.11.1996 р. Комісія рекомендувала погодити межові знаки між земельними ділянками ОСОБА_4 та ОСОБА_15 і ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Згідно схеми межових знаків наявної у вказаному акті, ширина земельної ділянки ОСОБА_4 зі сторони вул. Злуки (від точки А до точки Г), становить 27,35 м. (а.с. 212)

Як вбачається з генплану забудови ОСОБА_1 (а.с. 10) на який є посилання в акті встановлення та погодження межових знаків від 25 листопада 2010 року (а.с.212), ширина земельної ділянки суміжного користувача, яким є ОСОБА_4, становить 25 метрів, що свідчить про вказівку в акті встановлення та погодження межових знаків від 25 листопада 2010 року даних, які не відповідають дійсності та були використані при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. ОСОБА_4, АДРЕСА_4, с. Лісники Бережанського району.

Таким чином при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_4, АДРЕСА_4, с. Лісники Бережанського району, було допущено внесення у документацію неправдивих даних.

З відповіді відділу житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Бережанської міської ради № 2169 від 23.11.2016 року, в генеральному плані м. Бережани та с. Лісники відсутня інформація щодо розташування та конфігурації земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_4 на АДРЕСА_4, в с. Лісники (а.с.216, 236). Вказана відповідь цілком узгоджується з іншими матеріалами справи, зокрема, відповіддю Бережанської міської ради № 1311 від 15.07.2016 року, даною на запит суду за клопотанням експерта ОСОБА_14 про те, що генплану забудови земельної ділянки ОСОБА_4 в Бережанській міській раді немає (а.с. 126). Аналогічну відповідь отримано і з відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та цивільного захисту Бережанської районної державної адміністрації № 54 від 20 червня 2016 року (а.с.123).

Таким чином, під час судового розгляду позивач надав суду достатньо доказів того, що ОСОБА_4 було видано державний акт на право власності на землю з кадастровим номером НОМЕР_2, який охоплює частину земельної ділянки, яка уже належала ОСОБА_1 таким чином ОСОБА_1 було позбавлено права власності на частину його земельної ділянки, а тому спірний державний акт необхідно скасувати.

При цьому суд не бере до уваги як докази по справі збірний земельно кадастровий план земельної ділянки ОСОБА_1 виготовлений техніком - стажером ОСОБА_13 (а.с.33, 42-45), як такі, що не були використані при виготовленні державних актів сторін; акт визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельної ділянки та прийомки -передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_7, оскільки такий не спростовує тверджень позивача в частині накладення земельної ділянки ОСОБА_4, правонаступником якого є ОСОБА_2, на земельну ділянку ОСОБА_1

Також суд не прийняв як доказ генплан забудови ОСОБА_2, оскільки такий виготовлено після виготовлення оспорюваного державного акту на землю, а також такий доказ не було надано ОСОБА_2 під час попереднього судового засідання та не повідомлено про нього.

Скасування державного акту має наслідком не існування земельної ділянки як об'єкта цивільного права, а тому, виходячи з положень ч.9 ст.791 ЗК України, підлягає скасуванню і державна реєстрації права власності на неї.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що оспорюваний державний акт на право приватної власності на земельну ділянку виготовлявся на замовлення ОСОБА_4, ОСОБА_2 є правонаступником ОСОБА_4, позовні вимоги до них підлягають до задоволення.

В задоволенні позовних вимог до Бережанської міської ради слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, як встановлено вище оспорюваний державний акт на право приватної власності на земельну ділянку виготовлявся та реєструвався на замовлення ОСОБА_4, а тому з ОСОБА_4 в примусовому порядку, підлягають стягненню понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 79, 791, 106, 107, 152, 153, 158 Земельного кодексу України, ст. 17 Земельного кодексу України (18 грудня 1990 року) ст.ст. 319, 321, 391 Цивільного кодексу України, Законом України «Про землеустрій», Законом України «Про Державний земельний кадастр», Законом України «Про судову експертизу», Методикою проведення державної експертизи землевпорядної документації, затвердженою наказом Держкомзему від 03.12.2004 № 391, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 21 грудня 2004 р. за № 1618/10217, Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 квітня 1993 р. № 28 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23 квітня 1993 р. за № 31, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», ст. ст. 10, 53, 57, 60, 61, 66, 131, 147, 212, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2), виданий на ім'я ОСОБА_4, - недійсним та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 в державному земельному кадастрі.

В позовних вимогах до Бережанської міської ради відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 1102 (одну тисячу сто дві) гривні 40 (сорок) копійок сплаченого судового збору та 3963 (три тисячі дев'ятсот шістдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок витрат за проведення судової земельно - технічної експертизи.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків на його апеляційне оскарження.

Суддя: