Номер провадження № 2/331/399/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2017 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Світлицької В.М.

за участю секретаря Богач А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Водоканал», Міського комунального підприємства «Основаніє», Комунального підприємства «Наше місто», третя особа Запорізька міська рада про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Водоканал», МКП «Основаніє», КП «Наше мысто», третя особа Запорізька міська рада про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира № 35 у буд. 14 А по вул. Дивногорській у м. Запоріжжя. 15.05.2016 року о 23 год. 20 хв. від мешканця квартири 24 буд. 14 А по вул. Дивногорській поступила заявка на гарячу лінію 15-80 про появу тріщин у квартирі. При обстеженні підвальних приміщень та оглядових колодців будинку встановлено, що на вводі холодного водопостачання на житловий будинок, який знаходиться на балансі КП «Водоканал» Дніпровського району виявлено витік води. 16.05.2016 року працівниками КП «Водоканал» був замінений трубопровід ХВП. Згідно з актом від 26.05.2016 року, причиною деформації конструктивних елементів та тріщин в квартирах, є витік вводу холодного водопостачання, належного КП «Водоканал». Внаслідок руйнування конструктивних елементів будинку квартирі позивача були спричинені пошкодження, вартість збитку яких становить 17 552,4 грн., що підтверджується звітом про незалежну оцінку вартості майнового збитку,виконаного ФОП ОСОБА_2 від 14.11.2016 року. Балансоутримувачем будинку та особою, що надає житлово-комунальні послуги, на час спричинення шкоди було МКП «Основаніє». Виконавцем щодо надання послуг з холодного водопостачання будинку є КП «Водоканал». Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь матеріальну шкоду в сумі 17 552,40 грн., 900 грн. роботи з оцінки вартості майнового збитку, моральну шкоду у сумі 5 000,00 грн., судовий збір та судові витрати на правову допомогу.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача КП «Водоканал» в судовому засіданні просить суд в позовних вимогах позивача до КП «Водоканал» відмовити в повному обсязі. В попередніх судових засіданнях надані письмові заперечення, в яких зазначено, що на підтвердження бездіяльності КП «Водоканал» позивач посилається лише на один акт МПК «Основаніє», який не є доказом спричинення підприємством збитків майну, оскільки на його підставі неможливо встановити наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Також, посилається на те, що МПК «Основаніє» не є експертною установою в питаннях визначення винної особи та причин деформації будинку, тобто пошкодження не знаходяться в причинному звязку з пошкодженням майна позивача.

Представник відповідача МПК «Основаніє» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Попередньо були надані письмові заперечення, в яких зазначено, що враховуючи, що складовою тарифу на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій не було передбачено проведення ремонту обладнання, яке знаходиться у господарському віданні стороннього підприємства, а тому МПК «Основаніє» не може нести відповідальність за даним позовом. Посилаючись на те, що ввід холодного водопостачання знаходиться на балансі КП «Водоканал», витік якого призвів до деформації будинку, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з МПК «Основаніє» в повному обсязі.

Представник відповідача КП «Наше місто» в судовому засіданні проти позовних вимог стосовно них заперечувала в повному обсязі. В письмових запереченнях зазначила, що балансоутримувачем будинку № 14 по вул. Дивногорській на той час було МКП «Основаніє» і КП «Наше місто» не є правонаступником МКП «Основаніє» та на те, що актом від 26.05.2016 року встановлена причина деформації конструктивних елементів в квартирах, а саме витік холодного водопостачання, який знаходиться на утримання КП «Водоканал». Тому, просить виключити його з учасників судового процесу.

Представник третьої особи Запорізької міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, відповідно до договору купівлі-продажу від 28.11.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3О та зареєстрованого в реєстрі за № 2754, ОСОБА_1 належить квартира 35 в будинку 14 А по вул. Дивногорській в м. Запоріжжі.

Відповідно до акту обстеження технічного стану квартир № 26, 31, 34, 35, 36 житлового будинку № 14а по вул. Дивногорській від 26.05.2016 року, затвердженого начальником Центрального територіального відділу з управління житловим фондом МКП «Основаніє» ОСОБА_4, комісія у складі: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 виконали обстеження вказаних квартир за зверненням мешканця квартири № 24 на появу тріщин. В ході обстеження виявлено, що причиною деформації конструктивних елементів і тріщин в квартирах є витік вводу холодного водопостачання, який належить КП «Водоканал» Дніпровського району.

02.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до КП «Водоканал» з претензією, з метою досудового врегулювання спору та відшкодування спричинених збитків, які настали з вини КП «Водоканал» Дніпровського району.

За результатами розгляду претензії ОСОБА_1, листом від 14.11.2016 року за № НОМЕР_1 «Водоканал» повідомлено, що вимоги ґрунтуються на висновках Акту МКП «Основаніє» від 26.05.2016 року, яке не є експертною установою в питаннях визначення винної особи і причин деформації будинку. Будь-яких доказів причетності КП «Водоканал» до деформації конструктивних елементів та тріщин у квартирі за вищевказаною адресою до претензії не надано. У звязку з викладеним у підприємства відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_1

Відповідно до висновку про вартість майнового збитку, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_8, станом на 14.12.2016 рок вартість майнового збитку, нанесеного майну квартирі № 35, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дивногірська, буд. 14 А складає 17 552,40 грн. Вартість проведення оцінки склала суму у розмірі 900,00 грн.

Враховуючи обставини заподіяння шкоди, суд приходить до висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини за недоговірними зобовязаннями по відшкодуванню шкоди, які регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно із ст. ст.316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Отже, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Відповідно до вимог статей 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Системний аналіз зазначених норм цивільного законодавства свідчить про те, що обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що поведінка останнього була неправомірною, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, що повинен довести позивач.

Доведення цих обставин із боку позивача можливе на підставі доказів, перелічених у ст.57 ЦПК України.

Відповідно до ст. 57, ч. 1 ст. 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Позивач не скористався своїм правом на звернення із заявою про призначення експертизи.

Так, суд звертає увагу на те, що акт комісійного обстеження від 26.05.2016 року складений без участі винної особи, при розгляді справи не надано жодних доказів наявності причинно-наслідкового звязку між витоком вводу холодного водопостачання та деформацією будинку, не зазначено характеру такого витоку, клопотання про призначення та проведення судової експертизи з вказаних питань у справі не заявлялося, а тому доводи сторони позивача ґрунтуються на припущеннях.

Слід зазначити, що суд не наділений повноваженнями встановлення факту наявності чи відсутності витоку вводу холодного водопостачання у будинку, оскільки така обставина може бути встановлена виключно за наслідками проведеного відповідними спеціалістами дослідження.

Крім того, станом на момент звернення щодо прояву тріщин від 15.05.2016 року, будинок № 14 А по вул. Дивногорській в м. Запоріжжі знаходився на балансі МКП «Основаніє» ( до створення КП «Наше місто» і передання будинку на його баланс з 01.09.2016 року). До 01.09.2016 року договірних відносин між КП «Наше місто» та МКП «Основаніє» з розподілення обовязків з утримання комунікацій будинку не було.

Вирішуючи позовні вимоги, приймаючи до уваги те, що згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд приходить до висновку, що позивачем не підтверджено наданими доказами наявність факту спричинення шкоди саме відповідачами. В судовому засіданні не встановлено обставин, які би вказували про виникнення досліджуваної аваріївнаслідок протиправних, винних дій (бездіяльності) відповідачів.

Враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо заявлених позовних вимог суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1, у звязку з чим вони не підлягають задоволенню. Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не надано достатніх та належних доказів вини відповідачів в спричинені матеріальної шкоди, їх неправомірної поведінки та наявності безпосереднього причинного зв'язку між правопорушенням та заподіянням шкоди.

Згідно із п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди» обовязковому зясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що зважаючи на те, що судом не виявлено достатніх та належних доказів вини відповідачів, то підстав для відшкодування моральної шкоди також немає.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України, приймаючи до уваги результат вирішення справи, а також те, що позивача не звільнено від сплати судового збору, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача, як і відсутні підстави для компенсації позивачу витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 59 ,60, 88, 208, 209, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Водоканал», Міського комунального підприємства «Основаніє», Комунального підприємства «Наше місто», третя особа Запорізька міська рада про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. М. Світлицька