Справа № 219/1396/17
Провадження № 2/219/1489/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року Артемівський міськрайонний районний суд Донецької області в складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Брагіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради, треті особи Артемівська філія Донецької товарної біржі, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, згідно якого просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими за адресою: селище Хромове Бахмутського району Донецької області, вул. Підгорна, буд.22, після смерті матері ОСОБА_4, померлої 8.03.2016 року, який належав померлій на підставі біржового контракту № 690-н (договір купівлі-продажу будинку) від 26.11.1999 року, укладений на Донецькій товарній біржі Артемівської філії та зареєстрований 26.11.1999 року за № 4-896 в Бюро технічної інвентаризації відділу комунального господарства виконкому Артемівської міської ради Донецької області. Вказує, що 26.11.1999 року її мати - ОСОБА_4 придбала за договором купівлі-продажу житловий будинок, з відповідними до нього надвірними будівлями, розташованими за адресою: селище Хромове (Артемівське) Бахмутського (Артемівського) району Донецької області, вул. Підгорна, буд.22, розташований на земельній ділянці, яка належить Іванівській (Красненській) сільській раді. Договір купівлі-продажу житлового будинку був зареєстрований на Донецькій товарній біржі Артемівської філії і оформлений біржовим контрактом № 690-н, та зареєстрований 26.11.1999 року за № 4-896 в Бюро технічної інвентаризації відділу комунального господарства виконкому Артемівської міської ради Донецької області на її імя. Крім того, 22.06.2000 року матері, на підставі рішення Красненської селищної ради від 22.02.2000 року була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,2198 га для будівництва та обслуговування спірного житлового будинку, господарських будівель, та споруд, вона отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН № 122669, акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2413. 8.03.2016 року ОСОБА_4Є померла, та після її смерті відкрилася спадщина на вищевказаний будинок та земельну ділянку. Заповіт матір не складала. Згідно довідки Іванівської сільської ради від 19.09.2016 року № 2194 спадкоємиця була зареєстрована та мешкала сама в спірному будинку. Крім позивача, є ще два спадкоємця першої черги за законом, це її батько ОСОБА_2 та її рідна сестра ОСОБА_3 В установлений законом строк ОСОБА_1 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а батько та сестра письмово у нотаріуса відмовилися від спадщини померлої на користь позивача. Таким чином позивач є єдиним спадкоємцем за законом на спадкове майно свої матері, в склад якого входить вище перелічене майно. Державний нотаріус другої Бахмутської нотаріальної контори 6.02.2017 року видала позивачу свідоцтво на право на спадщину за законом на земельну ділянку (для будівництва та обслуговування будинку в селищі Хромове Бамхутського району, вул. Підгорна, 22, площею 0,2198 га, кадастровий номер :06:000:0238), але відмовила в оформленні спадщини на будинок, з тієї причини, що угода купівлі-продажу будинку оформлена на Донецькій товарній біржі за контрактом, що не відповідає вимогам ст. 227 ЦК УРСР діючого на момент його укладення. Таким чином, позивач не може оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку на вищезазначене нерухоме майно, а саме будинок, так як перешкодою цьому є форма оригіналу або правовстановлюючого документа, процедура якого була визначена або вибрана особисто спадкодавцем за життя.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Іванівської сільської ради Бахмутського району в судове засідання не зявився. Однак, надіслав на адресу суду заяву (вх. № 12500 від 11.05.2017) про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 (а.с.61).

Треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, разом з тим, надали через канцелярію суду заяву, в якій вказали, що з позовними вимогами ОСОБА_1 ознайомлені, не заперечують проти їх задоволення. Просили розглянути справу без їх участі (а.с.60, 63).

Представник третьої особи - Артемівської філії Донецької товарної біржі, у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 3 ЦПК України надає кожній особі право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, підставою для захисту прав в судовому порядку є їх порушення, оспорювання чи невизнання іншими особами.

У відповідності до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася 13 травня 1967 року у радгоспі ім. Артема Артемівського району Донецької області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 25.05.1967 року зроблено відповідний запис за № 23, її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 123817 від 25.05.1967 року (а.с.13).

Відповідно до біржового контракту № 690-н (договір купівлі-продажу) від 26.11.1999 року, посвідченого Артемівською філією Донецької товарної біржі, продавець ОСОБА_1 продала, а покупець ОСОБА_4 придбала житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: селище Артемівське, Артемівський район, Донецька область, вул. Підгорна, буд. 22, розташований на земельній ділянці Красненської сільської ради (а.с.16).

8 березня 2016 року у віці 74 років ОСОБА_4 померла, про що 9.03.2016 року складено відповідний актовий запис № 300 та видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського МРУЮ у Донецькій області свідоцтво про смерть серії І-НО № 936315 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку, з відповідними до нього надвірними будівлями, розташованими за адресою: селище Хромове Бахмутського району Донецької області, вул. Підгорна, буд.22.

Відповідно до довідки КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» № 257, будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: селище Хромове Бахмутського району Донецької області, вул. Підгорна, буд.22, належить ОСОБА_4 на підставі біржового контракту купівлі-продажу від 26.11.1999 (а.с.64).

Згідно довідки Іванівської сільської ради № 2194 від 19.09.2016 року, померла ОСОБА_4 була зареєстрована та мешкала в ІНФОРМАЦІЯ_1 по день смерті 8.03.2016 року, знята з реєстраційного обліку 9.03.2016 року. На день смерті за вищевказаною адресою була зареєстрована сама (а.с.10).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у томі числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вказує позивач, крім неї, є ще два спадкоємці першої черги за законом, це її батько ОСОБА_2 та її рідна сестра ОСОБА_3. В установлений законом строк ОСОБА_1 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а батько ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_3 18.08.2016 року подали до Другої Артемівської нотаріальної контори письмові заяви (зареєстровані в реєстрі за № 101, 102) про відмову від частки спадкового майна після смерті ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 (а.с.9, 11). Таким чином позивач є єдиним спадкоємцем за законом на спадкове майно свої матері, в склад якого входить вище перелічене майно.

6 лютого 2017 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво (посвідчене державним нотаріусом Другої Бахмутської нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 111) про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на території селища Хромове Бамхутського району Донецької області, вул. Підгорна, 22, площею 0,2198 га, кадастровий номер :06:000:0238 (а.с.14, 45).

Зі звіту про оцінку майна - житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: Донецька область, Бахмутський (Артемівський) район, селище Хромове (Артемівське), вул. Підгорна, буд. 22), виконаному ФОП ОСОБА_7 (сертифікат № 2323 від 24.03.2001 року, сертифікат субєкта оціночної діяльності № 895/16 від 7.11.2016 року), вбачається, що загальна площа житлового будинку з надвірними спорудами становить 28,50 м2, житлова площа 15,00 м2. Ринкова вартість обєкту оцінки 17 528 грн. (а.с.23).

5.05.2017 року завідуюча Другої Бахмутської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 на запит суду надіслала відповідь (вх. № 12097), згідно якої 22.08.2016 року нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 318/2016 на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_4, померлої 8.03.2016 року. Також, 22.08.2016 року до Другої нотаріальної контори надійшли заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини після смерті їх дружини та матері ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 Інші спадкоємці із заявами про прийняття або про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не зверталися. 6.02.2017 року Другою Бахмутською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,2198 га, яка розташована за адресою: Донецька область, Бахмутський район, селище Хромове, вул. Підгорна, 22 на імя ОСОБА_1 (а.с.56-59).

У відповідності до п.2 ОСОБА_8 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» момент виникнення права власності на річ (майно) визначається законом.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Стаття 1223 ч.3 ЦК України передбачає, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Позивач вказує, що вона як спадкоємець за законом у встановлений шестимісячний термін звернулася до державного нотаріуса Другої Артемівської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини. Але оформити спадщину на будинок з надвірними спорудами вона не може, оскільки угода купівлі-продажу будинку оформлена на Донецькій товарній біржі за контрактом, що не відповідає вимогам ст. 227 ЦК УРСР діючого на момент його укладення, і ця обставина перешкоджає їй оформити спадщину на вказане майно.

Відповідно до п.п. 4 і 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в редакції 2003 року цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набуття ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року, таким чином в при розгляді даної справи необхідно застосовувати норми Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних відносин сторін.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" біржовою угодою визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Разом з тим стосовно продажу деяких речей закон встановлює особливі правила. Законодавчими актами України встановлений спеціальний порядок придбання права власності громадянами на окремі види майна, зокрема, на квартиру.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що умови біржового контракту від 26.11.1999 року відповідають вимогам ст. 224 ЦК УРСР (у редакції 1963 року), передбачених законом обмежень для його укладення не встановлено, вказана угода сторонами виконана повністю, крім її нотаріального оформлення, у зв'язку з чим вказаний біржовий контракт як договір купівлі - продажу є дійсним.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: селище Хромове Бахмутського району Донецької області, вул. Підгорна, буд.22, після смерті ОСОБА_4, померлої 8.03.2016 року.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 1216-1218, 1220, 1221, 1223, 1258-1259, 1268, 1270 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: селище Хромове (Артемівське) Бахмутського (Артемівського) району Донецької області, вул. Підгорна, буд.22 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 8.03.2016 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту його проголошення, а представником відповідача та третіми особами в той же строк, але з моменту отримання копії цього рішення.

Суддя

ОСОБА_9