АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5670/17 Справа № 209/400/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 02 жовтня 2007 року Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та відповідач ОСОБА_2 уклали договір про надання споживчого кредиту № 0 з додатковою угодою № 1 від 02 жовтня 2007 року, згідно яких позивач надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 24000 доларів США шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відповідача, а ОСОБА_2 зобовязалася щомісячно повертати кредит в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток № 1 до договору), і повернути кредит у повному обсязі не пізніше 01 жовтня 2032 року.

В порушення умов кредитного договору відповідач протягом тривалого часу взяті на себе зобовязання не виконувала, а саме не здійснювала своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам. Банком була направлена відповідачу письмова вимога про необхідність усунення порушень договору, але відповідач порушення договору не усунула. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань ОСОБА_2 станом на 25 січня 2017 року має заборгованість за кредитним договором, яку позивач просив суд стягнути, в сумі 16740,54 доларів США, яка складається з наступного: 15344,15 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 224,15 доларів США за період з 12 грудня 2016 року по 25 січня 2017 року; 1396,39 доларів США- заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1237,99 доларів США за період з 01 травня 2016 року по 31 грудня 2016 року; 83,33 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 12 грудня 2016 року по 25 січня 2017 року, а також має заборгованість за пенею в розмірі 3307,85 грн. за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 11 червня 2016 року по 25 січня 2017 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», , р/р 0113, МФО 351005, м. Харків, проспект Московський, 60, заборгованість за кредитним договором № 0 від 02 жовтня 2007 року в розмірі 16740,54 доларів США, яка складається з наступного: 15344,15 доларів США - заборгованість за кредитом, 1396,39 доларів США - заборгованість по процентам, а також пеню в розмірі 1,00 грн. та 6838,17 грн. сплаченого судового збору.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 02 жовтня 2007 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 уклали договір про надання споживчого кредиту № 0 та додаткову угоду до нього. Згідно кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 24000 доларів США для придбання нерухомого майна (а.с. 20-34).

Згідно п. 1.2.2. договору ОСОБА_2 зобовязалася повернути кредит у повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 01 жовтня 2032 року.

Пунктом 1.3 договору було передбачено, що за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, процентна ставка встановлюється у розмірі 11,90%. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору. У випадку якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за договором в попередньому місяці.

За порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених кредитним договором, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті (п. 4.1. договору).

Згідно п. 3.1.3 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за кредит, у разі порушення позичальником умов кредитного договору.

30 листопада 2016 року позивач направив ОСОБА_2 вимогу про усунення порушень умов кредитного договору, а саме погашення простроченої заборгованості протягом 31 календарного дня з дати одержання повідомлення у розмірі 64,15 доларів США - прострочена заборгованість, 1085,40 доларів США - прострочена заборгованість по процентах, що підтверджується копією вимоги та копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого ОСОБА_2 12 грудня 2016 року особисто отримала вимогу банку (а.с. 35-36, 37-38).

У вказаній вимозі банк попередив відповідача про те, що у випадку неусунення порушень на 32 день з дня отримання вимоги, вона повинна буде сплатити позивачу заборгованість по поверненню суми кредиту в повному обсязі.

Згідно довідок - розрахунків заборгованості за кредитним договором (а.с. 39-49), станом на 25 січня 2017 року заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором № 0 від 02 жовтня 2007 року становить 16740,54 доларів США, яка складається з наступного: 15344,15 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 224,15 доларів США за період з 12 грудня 2016 року по 25 січня 2017 року; 1396,39 доларів США- заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1237,99 доларів США за період з 01 травня 2016 року по 31 грудня 2016 року; 83,33 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 12 грудня 2016 року по 25 січня 2017 року. Також банком нарахована пеня в розмірі 3307,85 грн. за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 11 червня 2016 року по 25 січня 2017 року.

Встановивши зазначені обставини та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.509,526,530,549,551,599,610,612,1050,1054 ЦК України, прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом -15344,15 доларів США та заборгованості по процентам -1396,39 доларів США та зменшення розміру неустойки - пені - 83,33 грн. за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 12 грудня 2016 року по 25 січня 2017 року та пені - 3307,855 грн. за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за періодом з 11 червня 2016 року по 25 січня 2017 року до 1,00 грн., з урахуванням скрутного матеріального становища відповідача, значної зміни курсу гривні відносно долара США з часу отримання відповідачем кредиту до розгляду справи судом та з урахуванням фактично повернутої суми кредиту - 8655,85 доларів та сплачених процентів за користування кредитними коштами до квітня 2016 року включно у сумі 19239,67 доларів США (а.с. 87), що в цілому перевищує суму отриманого кредиту.

Доводи апеляційної скарги відповідача про безпідставність дострокового стягнення всієї суми заборгованості відхиляються колегією суддів, оскільки таке право банку передбачено п. 3.1.3 кредитного договору.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано належних доказів отримання нею кредитних коштів в сумі 24 000 дол. США, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в письмових запереченнях проти позову та в судовому засіданні суду першої інстанції, відповідач підтвердила, що 02 жовтня 2007 року уклала з позивачем договір про надання споживчого кредиту, за яким отримала від банку 24000 доларів США, за які придбала трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Також підтвердила підписання нею 02 жовтня 2007 року додаткової угоди до договору та те, що на момент укладення договору їй була відома сукупна вартість кредиту.

Твердження відповідача щодо неотримання нею досудові письмові вимоги про повернення кредиту спростовуються наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням. Посилання відповідача на те, що таке повідомлення про вручення містить підпис іншої особи, не підтверджені жодними належними доказами, тому відхиляються як необґрунтовані.

Доводи апеляційної скарги щодо можливості погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки обрання способу захисту порушеного права є виключним правом позивача.

Таким чином, порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до скасування рішення суду, колегією суддів не встановлено.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 7577,92 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 7577,92 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_3