Справа № 357/5342/17
У Х В А Л А

"07" червня 2017 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до виконавчого комітету Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про оскарження дій субєкта владних повноважень та зобовязань вчинити певні дії-

В С ТА Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд вважає, що заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, в звязку з чим підлягала залишенню без руху.

Так, позивачу необхідно було вказати в чому саме полягає спір про право та порушення відповідачем його прав зазначити зміст позовних вимог, навести правові підстави позовних вимог, оскільки в позовній заяві позивач в обґрунтування своїх вимог не посилається на норми закону, які б містили способи захисту порушених прав, які заявлялися позивачем в прохальній частині позову.

Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

З позовної заяви неможливо зрозуміти які правовідносини склались між сторонами по справі і чому позивач вважає за необхідне розглядати даний спір в порядку цивільного судочинства.

Так, відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2003 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України(статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Разом із тим суд також має врахувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Отже, оскільки з позовної заяви не можливо визначити природу спору та правовідносини, що стали причиною позову, суд не в змозі визначити підсудність даного спору цьому суду та відповідно вид судочинства в порядку якого, слід розглядати даний спір.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем оскаржуються певні рішення виконкому Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, але у своїй заяві позивач не вказує які саме рішення відповідача він вважає незаконними і з яких причин (не зазначає ані їхній номер, ні дату прийняття чи будь-які інші ознаки), які саме дії, які недостовірні дані та в чому вони полягають.

Також, в позовній заяві позивач не вказує які дії чи бездіяльність відповідача він вважає незаконними, яким чином вони порушують його права та які способи для захисту цих прав, обрані позивачем.

А тому, позивачу необхідно було зазначити в чому саме полягає порушення його прав з боку відповідача, зазначити які рішення відповідача він оскаржує та підстави їх оскарження, вказати на докази, які свідчать про порушення неправомірними діями відповідача його прав або ж підстави для покладення на нього відповідальності за такі дії.

В звязку з викладеним, ухвалою суду від 22 травня 2017 року вказану позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених в ній недоліків.

На виконання вимог ухвали 06 червня 2017 року позивачем через канцелярію суду подано уточнену позовну заяву.

На зазначені в ухвалі суду від 22 травня 2017 року недоліки позовної заяви ОСОБА_1 уваги не звернув, дій, які б свідчили про усунення виявлених недоліків не вчинив, а подана уточнена позовна заява фактично являється копією попередньої.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що ОСОБА_1 недоліки позовної заяви у наданий судом строк не усунув належним чином, подану позовну заяву слід повернути позивачу.

Керуючись ст.121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про оскарження дій субєкта владних повноважень та зобовязань вчинити певні дії повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позову не позбавляє права на повторне звернення до суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_2