АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 641/6925/16-ц Головуючий суддя І інстанції Боговський Д.Є.
Провадження № 22-ц/790/5089/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Звільнення майна з-під арешту (виключення майна з опису)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на заочне рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 06 липня 2017 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_2, Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Харківській області про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_2, Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Харківській області про звільнення майна з-під арешту

В обґрунтування позову зазначає, що 17 жовтня 2008 року між АБ «АвтоЗАЗбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 38/2008-Л, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у сумі 1 000 000,00 гривень. В цей же день з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між АБ «АвтоЗАЗбанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку передано нежитлові приміщення 1-го поверху № 198-1-:-198-7, 199-1-:-199-8, загальною площею 235,2 кв. м, в житловому будинку літ. "А-5" за адресою: м. Харків, вул. Морозова, буд. 1.

21 липня 2014 року між ПАТ«НЕОС БАНК»,- правонаступник ПАТ «БАНК КІПРУ», яке є правонаступником АБ «АвтоЗАЗбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу, внаслідок якого товариство набуло право вимоги за кредитним та іпотечним договором, укладеним з ОСОБА_1

Через систематичне невиконання боржником умов кредитного договору утворилась заборгованість, тому кредитор змушений розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки.

25 квітня 2013 року Київським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист про стягнення з відповідача боргу у розмірі 2 609 116,89 грн. та Відділом ПВР Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області відкрито виконавче провадження. При підготовці пакету документів щодо реалізації іпотечного майна боржника державним виконавцем встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2013 року накладено арешт на все майно Відповідача, що унеможливлює передачу майна на реалізацію.

Київським районним судом м. Харкова винесено ухвалу про арешт майна пізніше, аніж внесено обтяження нерухомого майна та до припинення чи розірвання договору іпотеки.

Накладення арешту на іпотечне майно порушує права товариства як іпотекодержателя, оскільки унеможливлює примусову реалізацію іпотечного майна.

Просить звільнити з-під арешту нежитлові приміщення 1-го поверху № 198-1-:-198-7, 199-1-:-199-8, загальною площею 235,2 кв. м, в житловому будинку літ. "А-5" за адресою: м. Харків, вул. Морозова, буд. 1, що накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2013 року у справі № 640/20964/13-ц, номер запису про обтяження 3685542.

Відповідач ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 та представник третьої особиВідділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Харківській області у судове засідання не зявилися.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 06 липня 2017 року у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кредитні ініціативи» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Наявність арешту унеможливлює примусовий продаж майна, за рахунок якого Товариство має можливість задовольнити вимоги за укладеним договором кредиту.

Товариство має пріоритетне право як іпотекодержатель для задоволення своїх вимог за рахунок іпотечного майна.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» суд першої інстанції виходив з тих обставин, що товариство не є власником чи володільцем арештованого нерухомого майна, а тому підстав для зняття арешту немає.

Повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 17 жовтня 2008 року між АБ «АвтоЗАЗбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 38/2008-Л.

З метою забезпечення зобовязань за кредитним договором 17 жовтня 2008 року між АБ «АвтоЗАЗбанк» та ОСОБА_1Є укладено Іпотечний договір, предметом якого є нежитлові приміщення першого поверху № 198-1-:-198-7, 199-1-:-199-8 загальною площею 235,2 м2 в житловому будинку літ. «А-5» за адресою: м. Харків, вул.. Морозова,1.

Обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно зареєстровано 17 жовтня 2008 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек.

21 липня 2014 року між ПАТ «НЕОС БАНК», який є правонаступником ПАТ «БАНК КІПРУ»( правонаступник АБ «АвтоЗАЗбанк»), та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу, за умовами якого «ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги по кредитних договорах, в тому числі і за кредитним договором № 38/2008-Л від 17 жовтня 2008 року, а також набуло права іпотекодержателя іпотечного майна.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 01 лютого 2013 року стягнуто з ОСОБА_1Є на користь ПАТ «Банк Кіпру», правонаступником якого є ТОВ «Кредитні ініціативи», заборгованість за кредитним договором у сумі 2609116 грн. 89 коп. та судовий збір у сумі 3219 грн.

25 квітня 2013 року видано виконавчі листи щодо стягнення цих сум та 15 травня 2015 року Київським ВДВС відкрито виконавче провадження.

При примусовому виконанні виконавчих листів встановлено наявність арешту на іпотечне майно, накладеного ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2013 року в порядку забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою суду від 27 листопада 2013 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 в межах суми позову 1 300 000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25 червня 2015 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі № 640/20964/13-ц.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21 липня 2015 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Згідно з ч. 3 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно з ч. 6 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (ч. 7 ст. 7 вказаного Закону).

В силу положень ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем із урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Таким чином, заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Згідно ст. 54 ч.1,3,4,5,6; 60 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.

За рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються утримання, передбачені статтею 43 цього Закону, після чого кошти використовуються для задоволення вимог заставодержателя. У разі якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

З матеріалів справи не можливо встановити ні точну суму боргу відповідача перед ТОВ «Кредитні ініціативи» на час предявлення позову, ні суму, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 та дані щодо вартості нерухомого майна також відсутні.

Матеріали справи не містять даних, чи робились певні дії на виконання рішень суду, чи сплачувались кошти на погашення боргу і який його розмір на даний час.

Отже, за таких обставин підстав для звільнення майна з під арешту не вбачається

Рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Судові витрати підлягають перерозподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 2, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» - задовольнити частково.

Заочне рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 06 липня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_2, Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Харківській області про звільнення майна з-під арешту відмовити з інших підстав.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: