Справа № 314/3264/17
Провадження № 2/314/1371/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2017 року Вільнянський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Павлівська І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката Пузіна Д.М.,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача - адвоката Блажко У.В.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди, в позові посилається на те, що він є власником нежитлових приміщень інв. № 34 літ А за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 порушує право позивача, не визнає за ним права власності 37/50 частин ферми інв. № 34, розташованої по вулиці АДРЕСА_2, та без його дозволу займає належні позивачу приміщення з 06.08.2012 року і не бажає звільняти їх, незважаючи на чисельні прохання.

Внаслідок неправомірних дій з боку відповідача, позивачу завдані душевні страждання, які полягають в приниженні його честі та гідності, що виражається в тому, що він мусить доводити, що відповідач незаконно користується його власністю, з цього приводу по селу стали поширюватись чутки, які призводять до того, що позивач відчуває дискомфорт, що негативно відображається на його здоров'ї.

У зв'язку з чим позивач звернувся до суду і просить суд зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні належною йому частиною нежитлового приміщення ферми інв. № 34 літ А за адресою: АДРЕСА_3, а також стягнути з останнього моральну шкоду в розмірі 106000грн.

В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні позову в повному обсязі, просили суд його задовольнити на підставі тих доказів, що надані до матеріалів справи.

Представник відповідача та відповідач заперечували проти задоволення позову, просили суд відмовити в його задоволенні, на підставі недоведеності позивачем своїх вимог.

В судовому засіданні в якості свідків були допитані ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7, які пояснили, що вони є жителями села Володимирівка Вільнянського району Запорізької області, знають позивача і відповідача, крім того свідок ОСОБА_8 є рідною сестрою позивача ОСОБА_1 Свідки пояснили, що їм нічого не відомо, про те, що ОСОБА_2 розповсюджує чутки про ОСОБА_1, які б принижували честь та гідність останнього.

Суд, вислухавши учасників по справі, свідків, вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено наступне.

02.10.2008 на підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області за ОСОБА_1 визнано право власності на 37/50 частки ферми інв. № 34, розташованої в селі Володимирівка Вільнянського району Запорізької області. Згідно вказаного рішення інша частина, яка складає 13/50 вказаної ферми, залишена у власності ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 (а.с. 4-5).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 37/50 частки - у приміщенні № 1 - тамбур № 3 площею 11,8кв.м, частину складу № 2 площею 577,9кв.м; у приміщенні № 2 - підсобне приміщення № 1 площею 6,6кв.м; у приміщенні № 3 - коридор № 1 площею 10,7кв.м, підсобне приміщення № 2 площею 10,6кв.м, підсобне приміщення № 3 площею 7,5кв.м, підсобне приміщення № 4 площею 19,4кв.м. Вказане нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_4 загальна площа 644,5кв.м (а.с. 6).

20.07.2012 на підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області за ОСОБА_2 вцілому визнано право власності на комплекс нежитлових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_6, а саме: Літ. А - будівля сторожки, приміщення № 1 літ.Б - будівля складу, приміщення № 3 Літ. Б - будівля складу, приміщення № 4 Літ. Б - будівля складу, Літ. В - будівля складу, Літ. Г - будівля побутовки, Літ. Д - будівля складу, Літ. Е - будівля складу, Літ Ж - вбиральня, Літ. З - навіс, Літ. № 1 - водопровід № 2 - басейн, Літ І - замощення. Вказане нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 26-28).

Відповідно до ст. 319, ст. 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усік суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

В якості підстав, для задоволення позову усунення перешкод в користуванні власністю та стягнення моральної шкоди, позивач надав тільки копію рішення суду від 02.10.2008 та витяг з Державного реєстру (а.с. 4-5, 6).

Рішення суду повинно бути мотивованим і обґрунтованим, і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

При вирішенні справи судом встановлено, що за ОСОБА_1 визнано право власності на 37/50 частки ферми інв.№ 34, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 В свою чергу за ОСОБА_2 визнано прав власності на будівлі, які розташовані за адресою: АДРЕСА_7. Таким чином, встановлено, що нежитлові будівлі, на які визнано право власності за сторонами, містять різні юридичні адреси. Позивачем не надано жодного доказу, що 37/50 частки ферми інв.№ 34, яка належить йому на праві власності, входить до нежитлових будівель, які належать відповідачу.

В судовому засіданні ні позивач, ні його представник не заявляли інших підстав та обставин для задоволення позовних вимог крім тих що зазначені в позові, не надавали інших доказів, при цьому вважали що в матеріалах справи є всі необхідні докази для підтвердження заявлених вимог.

Позивачем не дотримані вимоги ст.ст. 10, 60 ЦПК України, згідно яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з наведених обставин та відповідно до вище наведених норм процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в повному обсязі не підлягають задоволенню, з урахування того, що таке рішення не змінює обсяг права власності позивача і не перешкоджає захисту права, яке позивач вважає порушеним, шляхом пред'явлення іншого позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 208, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

10.11.2017