Справа № 160/359/17
Провадження № 4-с/160/3/17
У Х В А Л А

19.06.2017 року. смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Корнелюка В. С.,

за участю: секретаря - Гупалик А.С.,

прокурора - Грабовського О.О.,

державного виконавця - Казуна В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Локачах

скаргу першого заступника керівника Луцької місцевої прокуратури на неправомірні рішення державного виконвця та керівнмика органу ДВС,

в с т а н о в и в :

07.06.2017 року перший заступник керівника Луцької місцевої прокуратури звернувся до суду зі скаргою на неправомірні рішення державного виконвця та керівника органу ДВС.

Дану скаргу мотивує тим, що рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 04.11.2008 задоволено позов прокурора м. Луцька в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України»до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору і стягнення солідарно і користь ВАТ «Державний ощадний банк України» 20 050 грн. 15 коп. заборгованості за кредитом. Рішення суду набрало законної сили 15.11.2008 та 17.11.2008 видано виконавчий лист.

Луцькою місцевою прокуратурою 29.03.2017 виконавчий лист повторно звернуто до примусового виконання до Горохівського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинськії області.

Однак, головним державним виконавцем Горохівського районного ВДВС ГТУЮ в області ОСОБА_4 прийнято рішення про повернення зазначеного виконавчого документу без прийняття до виконання, мотивуючи своє рішення вимогами ст. 4 ч. 4 п. 8 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку із ненаданням підтвердження сплати стягувачем авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим, про що видано 10.04.2017 повідомлення, яке отримане прокуратурою 13.04.2017.

У зв'язку з незаконністю рішення державного виконавця, відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» 21.04.2017 місцевою прокуратурою начальнику Горохівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області подано скаргу на рішення державного виконавця.

За результатами розгляду вищевказаної скарги начальником даного районного відділу ДВС 13.05.2017 винесено постанову, з резолютивної частини якої вбачається, що рішення головного державного виконавця Казуна В.В. щодо відмови у прийнятті до виконання виконавчого документа за заявою прокурора у зв'язку із несплатою авансового внеску визнано таким, що відповідає вимогам закону, чим фактично відмовлено в задоволенні скарги, про що надано відповідь, яка надійшла до Луцької місцевої прокуратури 23.05.2017.

Вважає вказані рішення головного державного виконавця і начальника Горохівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Волинській області незаконними з наступних підстав.

Законом визначено вичерпний перелік рішень суду, за примусове виконання яких стягувачі звільняються від сплати авансового внеску (абз. 2-7 ч. 2 ст. 26 Закону).

Разом з тим, абз. 8 ч. 2 ст. 26 Закону передбачає, що від сплати авансового внеску також звільняються державні органи у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Отже, крім стягувача від сплати авансових платежів звільнені і державні органи, які у виконавчому проваджені можуть бути учасником, який наділений правом звернення до виконання виконавчих документів.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначений законом.

Представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Прокурор у виконавчому провадженні відповідно до ст. 14 Закону виступає як учасник виконавчого провадження, який наділений певним колом повноважень. Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою прокурора у разі представництва інтересів держави в суді.

Зважаючи на вимоги Конституції України (ст. 131-1), Закону України "Про прокуратуру" (ст. ст. 1, 2, 7, 12, 23), Закону України "Про виконавче провадження" (ст. 14, п. 2 ч. 1, абз. 8 ч. 2 ст. 26), прокурор, як учасник виконавчого провадження і як суб'єкт державного органу, звільнений від сплати авансового внеску при зверненні до примусового виконання рішення суду у справі, в якій здійснював в межах своїх повноважень представництво інтересів держави в суді.

Згідно з ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державши виконавець.

Однак, незважаючи на явні незаконні дії та рішення головного державного виконавця Казуна В.В., начальником вищевказаного відділу ДВС ОСОБА_5 при перевірці даного виконавчого провадження за скаргою Луцької місцевої прокуратури не скасовано явно незаконне рішення державного виконавця та не зобов'язано його розпочати примусове виконання рішення суду.

Пунктами 4, 14 Постанови Пленуму Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справах №6 від 07.02.2014 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що ураховуючи, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VII ЦПК, ні Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

Прокурор має право звернутися до суду зі скаргою у зазначених справах не лише як учасник виконавчого провадження, статусу якого він набуває при відкритті виконавчого провадження за його заявою у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Законом України «Про прокуратуру» (ст. 23) передбачено, що під час здійснення представництва інтересів держави в суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді.

Просить визнати неправомірним та скасувати рішення головного державного виконавця Горохівського районного ВДВС ГТУЮ у Волинській област ОСОБА_4, викладене у повідомленні від 10.04.2017 №03-9-37-3293 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, яке направлене 07.04.2017 за № 03-9-37/3293.

Визнати неправомірною та скасувати постанову начальника Горохівського районного ВДВС ГТУЮ у Волинській област ОСОБА_5 від 13.05.2017 винесену за результатами здійснення перевірки матеріалів виконавчого провадження щодо повернення виконавчого листа №2-321/08, виданого 17.11.2008 Локачинським районним судом.

Зобов'язати державного виконавця невідкладно відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню за виконавчим листом Локачинського районного суду від 04.11.2008, виданого 17.11.2008 в справі №2-321/08 та провести виконавчі дії по виконанню рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України»боргу за кредитом.

У судовому засіданні прокурор підтримав скаргу із підстав, зазхначених у скарзі. Просив її задовольнити.

Державний виконавець проти задоволення скарги заперечив і просив у задоволенні відмовити, пояснивши, що виконавчий лист повернуто без прийняття до виконання у звязку з тим, що стягувачем не надано підтвердження сплати авансового внеску. У вказаному вище виконавчому провадженні прокурор не є стороною виконавчого провадження, оскільки стороною є ВАТ «Державний ощадний банк України», на користь якого видано виконавчий документ.

Судом, заслухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, вивчивши надані матеріали, встановлено наступне.

Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 04.11.2008 задоволено позов прокурора м. Луцька в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України»до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору і стягнення солідарно на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» 20 050 грн. 15 коп. заборгованості за кредитом. Рішення суду набрало законної сили 15.11.2008 та 17.11.2008 видано виконавчий лист (а.с. 7).

Луцькою місцевою прокуратурою 29.03.2017 виконавчий лист повторно звернуто до примусового виконання до Горохівського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинськії області.

Однак, головним державним виконавцем Горохівського районного ВДВС ГТУЮ в області ОСОБА_4 прийнято рішення про повернення зазначеного виконавчого документа без прийняття до виконання, мотивуючи своє рішення вимогами ст. 4 ч. 4 п. 8 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку із ненаданням підтвердження сплати стягувачем авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим, про що видано 10.04.2017 повідомлення, яке отримане прокуратурою 13.04.2017 (а.с. 6).

У зв'язку з незаконністю рішення державного виконавця, прокуратурою начальнику Горохівськог районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області подано скаргу на рішення державного виконавця.

За результатами розгляду вищевказаної скарги начальником даного районного відділу ДВС 13.05.2017 винесено постанову, з резолютивної частини якої вбачається, що рішення головного державного виконавця Казуна В.В. щодо відмови у прийнятті до виконання виконавчого документу за заявою прокурора у зв'язку із несплатою авансового внеску визнано таким, що відповідає вимогам закону, чим фактично відмовлено в задоволенні скарги (а.с. 8-14).

Статтею 383 ЦПК України, передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справах №6 від 07.02.2014 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державно виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що прокурор має право звернутися до суду зі скаргою у зазначених справах не лише як учасник виконавчого провадження, статусу якого він набуває при відкритті виконавчого провадження за його заявою у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді (частина перша статті 7, пункт 2 частини першої статті 19 Закону про виконавче провадження), а й при здійсненні представництва в суді особи, яка є стороною виконавчого провадження.

Скаржник у свої скарзі вірно зазначив, що відповідно до Конституції України, Закону України "Про прокуратуру" та Закону України "Про виконавче провадження", прокурор є учасник виконавчого провадження як суб'єкт державного органу.

Проте, суд вважає, що посилання позивача на Постанову Пленуму Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справах №6 від 07.02.2014 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державно виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у даній справі є недоречним, оскільки ця постанова була видана 07.02.2014, тобто до прийнятття Закону Укарїни "Про виконавче провадження" в редакції від 2 червня 2016 року, а враховуючи, що саме в цій редакції було вперше застосовано поняття "авансованого внеску" пленум Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справах не міг трактувати таке поняття ще до прийняття його на законодавчому рівні.

Крім того, відповідно до положень ч.1 ст.14 Закону України «Про виконавче провадження», учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, субєкт оціночної діяльності - субєкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 вказаного Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Частина 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Як вбачається із матеріалів справи, вищевказаний виконавчий лист виданий на користь ВАТ "Державний ощадний банк Укарїни, а, отже, банк і є стягувачем.

Таким чином, системно аналізуючи вищевказані норми зазначеного Закону, суд приходить до висновку про те, що від сплати авансового внеску звільнені визначені категорії стягувачів, в тому числі державні органи, але за умови, що вони діють саме як стягувачі.

Проте, в даному випадку стягувачем є не прокурор, а вищезазначений банк. Прокурор, діючи в інтересах ВАТ «Державний ощадний банк України», не набуває статусу стягувача, а є лише учасником виконавчого провадження, який представляє інтереси стягувача, звернення прокурора із заявою про відкриття виконавчого провадження про стягнення коштів на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» не звільняє стягувача від сплати авансового внеску. Томудо такої заяви повинен бути долучений документ про сплату саме стягувачем авансового внеску.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає законними дії головного державного виконавця Горохівського районного ВДВС ГТУЮ у Волинській област ОСОБА_4 щодо повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки не було надано підтвердження про сплату стягувачем авансового внеску та постанову начальника Горохівського районного ВДВС ГТУЮ у Волинській област ОСОБА_5 від 13.05.2017 винесену за результатами здійснення перевірки матеріалів виконавчого провадження щодо повернення виконавчого листа №2-321/08, виданого 17.11.2008 Локачинським районним судом, а отже в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 294, 383, 386, 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

постановив :

У задоволенні скарги заступника керівника Луцької місцевої прокуратури на рішення державного виконавця під час виконання рішення Локачинського районного суду Волинської області від 04.11.2008, в якій він просить визнати неправомірним та скасувати рішення головного державного виконавця Горохівського районного ВДВС ГТУЮ у Волинській област ОСОБА_4, викладене у повідомленні від 10.04.2017 №03-9-37-3293 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та визнанні неправомірним та скасування постанови начальника Горохівського районного ВДВС ГТУЮ у Волинській област ОСОБА_5 від 13.05.2017 винесену за результатами здійснення перевірки матеріалів виконавчого провадження щодо повернення виконавчого листа №2-321/08, виданого 17.11.2008 Локачинським районним судом та зобов'язання державного виконавця невідкладно відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню за виконавчим листом Локачинського районного суду від 04.11.2008, виданого 17.11.2008 справі №2-321/08 та провести виконавчі дії по виконанню рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» боргу за кредитом - відмовити.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів з дня проголошення, в разі подання апеляційної скарги - після розгляду скарги апеляційним судом і може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області протягом цього ж строку шляхом подачі апеляційної скарги через Локачинський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Локачинського районного суду Корнелюк В. С.