АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

Головуючого - Панченка М.М.

Суддів - Слюсар Т.А., Волошиної В.М.

При секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 14 серпня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 і просив винести рішення, яким стягнути заборгованість за картковим рахунком у сумі 76.003грн. 43коп., що складається: 17.295,68грн. - заборгованість за тілом кредита; 52.788,08 грн. - заборгованість за відсотками; 1.824,27грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500грн. - штраф, як фіксована частина та 3.595,40 грн. - штраф, як процентна складова.

Послався на те, що 13.06.2013 року між сторонами укладено кредитний картковий №б/н договір без зазначення ліміту кредитування, під 27,6% річних на залишок заборгованості. Строк дії картки 12 місяців з правом пролонгації на той же термін у разі, якщо жодна зі сторін не заявить вимогу про припинення договірних відносин.

Вважаючи, що позичальник ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої кредитні зобов»язання з погашення кредиту та інших платежів, передбачених договором, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 14 серпня 2017 року у позові відмовлено /а.с.213-216/.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд послався на недоведеність позивачем кредитування відповідача.

В поданій апеляційній скарзі ПАТ «КБ «Приватбанк» просить скасувати указане рішення, як ухвалене з порушенням вимог матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про задоволення позову /а.с.220-223/.

Послався на те, що суд першої інстанції безпідставно не врахував доводи позивача.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що 13.06.2013 року між ПАТ «КБ»Приватбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір шляхом приєднання.

Згідно анкети-заяви, яку підписав відповідач 13.06.2013 року, сторони погодили лише наступні умови кредитування: позичальник виявив бажання оформити на своє ім»я платіжну картку без зазначення її виду та бажаного ліміту кредитування.

Позичальник розписався за те, що він погоджується з тим, що ця заява разом з Пам»яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають договір між сторонами про надання банківських послуг. Тут же зазначено, що Клієнт ознайомлений з Правилами і Тарифами банка /а.с.11/.

Тобто, всі інші умови карткового кредитного договору, які не зазначені у заявці, передбачені Правилами і Тарифами, що є внутрішніми документами ПАТ КБ»Приватбанк».

Встановлено, що під цими документами (Правилами і Умовами, Тарифами, Пам»яткою), які визначають розмір відсотків, штрафів, пені, комісійних, терміну дії договору, а також строків платежів по кредиту (тіла кредита та відсотків) - позичальник ОСОБА_1 не підписувався.

Крім того, банком не наведено інших доказів існування погоджених сторонами будь-яких істотних умов договору, крім тих, що зазначені лише в Правилах і Умовах, Тарифах банку та Пам»ятці Клієнта банку, і з якими, як вважав банк, позичальник був ознайомлений.

Вважаючи, що ОСОБА_1 неналежним виконанням договірних зобов»язань заборгував банку кредитні кошти у сумі 76.003 грн.43коп., що складається: 17.295,68грн. - заборгованість за тілом кредита; 52.788,08 грн. - заборгованість за відсотками; 1.824,27 грн.- заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф, як фіксована частина; 3.595,40 грн.- штраф, як процентна складова, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

З пояснень відповідача встановлено, що він дійсно у червні 2013 року звернувся до Банку з заявою про видачу йому розрахункової платіжної картки, але не кредитної, а лише для поточних розрахунків. Таку картку від Банку він отримав, на яку поступали кошти від його компаньйонів по торговим операціям та кошти, які були внесені на картковий рахунок ним самим. При цьому будь-яких кредитних коштів від Банку він не отримував і не мав такого наміру, крім того, не здійснював будь-яких платежів на користь Банку.

Також встановлено, що Банк не надав доказів того, що відповідачу надавались кредитні кошти позичальнику ОСОБА_1 та здійснювалось ним погашення кредитного боргу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в тій частині, що наданий Банком розрахунок заборгованості не може розглядатись, як об»єктивний доказ отримання відповідачем кредитних коштів та будь-яке погашення боргів за цим кредитом.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості позичальника неможливо зробити висновок про наявну заборгованість по кредитному договору, а також, чи здійснювались відповідачем платежі про погашенню заборгованості.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки цей спір виник з приводу виконання кредитного договору, банк зобов»язаний був довести, що він виконав свої зобов»язання та надав відповідачу кредитні кошти відповідно до істотних умов кредитного договору, оскільки ця обставина матеріалами справи не підтверджена і цьому заперечує відповідач.

Проте, таких доказів позивачем суду не надано, тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Таким чином рішення суду першої інстанції постановлене на повно з»ясованих обставинах, з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» відхилити, а заочне рішення Оболонського районного суду м.Києва від 14 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання чинності шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді