Справа № 199/119/16-ц
05.05.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
судді Скрипник О.Г..
секретарі Свіріній Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення,
У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, третя особа:Орел ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення.
В обґрунтування позову зазначила, що їй та її брату, ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1.
Позивач зазначає, що її брат, ОСОБА_6 ніде не працював, вів аморальний спосіб життя, має численні кредитні зобовязання.
Повернувшись додому 05.11.2015 року, позивач виявила в своїй квартирі незнайомого чоловіка - ОСОБА_2, який з його слів заселився в квартиру на підставі договору оренди з ОСОБА_3, який в свою чергу став співвласником квартири, згідно договору дарування укладеного з ОСОБА_6
Позивач зазначає, що невідомий їй чоловік вселився в квартиру без попередньої її згоди на вселення та проживання, не членом її сімї, користується усіма кімнатами, у тому числі кімнатою позивача, порушує правила співжиття.
З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить усунути їй перешкоди у користуванні житлом шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.
В судове засідання позивач не зявилася, направленим до суду листом просила розглядати справу у свою відсутність.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що позивачу, ОСОБА_1 та її брату, ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1.
21.10.2015 року ? частина спірної квартири була відчужена ОСОБА_5 за договором дарування ОСОБА_7.
05.11.2015 року в квартиру АДРЕСА_1, без дозволу співвласника житла-Шевцової Т.І. в квартиру заселився ОСОБА_2. який наразі в квартирі проживає, користується жилими приміщеннями та комунальними послугами.
Статтею 156 ЖК України встановлено, що члени сім»ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку ( квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
За згодою власника будинку (квартири) член його сім»ї вправі вселяти в займане приміщення інших членів сім»ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.
До членів сім»ї власника будинку ( квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме: дружина наймача (власника), їх діти і батьки.
В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.
Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Згідно ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
В судовому засіданні встановлено, що без згоди позивача, яка є співвласником спірної квартири, в квартиру АДРЕСА_1 заселився ОСОБА_2, який перешкоджає позивачу вільно користуватися квартирою.
Відповідно до ст. 391 ЦК України,власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
Так, як відповідач заселився в квартиру АДРЕСА_1 без згоди співвласника, не перебуває у родинних відносинах з позивачем, суд вважає, що самовільне вселення відповідача порушує права позивача, а тому позов слід задовольнити та усунути перешкоди позивачу шляхом виселення відповідача зі спірної квартири.
Керуючись ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358, 391 ЦК України, ст.ст. 64, 156 ЖК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:Орел ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення, - задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою № 3 в будинку № 21 по вул.. Калиновій у м. Дніпро;
Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути продано протягом 10 днів з дня його отримання.

Суддя О.Г.Скрипник