Справа №577/1243/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Гетьман В. В.
Номер провадження 22-ц/788/853/17 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04 квітня 2017 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

23 березня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 15 березня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений договір б/н, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Так як ОСОБА_3 порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, тому ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 31.01.2017 року склала 53758,44 грн., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 2834,44 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 43701,13 грн., заборгованості за пенею та комісією - 4186,75 грн., а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 2536,12 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням суду від 04 квітня 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 53758 грн. 44 коп. заборгованості за кредитним договором та 1600 грн. судового збору.

Зазначене рішення суду відповідач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на те, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а обставини, які суд вважав встановленими, залишились не доведеними, висновки суду не відповідають обставинам справи, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що позивач не надав належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх позовних вимог, а також належних розрахунків суми заборгованості та документів, які підтверджують розмір відповідних відсотків, пені та штрафу. У судовому засіданні він зазначав про сплив позовної давності щодо вказаних позовних вимог, а також повідомляв про надзвичайно складну ситуацію, яка склалася у зв'язку зі станом його здоров'я, однак судом це враховано не було. Також зазначає, що судом не було з'ясовано, чи являється ПАТ КБ «ПриватБанк» належним позивачем, адже на даний час він є державним банком.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» Гакаля Р.В. про залишення рішення суду без змін, а також відповідача ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 15 березня 2011 року ОСОБА_3 було підписано анкету - заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, в якій були вказані персональні дані відповідача. Також ОСОБА_3 підтвердив свою згоду з тим, що дана заява, разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами являється договором про надання банківських послуг (а.с. 6). Проте, самі Умови та Правила надання банківських послуг відповідач в момент підписання заяви не підписував.

Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір, укладений між сторонами, складається із кількох документів: анкети - заяви (а.с. 6), пам'ятки клієнта, Правил та Умов, а також Тарифів, з якими відповідача було ознайомлено, що він засвідчив своїм підписом.

Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» по договору SAMDN9329, яка була підписана відповідачем, йому були визначені наступні умови надання кредитних коштів: тип кредитної лінії відновлювальна; пільговий період 55 днів; базова відсоткова ставка 2,5% в місяць; розмір щомісячних платежів ( включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді ) 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів 25 число місяця наступним за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, що складається з пені 1, яка дорівнює базовій процентній ставці за кожний день прострочення кредиту та пені 2, яка дорівнює 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. за місяць, яка нараховується один раз у місяць, при наявності прострочення по кредиту чи процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. і більше; процентна ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування - 3,75%; штраф при порушенні строку платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, більш чим на 30 днів - 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії (а.с. 7).

З даними умовами кредитування відповідач ознайомився 15 березня 2011 року.

Як вбачається з документів, наданих позивачем, строк дії картки становить - до 01/15 року (а.с. 97).

З наданих ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунків слідує, що станом на 31 січня 2017 року розмір заборгованості ОСОБА_3 перед банком становив 53758,44 грн., а саме: кредит в сумі - 2834,44 грн., проценти за користування кредитними коштами - 43701,13 грн., пеня та комісія - 4186,75 грн., штраф - 500 грн., як (фіксована частина) та штраф - 2536,12 грн., як (процентна складова) (а. с. 4-5).

Згідно ст. ст. 526, 530 ч.1 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що він в суді першої інстанції заявляв про сплив позовної давності. Однак, дані доводи не заслуговують не увагу, виходячи з наступного.

Нормою ч. 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Тобто, цією нормою встановлені суб'єктивні межі застосування позовної давності, зокрема, передбачені випадки, до яких позовна давність не застосовується судом у зв'язку з відсутністю відповідної заяви сторони у спорі.

Отже, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов'язана лише з наявністю про це заяви сторони.

Таким чином, суд за власною ініціативою не має права застосовувати позовну давність.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 24 червня 2015 року у справі № 6-738цс15, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються і не розглядаються судом апеляційної інстанції

Виходячи з матеріалів справи, ОСОБА_3 в суді першої інстанції заява про застосування строків позовної давності не подавалася, тому доводи апеляційної скарги стосовно спливу позовної давності не заслуговують на увагу.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту в сумі 2834,44 грн., що знайшло підтвердження наданими позивачем доказами, які відповідач не спростував.

Водночас, колегія суддів не може погодитися з розміром стягнутих з відповідача процентів та пені, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості та виписки по рахунку, окрім встановленої у договорі процентної ставки, позивачем було збільшено розмір процентної ставки, що підлягала сплаті відповідачем, а саме: до 2,9 % по операціям з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року, а також до 3,6 % - по операціям з 01 квітня 2015 року, що не було узгоджено з відповідачем, тому є незаконним, з чим погодився позивач, надавши суду апеляційної інстанції новий розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом, що становить 3877 грн. 08 коп. і включає в себе процентну ставку під час дії кредитної картки в розмірі 30 %, а після закінчення строку дії картки і до 31.01.2017 року - у розмірі облікової ставки НБУ.

Також колегія суддів не може погодитись з висновками суду в частині стягнення з відповідача штрафу в сумі 2536,12 грн. (процентна складова), так як це не відповідає матеріалам справи та нормам матеріального права.

Зокрема, умовами кредитування, які визначені у відповідній довідці, передбачено нарахування штрафу за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому договором, більше ніж на 30 днів в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту.

Ураховуючи, що сума заборгованості має становити 6711,52 грн. (2834,44 грн. тіло кредиту + 3877,08 грн. процентів) і підлягає умноженню на 5 %, що становитиме 335 грн. 58 коп., як процентна складова штрафу, а разом з фіксованою частиною 500 грн. це складатиме 835,58 грн. Крім того, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Згідно положень статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15).

ПАТ КБ «ПриватБанк» надало суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів. В той же час, за це ж саме порушення банком нараховано і пеню, і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення. Суд першої інстанції зазначеного не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ще і пені в сумі 4186,75 грн., що протирічить вимогам матеріального права.

Отже, виходячи з викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а відповідно, апеляційна скарга має бути частково задоволена.

На підставі ст. 88 ЦПК України у зв'язку з наявністю підстав для зменшення розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, підлягають зменшенню і судові витрати по сплаті судового збору на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того пропорційно задоволеної частини апеляційної скарги підлягають стягненню з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 1 п.3; 309 ч. 1 п. п. 3,4; 314 ч. 2; 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04 квітня 2017 року в даній справі змінити, стягнувши з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 7547 грн. 10 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2834 грн. 44 коп., процентів за користування кредитними коштами в сумі 3877 грн. 08 коп. та штрафу за порушення умов кредитного договору в сумі 835 грн. 58 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 224 грн. 64 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 судові витрати за апеляційний розгляд справи в сумі 1512 грн. 90 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -