Справа № 523/9554/15-ц
Провадження №2/523/1243/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2017 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

при секретарі Шевчук М. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами, в яких просить визнати за нею право власності на 1/6 частину квартири № 1 в будинку № 7 в провулку Другому Керченському в місті Одесі в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 29.08.2000 р.

Відповідачі по справі звернулись до суду з зустрічною позовною заявою та просять визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_6 1/6 частини вказаного житлового приміщення в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, а також визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину зазначеної квартири в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1. Також позивач просить заборонити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проводити будь-які рботи щодо перебудови, переплануванню вказаного приміщення, та крім того зобовязати відповідачів привести частину будинку, щодо якої було проведено перепланування, до стану, що відповідає технічному паспорту від 20.02.2008 р.

Вивчивши подану заяву, матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити, або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1-3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України визначено, що позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить будь-якого обгронтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житлове приміщення, а також відсутні будь-які посилання позивача на наявність обставин, які б свідчили, що дії відповідачів по справі можуть в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, в тому числі з урахуванням того, що справа розглядається судом з 19.06.2015 р.

Крім того, суд не вбачає правових підстав для забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проводити будь-які роботи щодо перебудови вказаного нерухомого майна та зобовязання їх привести приміщення у стан, що відповідає технічному паспорту від 20.02.2008 р., так як позивачем не заявлялись позовні вимоги з цього приводу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, врахувавши ту обставину, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову ніяким чином не обґрунтована, приймаючи до уваги те, що заявлені заходи забезпечення позову фактично виходять за межі предмету позову, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки суд не вбачає підстав за якими незабезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Суворовський районний суд міста Одеси шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги, з моменту отримання копії ухвали.

Суддя