У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" жовтня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гончарук В.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, -

в с т а н о в и в:

В провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі судом встановлено, що заяву подано з порушенням правил підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

Відповідно до ч.1 ст.114 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини.

Правила виключної підсудності, визначені у частині першій ст.114 Цивільного процесуального кодексу України, які застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, та стосуються позовів, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно (земельні ділянки, будинки, квартири тощо).

Як роз'яснено у п.41 та п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК).

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Враховуючи те, що предметом спору є нерухоме майно, яке придбано сторонами за період шлюбу, а саме: земельна ділянка, яка знаходиться в АДРЕСА_1, суддя приходить до висновку про відсутність підстав розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, що є у спільній сумісній власності, оскільки даний спір має розглядатись за правилами виключної підсудності, з дотримання вимог ст.114 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 115 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачу для подачі до належного суду.

Виходячи з викладеного, відповідно до ч. 3 п. 4 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, дана справа підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 109, 110, 115, 121 ЦПК України, ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності - повернути позивачу для подання до належного суду.

Повернути ОСОБА_1:

- сплачений 06 жовтня 2017 року судовий збір в розмірі 1 997 (одна тисяча дев'ятсот дев'яносто сім) гривень 52 копійок, що були сплачені в ПАТ «Приватбанк» відповідно до квитанції № 0.0.864497249.1 на розрахунковий рахунок 0005, МФО 820019, код 38012871, на користь УДКСУ у Дніпровському районі м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя