Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/814/16-ц
Провадження № 2/376/31/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2017 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Клочко В.М.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Сквирське ремонтно-транспортне підприємство», третя особа без самостійних вимог Управління пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області про зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю» «Сквирське ремонтно-транспортне підприємство» (далі по тексту ТДВ «Сквирське РТП»), третя особа без самостійних вимог Управління пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області (далі по тексту УПФ у Сквирському районі Київської області) про зобовязання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що у 1986 -1987 роках він працював інженером діагностом у Сквирському ремонтно-транспортному підприємстві і був відряджений 07-10 січня 1987 року до робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС . В посвідчені про відрядження помилково було зазначено та відмічено, що він перебував у с. Лубянка Поліського району Київської області.

На справді він перебував на майданчику тимчасового відстою техніки «Лубянка», який був розміщений коло с. Лубянка Поліського району Київської області, що підтверджується телефонограмою Київського облагропрома від 23.12.1986 року та довідкою Головного управління з надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської Катастрофи від 30.01.2013 року.

В січні 2012 року йому було здійснено порахунок пенсії у відповідності до ОСОБА_3 Кабінету міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року. Перерахунок було здійснено за час перебування у с. Лубянка Поліського району Київської області. Даний перерахунок було здійснено на підставі довідки наданої ВАТ «Сквирське РТП», без застосування коефіцієнта «3» розміру тарифної ставки посадового окладу, у звязку з чим розмір пенсії було зменшено.

У подальшому він звернувся до ВАТ «Сквирське РТП» з вимогою видати уточнюючу довідку, а саме зазначити перебування його з 07.01.1987 року по 10.01.1987 року на майданчику розміщення техніки «Лубянка» із застосуванням 4-ох кратного розміру тарифної ставки посадового окладу. Однак відповідач відмовився видати уточнюючу довідку посилаючись на відсутність первиних бухгалтерських документів.

У звязку з цим вважає дії відповідача неправомірними та просить суд,зобовязати відповідача видати довідку про нарахування заробітної плати за період перебування в зоні відчуження на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС із зазначенням II зони та застосування коефіцієнту «3» розміру тарифної ставки посадового окладу.

Позивач у судовому засіданні заявлений позов підтримав та просив задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на наведені вище обставини.

Представник відповідача ТДВ «Сквирське РТП» у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав в повному обсязі посилаючись на те, що на підприємстві відсутні первинні бухгалтерські документи, а довідка видана підприємством в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства тощо.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовим клопотання про розгляд справи у їх відсутність та просив ухвалити рішення по наявних матеріалах справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесено до І категорії, інвалідом ІІ групи, захворювання якого повязане з виконанням службових обовязків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Перебуває на обліку в управлінні ПФУ та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-XII).

Позивач у 1987 році перебував в трудових правовідносинах з Сквирським РАПО, яка згідно виписки з наказу № 6 від 06.01.1987 року направила його у службове відрядження з 07.01.1987 року по 10.01.1987 року в с. Лубянка Поліського району для відновлення техніки.

Згідно фотокопії відрядження, яке міститься в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_2 прибув в Лубяни 07.01.1987 року та вибув із Лубян 10.04.1987 року.

Згідно статуту ТДВ «Сквирське РТП» утворене внаслідок реорганізації ПАТ «Сквирське РТП» шляхом перетворення та є правонаступником ПАТ «Сквирське РТП»

10.10.2014 року ПАТ «Сквирське РТП» видала ОСОБА_2 довідку про нараховану та виплачену заробітну плату за роботу в зоні відчуження.

З 1 січня 2012 року набула чинності ОСОБА_3 Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою проведено перерахунок пенсії чорнобильцям, виходячи із розміру заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, І - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Згідно ч. 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, визначений механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

ОСОБА_3 Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зареєстрований в ОСОБА_4 юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно п 7 Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додається, у тому числі, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 № 122; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Відповідно до ст.15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" довідки про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період надаються підприємствами, установами та організаціями за основним місцем роботи працівників або їх правонаступниками.

Порядок оплати праці особам, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, регулювався низкою спеціальних нормативних актів з цього приводу.

Згідно ст.3 Закону України "Про правонаступництво України", закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України як такі, що не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України. Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році, іншими нормативними актами не передбачені, відповідно вказаний Порядок є чинним.

Відповідно, п.1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156 "Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС" передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100.

ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 р. № 665-195 (постанова ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7) надано право керівникам міністерств і відомств та їх заступникам здійснювати оплату праці працівників, зайнятих на роботах у третій, другій і першій зонах небезпеки, відповідно в чотири, три і двократному розмірах понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи.

Відповідно постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. №665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. № 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195 (постанова ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7) було дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7).

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Згідно п.1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 7 травня 1986 року, п.п. 1,4 постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 5 червня 1986 року, п.1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Української республіканської ОСОБА_3 професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (наказ МВС СРСР № 0130 від 11 травня 1986 року та № 0189 від 30 червня 1986 року, вказівка МВС СРСР № 35з від 30 травня 1986 року.

ОСОБА_3 Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища" від 5 жовтня 1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати. Таким чином, саме на керівників підприємств та відомств було покладено обов'язок здійснювати оплату праці працівників, зайнятих на роботах в зоні відчуження Чорнобильської АЕС відповідно вказаних нормативних актів.

Виходячи з наведеного суд, вважає, що відповідачем при обчисленні заробітку ОСОБА_2 за час перебування у відрядженні з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 07.01.1987 року по 10.01.1987, вказаного у довідці, підприємством невірно обчислено середньоденний заробіток, не перераховано встановлену годинну тарифну ставку (роз'яснення Держкомпраці СРСР та секретаріату ВЦСПС від 16.01.1969р.), не підвищена годинна тарифна ставка (Постанова ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР; ОСОБА_3 Міністрів СРСР та ВЦСПС від 07.05.1986р. №524 - ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 08.05.1986р. № 168-5), застосована кратність оплати праці в зонах небезпеки не відповідає нормам ОСОБА_3 Міністрів УРСР та УКППРОФСОФА від 10.06.1986р. № 207-7, не нарахована доплата за роботу у вихідні дні та премія (ОСОБА_3 Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06,1986р. №665-195 - ОСОБА_3 Міністрів УРСР та УКППРОФСОФ 10.06.1986р. №207-7).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15,16 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4,10, 11, 60, 88, 208, 213, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсною довідку за № 124 від 10.10.2014 року яка видана Товариством з додатковою відповідальністю «Сквирське ремонтно-транспортне підприємство» на імя ОСОБА_2 за роботу в зоні відчуження за період з 07.01.1987 року по 10.01.1987 року.

Зобов`язати Товариство з додатковою відповідальністю «Сквирське ремонтно-транспортне підприємство» зробити перерахунок заробітної плати ОСОБА_2 за період роботи з 07.01.1987 року по 10.01.1987 року, у відповідності до фактичної кількості відпрацьованого часу, зазначеного у табелі обліку робочого часу, з врахуванням: підвищення на 100% тарифної ставки, оплати праці у подвійному розмірі у вихідний та святковий день, роботи в надурочний час, премії у максимальному розмірі 60%, збереженого заробітку за основним місцем роботи, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС на підставі: ОСОБА_5 Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964; п. 4 ОСОБА_3 Держкомпраці СРСР і секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 153/10-43; ОСОБА_4 праці та соціальної політики «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986 -1990 р.р. осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища»№ 03-3/1652-018-2 від 13.04.2001; відповідно до ст. 73, ст.106 та ст. 107 КЗпП Української РСР (322 -08); відповідно до п.п 4, п.1 ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7. Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 р. № 524-156; ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 08.05.1986 № 168; ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 № 665 -195; Наказу ОСОБА_4 охорони здоров`я СРСР від 14.05.1986 № 104 та видати для пред`явлення в органи Пенсійного фонду України довідку встановленого зразка про заробітну плату за період роботи з 07.01.1987 року по 10.01.1987 в зоні відчуження по ліквідації аварії на ЧАЕС.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя