АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/3341/17 Головуючий І інстанції Носов Г.С.
Справа № 610/4313/16-ц Доповідач Кругова С.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І.,

ОСОБА_1,

секретаря Пруднікової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу судді Балаклійського районного суду Харківської області від 27 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, про визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя та виключення цієї частини майна із складу спадкового майна, про зміну черговості спадкування, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 10 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, про визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя та виключення цієї частини майна із складу спадкового майна, про зміну черговості спадкування, залишено без руху.

Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 27 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з ухвалою судді від 27 березня 2017 року представник ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування скарги посилається на те, що вказана ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права.

Суд першої інстанції фактично вимагав від позивача надання доказів у справі до відкриття провадження, що не передбачено жодним законом, та у данному випадку призвело до порушення її права на доступ до правосуддя.

Суд не зауважив на право сторони позивача подати докази після відкриття провадження по справі, а саме на попередньому судовому засіданні.

Крім того, суд з самого початку поставив позивача в умови, коли отримати докази було неможливо, оскільки однією із вимог було визнання факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу. Невизнання судом цього юридичного факту, що має значення для охорони прав та інтересів позивача та створення умов здійснення нею особистих майнових прав і перешкоджає позивачу в отриманні доказів.

Суд не звернув уваги, що ціна позову обрахована на підставі наявних документів та становить 5307,00 грн, що було зазначено в уточненій позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 на апеляційну скаргу подав заперечення, в яких просить про її відхилення та залишення ухвали судді суду першої інстанції від 27.03.2017 року без змін, посилаючись на безпідставність доводів скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки, вказані в ухвалі суду від 10.03.2017 року, що у відповідності до ст. 121 ЦПК України є підставою для повернення заяви позивачу.

З таким висновком суду, судова колегія не погоджується .

Згідно з ч. ч. 1 і 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст.119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зі змісту ухвали від 10 березня 2017 року вбачається, що позовна заява була залишена без руху у звязку із ненаданням доказів, не визначенням ціни позову і не сплатою судового збору.

Матеріали справи свідчать, що позивач на виконання ухвали від 10.03.2017 року надала суду уточнену позовну заяву, в якій визначила ціну позову і сплатила судовий збір за майнову позовну вимогу згідно квитанції.

Що стосується надання доказів, слід зазначити наступне.

Відповідно до розяснень, які містяться в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції ... в ухвалі повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху.

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Частиною 4 ст.10 ЦПК України визначено обовязок суду сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи; розяснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 130 ЦПК України, якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд уточнює позовні вимоги або заперечення проти позову; вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі; визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню.

Суд першої інстанції порушив порядок вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Безпідставне залишення позову без руху призвело в подальшому до прийняття рішення про визнання його неподаним та повернення, яке на думку колегії суддів не ґрунтується на законі та суперечить положенням статей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом та положень ст. ст. З, 15 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 4 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу та свідчить про порушення судом порядку вирішення питання.

Порушення порядку вирішення питання відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали від 27.03.2017 року з передачею питання про відкриття провадження до суду першої інстанції на новий розгляд.

Щодо вимог апеляційної скарги про направлення справи для продовження розгляду, то вони не можуть бути задоволені, оскільки провадження у справі судом першої інстанції не відкривалось.

Керуючись ст.ст. 303, 304, ч. 2 ст.307, п.3 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалусудді Балаклійського районного суду Харківської області від 27 березня 2017 року скасувати. Питання про відкриття провадження у справі передати до суду першої інстанцції на новий розгляд.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, в силу ст.324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_1