провадження 2-з/201/333/2017
УХВАЛА

31 жовтня 2017 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02 жовтня 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2017 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2017 року повернуто заяву про забезпечення позову.

30 жовтня 2017 року позивачем до суду було подано заяву про забезпечення позову в якій він просить суд накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,0999 га, що розташована зав адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Тернопільська, кадастровий номер: :03:002:0038; квартиру, що розташована за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вулиця Пухова генерала, будинок 129, (сто двадцять девять), корпус 2 (два), квартира 58 (пятдесят вісім), право власності на яку підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 25 вересня 2006 року за реєстровим № 1797; будинок, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вулиця Декабристів, буд. 77 (сімдесят сім), право власності на який підтверджується договором дарування, посвідченим державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 10 жовтня 2005 року за реєстровим №4-237; квартиру, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, будинок 40 (сорок), квартира 427 (чотириста двадцять сім), право власності на яку підтверджується договором дарування, посвідченим Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 12 липня 2006 року №4-2951, оскільки в провадженні суду перебуває зазначена справа щодо відшкодування завданої шкода (53 186, 26 гривень), також позивач вважає, що відповідач може розпорядитися своїм майном, яке належить йому на праві власності та відчужити його на користь інших осіб, для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

У частині 2 статті 151 ЦПК України вказано, що повинно бути зазначено у заяві про забезпечення позову.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову в ній не обґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб), який зазначено у заяві, не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний захід забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; у заяві не зазначено чи є вид забезпечення позову співмрними із заявленими вимогами, також в заяві не зазначено інші відомості, потрібні для забезпечення позову, а саме: згідно ч. 3 ст. 210 ЦПК України якщо ухвала має силу виконавчого документа і підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень, така ухвала оформлюється з урахуванням вимог, встановлених Законом України «Про виконавче провадження», яким визначено вимоги до виконавчого документа (ухвала суду) та зазначено, що у виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків), місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

Крім того слід зазначити, що заявник у своїй заяві не зазначає та не додає жодних відомостей відносно дійсної вартості майна на яке слід накласти арешт, однак слід зазначити, що вид забезпечення позову має бути співмрними із заявленими позивачем вимогами.

Також позивачем не враховано, що відповідно до п.5.6.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам, і що застосування саме такого засобу забезпечення позову як арешт останнім належним чином не вмотивовано, і може призвести до безпідставної заборони користуватись майном та передачу його іншим особам, що є обмеженням права власності, та може утруднити чи зробити неможливим користування цим майном.

Частиною 8 статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, вважаю необхідним вказану заяву повернути, оскільки вона була подана без додержання вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 151, ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя