АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3709/17 Головуючий 1 інст. - Шишкін О.В.
Справа № 638/1024/17 Доповідач - Кружиліна О.А.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кружиліної О.А.

суддів Кіся П.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2017 року

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, -

в с т а н о в и в:

24 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що вона 22 жовтня 2010 року уклала договір довічного утримання з ОСОБА_2, за умовами якого на користь ОСОБА_2 передано право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 44,7 кв.м, житловою площею 27,1 кв.м.

З 22 жовтня 2010 року ОСОБА_2 здійснює оплату за квартиру з урахуванням субсидії та перераховує позивачу щомісячно 600 грн.

Згідно зі статтею 751 ЦК України матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом.

У 2010 році вартість 1 долара США була 8 грн., а у 2017 році його вартість піднялася до 28 грн., тобто у 3,5 рази більше. Щомісячну доплату позивачу продовжують сплачувати у розмірі 600 грн., без врахування індексації.

З урахуванням викладеного, просила суд розірвати договір довічного утримання з ОСОБА_2 від 22 жовтня 2010 року та зобов'язати державного нотаріуса П'ятої Харківської Державної нотаріальної контори Кожушну Л.М. повернути позивачу документи на квартиру в АДРЕСА_1, які були вилічені при укладенні договору 22 жовтня 2010 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у повному обсязі задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на необґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із положень статей 525, 744, 755, 756 ЦК України та тих обставин, що порушення умов договору з боку відповідача судом не встановлено, а тому підстав для розірвання договору довічного утримання немає.

З таким висновком суду першої інстанції, апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 22 жовтня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання, який посвідчено державним нотаріусом П'ятої Харківської Державної нотаріальної контори Кожушною Л.М.

Відповідно до пункту 15 договору, цей договір може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку невиконання його істотних умов і відмови від добровільного розірвання однієї із сторін - у судовому порядку.

За умовами договору ОСОБА_1 передала у власність, а ОСОБА_2 отримала у власність квартиру АДРЕСА_1, взамін чого ОСОБА_2 зобов'язалася забезпечувати утримання ОСОБА_1 довічно на умовах цього договору.

Пунктом 7 договору визначено, що утримання, у тому числі забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи медичну, має еквівалент та оцінюється сторонами за спільною згодою у розмірі 600 грн. на місяць, які будуть надаватись відчужувачу щомісяця. Грошове утримання виплачується щомісячно, до 10 числа поточного місяця. Крім того, набувач зобов'язується щомісячно сплачувати вартість комунальних послуг в порядку, визначеному відповідними договорами про надання таких послуг. Відповідно до пункту 9 договору відчужувач на момент підписання договору отримав від набувача єдиноразову допомогу у розмірі 35 000 грн. Розмір щомісячної матеріальної допомоги набувачем відчужувачу може бути переглянутий сторонами шляхом укладання нотаріально посвідченого договору.

Відповідно до статті 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру, або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно зі статтею 755 ЦК України договір довічного отримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків за договором незалежно від його вини.

Частиною 1 статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статті 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційний суд вважає, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів того, що відповідачем ОСОБА_2 було допущено невиконання або неналежне виконання обов'язків за договором довічного утримання, а тому не вбачає підстав для його розірвання.

Крім того, посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що після того, як вона перестала пускати у квартиру ОСОБА_2 та її чоловіка, вони стали платити їй кошти на банківський рахунок, а догляду з їх сторони немає, судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки договором довічного утримання не передбачено такого зобов'язання як довічний догляд.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про індексацію щомісячного грошового утримання , апеляційний суд зазначає наступне.

Пунктом 7 договору передбачено, що сума грошового утримання підлягає індексації в порядку, встановленому законодавством. Не проведення індексації у випадку, якщо про це було заявлено відчужувачем, не вважається істотним порушенням умов цього договору.

Позивачем також не надано суду доказів щодо заявлення нею вимог до набувача про проведення індексації суми грошового утримання.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

О.М. Хорошевський