Дата документу 13.06.2017
Справа № 320/7829/16-ц
13 червня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд в складі:
головуючого судді Міщенко Т.М.
при секретарі Макаренко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди,
Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в період часу з 1979 по 1980 він проходив військову службу в Афганістані в період бойових дій. Під час проходження служби він отримав захворювання «гіпертонічна хвороба І стадії, нейросенсорна туговухість на обидва вуха, початкова стадія, парадонтоззапально-дистрофічна форма, хронічний перебіг ІІ стадії, варикоцеле зліва, ІХС: дифузний кардіосклероз, СН ІІ А ст. ІІ ФК Дисциркукуляторнаенцефалопатія ІІ ст., в обох басейнах, вестибулопатія, цефалічний, астено-невротичний синдром, виразкова хвороба шлунку. Хронічний гастрит культи шлунку, фаза нестійкої ремісії, поширений остеохондроз хребта, корінцевий больовий синдром, атонія передміхурової залози, мікроліти нирок та простати, факосклероз ОІ, ангіопатія сітківки ОІ, пресбіопатія ОІ, хронічний панкреатит, стадія загострення, з порушенням зовнішньо секреторної функції підшлункової залози». Після проведення лікування зазначених хвороб стан його здоров`я не покращився та він вимушений тривалий час знаходитися на лікарняних, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури. У зв`язку з отриманням зазначених захворювань, йому встановлена ІІ група інвалідності внаслідок захворювання, яке пов`язане з проходженням військової служби. Від отриманих захворювань у нього погіршився стан здоров`я. У зв`язку з цим, він позбавлений можливості вести повноцінний спосіб життя, постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт, багато коштів витрачає на лікування. Вважає, що у зв`язку ушкодженням здоров`я, яке пов`язане з проходженням військової служби, йому завдана моральна шкода. Оцінюючи завдану йому моральну шкоду виходить з тривалості й глибини своїх душевних страждань, чисельності негативних наслідків для нього, що викликані внаслідок травми, а також фізичного та фактичного значного погіршення стану здоров`я. Просить суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 100000 грн.
Від позивача надійшла заяву з проханням розглядати справу за його відсутності та відсутності його представника, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27 вересня 2010 року, направленого на ім`я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з`явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того, це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Статтею 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди проводиться у встановленому законодавством порядку.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 проходив військову службу в період часу з грудня 1979 по квітень 1980 на території Афганістану в період бойових дій, що підтверджується довідкою виданою Мелітопольським об`єднаним міським військовим комісаріатом (а.с.9).
Відповідно до переліку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 08 лютого 1994 року на території Афганістану в період з квітня 1978 року по грудень 1989 року велись бойові дії.
Як вбачається з копії витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 08.11.2005 /а.с.31/ ОСОБА_1 отримав захворювання «Гіпертонічна хвороба І ст., нейросенсорна туговухість на обидва вуха, початкова стадія, парадантоз запально-дистофічна форма, хронічний перебіг, ІІ ст., Варикоцеле зліва» по яким він, згідно свідоцтва про хворобу № 59 від 11.12.1987 року, ЛЛК 411 ОВГ на підставі ст. 20-б графи УП наказу МО СРСР 1979 року № 220 був визнаний непридатним до льотної роботи борт стрілком, на підставі ст. 27-в графи ІІІ наказу МО СРСР 1973 року № 185 придатним по службі поза строєм у мирний час, обмежено здатний першого ступеня у воєнний час, - Захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку.
Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 від 24 жовтня 2012 року позивач є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни/а.с.6/.
В обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди позивач посилається на те, що його турбують головні болі, які підсилюються при фізичному навантаженні, часто виникає запаморочення, похитування при ходінні. Внаслідок захворювання він змушений тривалий час знаходитись на лікарняному, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури. У зв`язку з захворюванням, отриманим під час проходження військової служби, порушено його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, в нього постійно виникають складнощі у зв`язку з болем та постійними спазмами. Він не можу вільно пересуватися, після ходіння впродовж 3-4 годин він має 2-3 дні перебувати в постільному режимі, оскільки відчуває сильний біль в голові. Всі ці фактори позначились на його сні, за останній рік він страждає на безсоння, не спить по 3 дні, потім - 1,5 - 2 години поверхневого сну, і знову 3 дні безсоння на фоні сильних больових відчуттів. Він змушений витрачати кошти на відновлення його здоров`я, оскільки в місцевій поліклініці у видачі безоплатних медикаментів йому було відмовлено, оплатні ліки не можу придбати через їх високу ціну. Путівку для проходження реабілітації отримати також не зміг. Він не може вести повноцінний образ життя, постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт, порушена душевна рівновага, виражена у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху. Все це постійно і негативно позначалося і позначається на душевному стані позивача.
Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Зі справи вбачається, що від травм, отриманих під час проходження військової служби, в позивача розвинулися хвороби та стан його здоров`я погіршився.
Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Отже, обов`язок держави відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду покладається на Міністерство оборони України як на уповноважений орган державного управління.
Також ч. 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Таким чином, особа, якій завдано моральної шкоди, має право на її відшкодування незалежно від інших виплат, які вона отримала, чи могла б отримати.
При вирішенні зазначеного спору, судом врахована правова позиція, висловлена Верховним судом України в постанові по справі №3-86 гс14 від 21.10.2014р., яка у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму у відповідності із рішенням Верховного суду України.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача.
Таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 640 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 197 ч. 2, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд
Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з Міністерства оборони України на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: