Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1953/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Андріянов О. В.
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА

Іменем України

14.11.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мурашка С.І.

суддів - Гайсюка О.В., Карпенка О.Л.

за участі секретаря - Яковлєвої Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міськради Полтавської області, про позбавлення батьківських прав за апеляційною скаргою ОСОБА_4, поданої в інтересах ОСОБА_2, на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2017 року і

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міськради Полтавської області, про позбавлення батьківських прав відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_2, просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про позбавлення відповідача батьківських прав.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міськради Полтавської області Когут О.О. підтримали апеляційну скаргу з посиланням на викладені в ній обставини, ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що батьком неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження від 19 лютого 2009 року, серія НОМЕР_1 - є відповідач ОСОБА_3 (а.с.9).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11 грудня 2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 12 жовтня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.13).

Висновком органу опіки та піклування Горішньоплавнівської міськради Полтавської області встановлено наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої доньки (а. с. 53-54).

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав є правильним та ґрунтується на матеріалах справи.

Статтею 150 СК України встановлений обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, а обов'язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Цивільним процесуальним законодавством збирання доказів судом, за власної ініціативи, не передбачено і визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 10 ЦПК України).

Матеріали справи не містять достатніх доказів, що відповідач навмисно ухиляється від виконання свої батьківських обов'язків відносно дочки.

Відповідно до ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Колегія суду вважає правильним, що суд першої інстанції не погодився з висновком органу опіки та піклування про наявність підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, оскільки такий висновок спростовується обставинами справи та не відповідає інтересам дитини.

Суд першої правильно взяв до уваги, що відповідач проживає в іншому населеному пункті ніж дитина, а також виїздить на заробітки до Росії щоб були кошти і для утримання дитини.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює та прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, поданої в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді О.В.Гайсюк

О.Л.Карпенко