Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І.,Закропивного О.В.,
Хопти С.Ф.,Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання договору дарування недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Одеської області від 13 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_7 про визнання договору дарування 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, укладеного між ними 27 березня 2006 року, недійсним, посилаючись на те, що у 2006 році відповідач ОСОБА_8, який є її сином, запропонував їй матеріальну допомогу в обмін на належну їй на праві приватної власності 1/2 частку квартири шляхом укладення з нею договору довічного утримання. Відповідач обіцяв утримувати її до кінця життя, купувати їжу, одяг, ліки, оплачувати комунальні послуги в квартирі. Вона залишилася проживати в квартирі.

До початку 2013 року ОСОБА_8 виконував взяті на себе зобов'язання за договором довічного утримання, надавав необхідну матеріальну допомогу, а на початку 2013 року почав ухилятися від взятих на себе зобов'язань. У квітні 2015 року ОСОБА_8 запропонував їй звільнити квартиру у зв'язку з наміром її відчужити, у зв'язку з чим повідомив, що вона свою частку квартири йому подарувала ще у 2006 році, а договору довічного утримання він з нею не укладав.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2016 року позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано недійсним договір дарування 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, яка в цілому складається з 2 кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 49,8 кв. м, у тому числі житловою площею 28,5 кв. м, укладений 27березня 2006 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13 червня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції, у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 27 березня 2006 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено договір дарування 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, яка в цілому складається з 2 кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 49,8 кв. м, у тому числі житловою площею 28,5 кв. м; договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І.Внаслідок укладення договору дарування ОСОБА_7 став одноосібним власником квартири.

01 вересня 2013 року ОСОБА_9 надала позику ОСОБА_7 у розмірі 1 151 000 грн.

28 травня 2015 року ОСОБА_9 звернулася до Київського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_7 про стягнення боргу. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 червня 2015 року вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_9: накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2016 року позовну заяву ОСОБА_9 залишено без розгляду. Разом з тим, в Київському районному суді м. Одеси розглядається аналогічна справа за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про стягнення боргу, провадження у якій відкрито ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30 березня 2016 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що рішенням суду першої інстанції порушуються права ОСОБА_9, яка не залучена до участі у справі, а вирішити питання про залучення ОСОБА_9 до участі у справі на стадії апеляційного провадження процесуальним законом не передбачено.

Погодитися із висновками апеляційного суду не можна.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 292 ЦПК України особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку таке судове рішення повністю або частково.

Дійшовши висновку про те, що ОСОБА_9 має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо перебування у власності ОСОБА_7 квартири АДРЕСА_1,що створить можливість для неї отримати виконання за рішенням суду про стягнення боргу на її користь, а недійсність договору дарування 1/2 частки цієї квартири призведе до зменшення частки майна боржника, на яку можна звернути стягнення, апеляційний суд дійшов передчасного висновку про те, що дослідження вказаних обставин можливе лише після залучення ОСОБА_9 до участі у справі.

Зміст ч. 1 ст. 292 ЦПК України, на підставі якої ОСОБА_9 звернулася із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, спрямований на забезпечення гарантованого п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України та передбаченого ст. 13 ЦПК України права на апеляційне оскарження судового рішення, яким вирішено питання про права та обов'язки особи, яка не бере участі у справі.

Тобто, в силу дії ст. 13, ч. 1 ст. 292 ЦПК України рішення суду першої інстанції, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, переглядається апеляційним судом із ухваленням судового рішення по суті спору з урахуванням доводів апеляційної скарги такої особи.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6 з тих підстав, що рішенням суду першої інстанції порушуються права ОСОБА_9, яка не залучена до участі у справі, а вирішити питання про залучення ОСОБА_9 до участі у справі на стадії апеляційного провадження процесуальним законом не передбачено, апеляційний суд не врахував положень ст. 13, ч. 1 ст. 292 ЦПК України, правильність вирішення справи судом першої інстанції з урахуванням обставин, на які посилається ОСОБА_9, не перевірив.

Враховуючи викладене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню за ст. 338 ЦПК України із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 13 червня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик