Справа № 594/1195/17
Провадження №2/594/772/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Шимків Н.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, вказуючи, що вони зареєстрували шлюб 17 вересня 2015 року, коли відповідач проходив строкову військову службу і коли приїжджав у відпустку в січні 2016 року на три дні і в цей час вона завагітніла. 08.10.2016 року народила дитину сина ОСОБА_4. Чоловік повернувся додому 14 жовтня 2016 року, однак до неї не прийшов, а до своїх батьків де постійно проживає. Відносин вони ніяких не підтримують, до дитини відповідач також не навідується, хіба що сплачує аліменти.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, та просить його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, погоджується на розірвання шлюбу і пояснив, що на даний час проживає з іншою жінкою.

Заслухавши пояснення позивача і відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ИД №120960, виданого 17 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, сторони уклали шлюб 17 вересня 2015 року, актовий запис №122.

Від шлюбу мають одного сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Як встановлено судом, сторони після укладення шлюбу фактично спільно не проживали, так як відповідач спочатку проходив строкову військову службу, а після звільнення вони не бажали спільно проживати та вести спільне господарство. Відповідач проживає з іншою жінкою.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України).

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, суперечить їх інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати.

На підставі ст.ст.105, 112 СК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області 17 вересня 2015 року між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис № 122 - розірвати.

Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити «Біганська».

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Чир П. В.