АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 2-др/774/12/17 Справа № 203/4121/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Максюти Ж.І., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпро питання про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ЖБК № 14 «Заря», Реєстраційної служби Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області, Головного управління державного казначейства України у Дніпропетровській області, треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про встановлення факту належності квартири, визнання незаконним та скасування рішення реєстраційної служби, витребування майна, визнання права власності за заповітом, скасування права власності, стягнення шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи добросовісним набувачем квартири та визнання права власності на квартиру за цією особою,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено та ухвалено рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 скасовати та ухвалити в цій частині нове рішення: визнати рішення реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції індексний номер 17100045 від 11 листопада 2014 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 (колишня вул. ОСОБА_8) в м. Дніпро незаконним; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 (колишня вул. ОСОБА_8) в м. Дніпро, загальною площею 32,6 кв.м., житловою площею 16,8 кв.м., після смерті ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 04 серпня 2014 року, вирішено питання стосовно судових витрат, а в решті рішення суду залишено без змін.

У травні 2017 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_10 подала до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи заяви, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Крім того, відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 позовні вимоги стосовно анулювання (скасування) рішення № 19976047 від 13 березня 2015 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 (колишня вул. ОСОБА_8) в м. Дніпро не заявляла.

Крім того, в рішенні апеляційного суду, а саме в мотивувальній його частині зазначено, що позивач ОСОБА_1 не ставила питання про визнання правочину вчиненого між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 недійсним та відповідно питання про припинення права власності ОСОБА_4 і витребування цієї квартири із незаконного володіння.

У звязку з чим позивач має право в порядку визначеному ЦПК України звернутися до суду з окремим позовом для вирішення вказаних питань, а тому підстави про ухвалення додаткового рішення відсутні.

Керуючись ст.220 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_10 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Ж.І. Максюта

ОСОБА_12