Справа № 352/690/17
Провадження № 2/352/666/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Струтинського Р.Р.,

секретаря Бардюк - Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом до відповідача про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина на будинковолодіння АДРЕСА_1, земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва площею 1, 4480 га, яка знаходиться в с.Сілець в урочищі «Дровнич» Тисменицького району Івано-Франківської області, земельної ділянки для ведення товарного виробництва площею 1, 4506 га, яка знаходиться в с.Сілець Тисменицького району Івано-Франківської області, земельної частки (паю), площею 36,40 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на землях Сілецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області. Правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачено. Спірне будинковолодіння АДРЕСА_1 належить до типу колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року членами двору був він, його мати ОСОБА_3, як голова двору, батько ОСОБА_4 та брат ОСОБА_2 Їм, як членам колгоспного двору належало по ? частці даного будинковолодіння. Після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 належну йому ? частину успадкувала його дружина ОСОБА_3 і їй стало належати ? частка будинковолодіння. Крім цього, у 1979 році його матері, яка працювала у колгоспі «Радянське Прикарпаття», колгосп виділив для проживання житловий будинок АДРЕСА_2 у якому проживали та зареєстровані він та мати ОСОБА_3, батько ОСОБА_4, брат ОСОБА_2 На даний час колгосп ліквідований і документи про передачу даного будинку відсутні. Проте, мати відкрито володіла та користувалася цим будинком до самої смерті. Вважає, що оскільки ОСОБА_3 відкрито та безперервно володіла нерухомим майном протягом десяти років, то набула право власності на дане майно за набувальною давністю. Його мати за життя не розпорядилася спадковим майно та заповіту не залишила. Спадкоємцями за законом є він та його брат ОСОБА_2 Він після смерті матері прийняв спадщину, оскільки разом з матір»ю до її смерті проживав у колгоспній хаті та вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Його брат ОСОБА_2 на спадкове майно не претендує, заяву до нотаріуса про прийняття спадщини не подавав та від своєї частки у спадковому майні відмовляється у його користь. Крім того, при зверненні до нотаріуса ним було виявлено, що у державному акті на право приватної власності на землю № 181 від 31.03.2001 року та сертифікаті на право на земельну частку (пай) від 19.09.2002 року невірно вказано прізвище його матері, замість правильного «ОСОБА_3» вказано невірно «ОСОБА_3». У зв»язку з даними обставинами нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано звернутися до суду.

Позивач та його представник в судове засідання не з»явилися. Від представника позивача надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його участі, позов підтримує, просив його задоволити.

Відповідач в судове засідання не з»явився. Від нього надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_3 що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 01.10.2016 року (а.с.5). На випадок своєї смерті заповіту спадкодавець не залишила, а тому в силу вимог ст. 1258 ЦК України, спадкування відбувається за законом.

В зв'язку з її смертю відкрилась спадщина на будинковолодіння АДРЕСА_1, будинковолодіння АДРЕСА_2 земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва площею 1, 4480 га, яка знаходиться в с.Сілець в урочищі «Дровнич» Тисменицького району Івано-Франківської області, земельної ділянки для ведення товарного виробництва площею 1, 4506 га, яка знаходиться в с.Сілець Тисменицького району Івано-Франківської області, земельної частки (паю), площею 36,40 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на землях Сілецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є позивач та його рідний брат, відповідач по справі, ОСОБА_2 Останній спадщину не прийняв, заяву до нотаріуса про прийняття спадщини не подавав, на спадкове майно не претендує та відмовляється від нього у користь позивача.

Після смерті матері позивач звернувс до нотаріальної контори для оформлення спадщини за законом, однак постановою державного нотаріуса від 14.03.2017 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.26).

Згідно довідки Сілецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області № 172 від 17.03.2017 року спірне будинковолодіння АДРЕСА_1 належить до типу колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року, на момент вступу в дію ЗУ „Про власність" членами двору були позивач, його мати ОСОБА_3, як голова двору, батько ОСОБА_4 та брат ОСОБА_2 (а.с.8).

Статтями 121, 123 ЦК України (в редакції 1963 року) було встановлено, що майно колгоспного двору належить його членам в рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

Відповідно до роз»яснень Пленум Верховного Суду України в п. 6 своєї постанови № 20 від 22.12.1995 р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" - положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки член двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, у відповідності із ст.ст.121, 123 ЦК України (в редакції 1963 року) до набрання чинності Закону України „Про власність" станом на 15.04.1991 року ніхто, із вище зазначених осіб, не втратив право на частку в майні колгоспного двору.

У зв'язку із зазначеними вище обставинами позивач, його мати ОСОБА_3, як голова двору, батько ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 стали співвласниками будинковолодіння в рівних долях, тобто їм належало на праві спільної сумісної власності по 1/4 частині домоволодіння, як членам колишнього колгоспного двору.

Після смерті батька позивача ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6), належну йому ? частину успадкувала його дружина, мати позивача ОСОБА_3 і їй стало належати ? частка спірного будинковолодіння.

За таких обставин, позивачу належить на праві власності на дане будинковолодіння з підстав належності ? частки, як члену колишнього колгоспного двору та ? частки в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3

Крім цього, матері позивача ОСОБА_3 у 1979 році, яка працювала у колгоспі «Радянське Прикарпаття», колгосп виділив для проживання житловий будинок АДРЕСА_3 у якому проживали та зареєстровані позивач та мати ОСОБА_3, батько ОСОБА_4, відповідач по справі ОСОБА_2 На даний час колгосп ліквідований і документи про передачу даного будинку відсутні.

Факт передачі спірного будинковолодіння підтверджується вищевказаною довідкою Сілецької сільської ради, довідкою Сілецької сільської ради № 169 від 01.03.2017 року, письмовим поясненням свідка ОСОБА_5

Відповідно до ст. 344 ч.1 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_6 відкрито безперервно володіла та користувалася цим будинком до самої смерті, то остання набула права власності на нього за набувальною давністю.

Позивач після смерті матері прийняв спадщину шляхом вступу у володіння та користування спадковим майном, оскільки разом з ОСОБА_3 проживав разом до її смерті у колгоспній хаті та вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Крім того, при зверненні до нотаріуса ним було виявлено, що у державному акті на право приватної власності на землю № 181 від 31.03.2001 року та сертифікаті на право на земельну частку (пай) від 19.09.2002 року невірно вказано прізвище його матері, замість правильного «ОСОБА_3» вказано невірно «ОСОБА_3».

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними і обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до ст.ст. 120, 121, 123 ЦК України ( в редакції 1963 року), ст.ст. 344, 392, 1258, 1225, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 державного акта на право приватної власності на земельну ділянку №181, виданого 31.03.2001 року Сілецькою сільською радою на прізвище ОСОБА_3, сертифіката на право на земельну ділянку (пай), реєстраційний номер НОМЕР_2, виданого СС «Зоря» с.Сілець 19 вересня 2002 року на прізвище ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1, з підстав належності ? частки, належної йому, як члену колишнього колгоспного двору та ? частки в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва площею 1, 4480 га, яка знаходиться в урочищі «Дровнич» у с.Сілець Тисменицького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), площею 36,40 в умовних кадастрових гектарах, яка пепербуває в колективній власності СС «Зоря» с.Сілець Тисменицького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Струтинський Р.Р.