Справа № 438/688/17
Номер провадження 2/438/426/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 жовтня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Шепітчак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Львівської області, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на земельну ділянку на вул. Озерна, 14 в м.Бориславі в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання ОСОБА_1, із спадкодавцем батьком ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, тобто станом на 09 лютого 2004 року.

Визнати за нею ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку площею 0,06 га для ведення садівництва на вул. Озерна, 14 в м.Бориславі (садово-городницьке товариство „Нафтовик) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, помер 09 лютого 2004 року в м. Дрогобичі Львівської області.

В обґрунтування позову посилається на те, що її батько ОСОБА_6 помер в лікарні в м. Дрогобичі Львівської області 09 лютого 2004 року. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 0,06 га для ведення садівництва на вул. Озерна, 14 в м. Бориславі (садово-городницьке товариство „Нафтовик), яка належала батькові на право приватної власності на землю. Батько ОСОБА_6 заповіту не складав, належним йому нерухомим майном розпорядився ще при житті.

Крім позивача, спадкоємцями за законом першої черги є мама ОСОБА_4 та сестра ОСОБА_5, які на спадкування земельної ділянки для ведення садівництва на вул. Озерна, 14 в м. Бориславі (садово- городницьке товариство «Нафтовик») не претендують, про що подали відповідні заяви приватному нотаріусу ОСОБА_3

Спадщину після смерті батька позивач прийняла, так як проживала разом з батьком до дня його смерті, тобто на час відкриття спадщини, батько хворів і йому був необхідний сторонній догляд. Постійне місце проживання батька завжди був будинок № 147 на вул. С.Бандери в м. Бориславі, 20 травня 2002 року він з цієї адреси виписався і з того часу ніде не був зареєстрований, хоча продовжував проживати у зазначеному будинку.

Проживання разом з батьком на день його смерті підтверджується довідкою Державного комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора № 3» від 27 червня 2017 року № 1274, що видана на підставі акту обстеження від 27 червня 2017 року.

У звязку з тим, що постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджене відповідними документами, позивач вимушена звернутися де суду із заявою про встановлення відповідного юридичного факту. Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем батьком ОСОБА_6 на час відкриття спадщини має для неї суттєве юридичне значення і необхідне для оформлення спадкових прав на земельну ділянку площею 0,06 га для ведення садівництва на вул. Озерна, 14 в м. Борислав (садово-городницьке товариство «Нафтовик»).

Приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 заведена спадкова справа за місцем знаходження нерухомого майна, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07 липня 2017 року № 48331551, номер у Спадковому реєстрі 60900715 номер у нотаріуса 12/2017.

Однак, приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 листом від 25 липня 2017 року № 113/02-14 „Про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як не подано документів про проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та оригіналу документа, що підтверджує право власності на земельну ділянку.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Львівської області у судове засідання не зявився. На адресу суду надійшов лист міського голови ОСОБА_7, з якого вбачається, що ОСОБА_2 міська рада визнає позовні вимоги ОСОБА_1, та просять справу розглядати без участі представника ОСОБА_2 міської ради.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, направивши на адресу суду лист про розгляд цивільної справи у відсутності представника держнотконтори, з приводу задоволення заявлених вимог покладається на думку суду.

Треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не зявилися, подали до суду заяву, про розгляд справи без їхньої участі, просить позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 09 лютого 2004 року помер батько позивача ОСОБА_6, про що свідчить свідоцтво про смерть І-СГ № 313266, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області, запис в книзі реєстрації актів про смерть № 116 від 09 лютого 2004 року.

Після смерті батька ОСОБА_6 відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 0,06 га для ведення садівництва на вул. Озерна, 14 в м. Бориславі (садово-городницьке товариство «Нафтовик»), яка належала батькові на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_2 міською Радою народних депутатів 25 липня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на землю за ЛВ № 1350.

Батько ОСОБА_6 заповіту не складав, а належним йому нерухомим майном розпорядився ще при житті.

Крім позивача, спадкоємцями за законом першої черги є мама ОСОБА_4 та сестра ОСОБА_5, які на спадкування земельної ділянки для ведення садівництва на вул. Озерна, 14 в м. Бориславі (садово-городницьке товариство «Нафтовик») не претендують, про що подали відповідні заяви приватному нотаріусу ОСОБА_3

Приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 заведена спадкова справа за місцем знаходження нерухомого майна, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07 липня 2017 року № 48331551, номер у Спадковому реєстрі 60900715 номер у нотаріуса 12/2017.

Однак, приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 листом від 25 липня 2017 року № 113/02-14 «Про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину» не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як не подано документів про проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та оригіналу документа, що підтверджує право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо.

Відповідно до п.23 вказаної Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Проживання позивача ОСОБА_1 разом з батьком ОСОБА_6 на день його смерті підтверджується довідкою Державного комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора № 3» від 27 червня 2017 року № 1274, що видана на підставі акту обстеження від 27 червня 2017 року.

Таким чином, факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 підтверджено матеріалами справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Стаття 1225 ЦК України регулює спадкування права на земельну ділянку. Так, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах зі збереженням її цільового призначення.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статті 1268, 1269 ЦК України обумовлює порядок прийняття спадщини. Так, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємцями за законом першої черги є мама позивача ОСОБА_4 та сестра позивача ОСОБА_5, які на спадкування земельної ділянки для ведення садівництва на вул. Озерна, 14 в м. Бориславі (садово-городницьке товариство „Нафтовик) не претендують, про що є відповідні заяви, таким чином, спадкоємицею першої черги є донька померлого, позивачка по справі, яка в шестимісячний термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, так як вважала себе такою, що спадщину прийняла, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем за однією.

За таких обставин, суд приходить висновку, що до позивачки ОСОБА_1 перейшло право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення садівництва площею 0,06 га розташованої на вул. Озерна, 14 в м.Бориславі (садово-городницьке товариство „Нафтовик), в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 який помер 09 лютого 2004 року.

Суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст., ст. 10,11, 209, 212, 214, 215,256 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем батьком ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, тобто станом на 09 лютого 2004 року.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку площею 0,06 га для ведення садівництва на вул. Озерна, 14 в м.Бориславі (садово-городницьке товариство «Нафтовик») в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер 09 лютого 2004 року в м. Дрогобичі Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя А.Т. Слиш