У Х В А Л А

Справа № 194/2350/14-ц

Провадження № 2/185/18/17

06 червня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шаповалової І.С.,

за участю секретаря судового засідання Голеньких В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2олаївни, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування Тернівської міської ради про позбавлення права користування житловим приміщенням, зустрічним позовом ОСОБА_5 , яка діє в інтересах неповнолітніх онуків ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи : ОСОБА_2, приватний нотаріус Тернівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа : орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради, орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, прокуратура м. Павлограда про визнання права користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

У провадженні суду знаходиться зазначена вище цивільна справа.

Представник позивача за первісним позовом заявив відвід головуючому з підстав того, що на його думку суддя особисто зацікавлений в результаті розгляду даної справи.

Позивач підтримав заяву свого довірителя.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_5 покладалась на розсуд суду.

Представники органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради, органу опіки та піклування Павлоградської міської ради, прокурор проти задоволення заяви про відвід категорично заперечували, зазначивши, що головуючим у справі не порушувались вимоги процесуального законодавства та права будь-кого з учасників справи.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні заяви про відвід головуючому слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини 1 статті 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, які на думку представника позивача є підставою для відводу, зводяться до незгоди з прийнятими раніше процесуальними рішеннями у справі, спрямованими на забезпечення всебічного та обєктивного розгляду цивільної справи - є особистою думкою представника, що не є підставою для відводу головуючого судді.

Водночас, згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України,ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд має завжди бути «встановленим законом».

Про те, що термін «суд, встановлений законом» поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, звернуто також увагу Європейським судом з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України».

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і засад цивільного судочинства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлений відвід судді ґрунтується на особистій думці представника позивача, проте оскільки суддя зобов'язаний викликати довіру в учасників судового розгляду, з метою недопущення будь-якого роду сумнівів у сторін при розгляді цивільного позову, головуючий суддя заявляє самовідвід по даній справі.

Керуючись ст. 20, 24, 209, 293 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Представнику позивача ОСОБА_1 в задоволенні відводу судді Шаповалової І.С. в розгляді даної цивільної справи відмовити.

По цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2олаївни, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування Тернівської міської ради про позбавлення права користування житловим приміщенням, зустрічним позовом ОСОБА_5 , яка діє в інтересах неповнолітніх онуків ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи : ОСОБА_2, приватний нотаріус Тернівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа : орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради, орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, прокуратура м. Павлограда про визнання права користування житловим приміщенням - заявити та прийняти самовідвід.

Роз'яснити особам, які беруть участь у справі, що зазначена справа буде розглядатися у тому ж суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.С.Шаповалова