АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2635/17 Головуючий 1 інст. Федченко В.М.
Справа № 614/20/17 Доповідач - Кісь П.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Борівського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на термін навчання, -

ВСТАНОВИВ:

12.01.2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на термін навчання їхньої дочки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що рішенням Борівського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2010 р. з відповідача на її користь були стягнуті аліменти в розмірі 350 грн. щомісячно на утримання дочки ОСОБА_6 до її повноліття. Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 16.04.2014 р. розмір аліментів на утримання дочки було збільшено до 500 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 06.03.2014 р. до досягнення дитиною повноліття.

На даний час ОСОБА_6 є студенткою Харківського торговельно-економічного інституту Київського національного торговельно-економічного університету на денній формі навчання, на контрактній основі. Згідно укладеного договору № 491-16 від 11.08.2016 р. між позивачкою та навчальним закладом, в особі директора інституту, за навчання необхідно сплачувати 8 360 грн. 00 коп. щорічно, а за весь період 25 080 грн. 00 коп. До того часу, поки не закінчиться ремонт у гуртожитку студенти І курсу вимушені проживати в квартирах. ОСОБА_6 разом зі своїми однокурсницями проживає в квартирі, за оренду якої кожна сплачує 1000 грн. щомісячно. Окрім того, існують й інші потреби на проживання та навчання дочки. Крім іншого, позивач зазначила, що вона не працює, а живе тільки за рахунок підсобного господарства, тому їх дочка потребує матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, також і від батька.

Заочним рішенням Борівського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на термін навчання задоволено частково. Суд вирішив: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суд у - 12.01.2017 р. до 30.06.2019 р. з подальшою індексацією; стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 640 грн.00 коп. на користь держави; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в розмірі 450 грн. В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 27 лютого 2017 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 08 лютого 2017 року, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вважає рішення незаконним та просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що судом не було враховано, що позивачем взагалі не було доведено тих обставин на які вона посилалася, як на обґрунтування своїх вимог. Крім того, не враховано, що позивач не надала жодного доказу щодо наявності у дочки потреби у матеріальній допомозі у звязку з навчанням, в позові відсутні будь-які розрахунки з приводу предмету позову. Окрім того, відповідач вказує, що він не має матеріальної можливості допомагати повнолітній дочці, оскільки не має стабільного доходу у вигляді заробітної плати, на теперішній час він стоїть на обліку в Ізюмському центрі зайнятості як особа, що шукає роботу. Також відповідач зазначив, що його допомоги потребує непрацездатна мати пенсіонерка ОСОБА_7

Крім іншого, ОСОБА_3 зазначає, що судом не були враховані його заперечення, щодо того, що ОСОБА_4 не є належним позивачем у справі, оскільки їх дочка вже повнолітня та, у разі потреби, повинна самостійно звертатися до суду з такими вимогами.

Позивач надала заперечення на апеляційну скаргу, у яких вважає доводи відповідача необґрунтованими, та просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час й місце розгляду справи, що у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи. Позивач надала звернулася до суду апеляційної інстанції з заявою про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з таких підстав.

У відповідності до ст.11 та ч.1 ст.303 ЦПК України суд першої інстанції розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, а апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно ч. 1 п. 4 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та доказів на їх підтвердження, щодо правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин та правової норми, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає цим вимогам процесуального права.

Задовольняючи частково позов та стягуючи із відповідача аліменти на повнолітню дочку, котра продовжує навчатись, у сумі 800 грн, суд виходив з того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у такому розмірі.

Однак, погодитися із цими висновками суду щодо розміру стягнутих аліментів колегія суддів у повному обсязі не може.

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії І-ВЛ № 284387, виданого повторно 01.10.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борівського районного управління юстиції в Харківській області , вона народилася 05.09.1998 року і її батьками є: ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (а.с. 6).

Із довідки № 302 від 28.09.2016 року Харківського торгівельно-економічного інституту Київського національного торгівельно-економічного університету вбачається, що ОСОБА_6, є студенткою другого курсу на денній формі навчання з 01.09.2016 року, факультету торгівлі, готельно-ресторанного та туристичного бізнесу. (а.с. 13).

ОСОБА_6 навчається на контрактній основі,згідно укладеного договору № 491-16 від 11.08.2016 р. між позивачем та навчальним закладом

З довідки № 3124 від 28.11.2016 року, виданої виконавчим комітетом Піско-Радьківською сільською радою Борівського району Харківської області вбачається, що ОСОБА_6 зареєстрована та постійно мешкає з матірю ОСОБА_4 за адресою: Харківська області , борівський район, с. Піски-Радьківські, вул. Молодіжна, № 20.

Як свідчать матеріали справи, відповідач ОСОБА_3 не працює і, згідно довідки від 07.02.2017 року за № 540, перебуває на обліку як безробітний в Ізюмському МРЦЗ з 06.02.2017 року (а.с.48).

При розгляді справи, відповідач, як на підставу свої заперечень проти позову, вказав, що на його утриманні знаходиться мати ОСОБА_7, яка є пенсіонеркою та хворою людиною, що потребує його допомоги (а.с. 45-47, а.с. 50-51)

Крім того, зазначив, що у звязку з хворобою він не має можливості влаштуватися на роботу, тобто на теперішній час доходи не отримує, фактично живе за рахунок дружини.

Даних про інші доходи відповідача матеріали справи не містять і доказів щодо наявності таких доходів стороною позивача не представлено.

Згідно ст.10 ЦПК України, обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст.11 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч.1 ст. 6 Сімейного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Так, відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи.

Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.99 р. N 966-XIV).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Оскільки статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (в розрахунку на місяць) станом на 1 січня 2017 року становить 1600 грн., то судова колегія приходить до висновку про можливість сплати ОСОБА_3аліментів на утримання своєї неповнолітньої дочки в розмірі 30 % від прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Разом з тим, перевіривши у відповідності до вимог ст..212 ЦПК України надані сторонами докази, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не у повній мірі виконано вимоги ст. 200 СК України, та не взято до уваги здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

Доводи апеляційної скарги щодо предявлення позову неналежним позивачем у справі, судова колегія відхиляє, як безпідставні, враховуючи при цьому положення ч.3 ст.3 ст.199 СК України та пп. 3 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегією суддів до уваги не беруться.

Відповідно до ст.307 ч.1 п.3, ст.309 ч.1 п.3 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції у разі невідповідності висновків суду обставинам справи.

Враховуючи те, що повнолітня ОСОБА_6, яка не досягла 23-річного віку, продовжує навчання та потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги; те, що відповідач, у звязку з погіршенням стану здоровя. на даний час ніде не працює, доходів не має, обліковується в Центрі зайнятості, як особа, що шукає роботу, має на утриманні непрацездатну матір, колегія суддів, виходячи з засад справедливості та розумності, вважає, що розмір аліментів на утримання повнолітньої ОСОБА_3 слід зменшити до 500 грн.

Судове рішення в частині стягнення судових витрат підлягає залишенню без змін, оскільки у повній мірі відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України та ст. 1 Закону N 4191-VI від 20.12.2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Окрім цього, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне розяснити сторонам, що в разі зміни матеріального становища вони вправі звернутись до суду із позовом про збільшення чи зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч. 1 ст. 307, п. п.3,4 ст.309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Борівського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року змінити.

Зменшити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 800 (вісімсот) грн.. до 500 (пятсот) грн. щомісячно, починаючи з 12.01.2017 року на період навчання, але не більше, як до досягнення дочкою двадцяти трьох років, з подальшою індексацією.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

ОСОБА_2