Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Енгельса про визнання договору оренди землі розірваним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Луганської області від 13 липня 2016 року,-

вс т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса (далі - СТОВ ім. Енгельса) про визнання договорів оренди земельних ділянок розірваними, в обґрунтування якої вказала, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 25 грудня 2009 року їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 8,1586 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Кам'янської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Цю земельну ділянку вона згідно договору оренди землі № 584 від 01 лютого 2010 року, зареєстрованого 27 липня 2011 року відділом Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області за №00309, передала в оренду СТОВ ім. Енгельса строком на 10 років. Відповідно до п. 39 вказаного договору оренди № 584 від 01 лютого 2010 року розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається.

Позивач зазначила, що у зв'язку з необхідністю ведення особистого сільськогосподарського виробництва, що зумовлює використання за особистими потребами вказаної земельної ділянки, 12 лютого 2016 року вона направила на адресу відповідача заяву (повідомлення) про розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку, яка була отримана відповідачем 23 лютого 2016 року. Відповідач спочатку в усній формі, а потім листом відмовив позивачу у поверненні належної йому земельної ділянки. Позивач вважає, що нею були дотримані усі умови щодо процедури розірвання договору оренди землі.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 просила визнати розірваним з 23 лютого 2016 року договір оренди землі № 584, укладений 01 лютого 2010 року між нею та СТОВ ім. Енгельса щодо оренди земельної ділянки площею 8,1586 га (кадастровий номер НОМЕР_2) та зареєстрований 27 липня 2011 року відділом Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області за № 00309.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 19 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано розірваним договір оренди землі № 584, укладений 01 лютого 2010 року між ОСОБА_4 та СТОВ ім. Енгельса щодо оренди земельної ділянки площею 8,1586 га (кадастровий номер НОМЕР_2) та зареєстрований 27 липня 2011 року відділом Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області за № 00309.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 13 липня 2016 року рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 19 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено за необґрунтованістю.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у статті 16 ЦК України.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно п.п. 3, 4 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною 2 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Судами встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 01 лютого 2010 року між ОСОБА_4, якій на праві власності належить земельна ділянка площею 8,1586 га, та СТОВ ім. Енгельса укладено договір оренди землі № 584, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів, на території Кам'янської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Відповідно до п.п.2, 8 зазначеного договору в оренду передається земельна ділянка НОМЕР_3 згідно Акту на право власності серії НОМЕР_1 загальною площею 8,1586 га строком на 10 років.

Пунктом 37 вищезазначеного договору оренди землі передбачено, що дія договору припиняється, зокрема, у разі розірвання договору.

Відповідно до умов п. 39 договору оренди землі розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається.

Отже сторони у договорі оренди землі передбачили можливість розірвання договору в односторонньому порядку.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що діючим законодавством не передбачений обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав та інтересів як вважати розірваним договір оренди землі, оскільки умовами укладеного між сторонами договору оренди землі передбачено саме розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку.

Судом апеляційної інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи та з урахуванням зібраних доказів, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Луганської області від 13 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов