Справа № 189/1597/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.11.2017 року смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної О.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Москаленко Н.В.,

заявниці ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Покровський районний відділ ДРАЦ ГТУЮ в Дніпропетровській області про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до Покровського районного суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просить встановити факт смерті своєї матері, ОСОБА_2.

У заяві вона зазначає, що 20 жовтня 2017 року в смт. Миколаївка Донецької області померла її мати, ОСОБА_2. На підставі лікарської довідки про смерть так званою «Администрацией г. Зугрес г. Харцызска ДНР» їй було видано свідоцтво про смерть ДНР № 085699 від 20.10.2017 року.

Заявниця звернулася до Покровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Дніпропетровській області для реєстрації факту смерті своєї матері органами державної влади України, проте в реєстрації смерті їй було письмово відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті матері нею було надано документ, що виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Так зване свідоцтво про смерть ОСОБА_2, яка померла 20.10.2017 року, яке видано органами окупаційної влади, є недійсним та не створює правових наслідків.

Заявник просить визнати факт смерті матері як юридичний факт, оскільки її смерть має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації заявницею своїх прав, зокрема, оформлення спадщини.

Заявник зявилася в судове засідання, підтримала заяву.

В судовому засіданні пояснила суду, що з 2014 року, після початку АТО, проживала разом зі своєю матірю в смт. Просяна Покровського району Дніпропетровської області, однак, у звязку з сімейними обставинами вони вдвох часто їздили до м. Харцизьк Донецької області, де проживають її онуки, правнуки померлої, оскільки їх мати на заробітках і діти потребують піклування родичів. Під час такої поїздки у жовтні 2017 року, коли вони знаходилися в смт. Миколаївка, вул. Донецька, 6 Донецької області ОСОБА_2 стало зле. Заявниця викликала лікаря, який діагностував попередньо інсульт. Заявниця пояснила суду, що її мати впала в кому, була нетранспортабельною і, не дивлячись на надану медичну допомогу, померла вдома, 20 жовтня 2017 року. Похована також у смт. Миколаївка Донецької області.

Представник заінтересованої особи Покровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, надіслав суду письмову заяву, в якій просить провести судове засідання без присутності представника заінтересованої особи, рішення винести на розсуд суду.

Суд, заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» та Постанови Верховної Ради України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови. Місто Харцизьк, м. Зугрес Донецької області віднесені до населених пунктів, які визнані тимчасово окупованими територіями.

Відповідно до ч. 2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 18 зазначеного вище закону, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав або підтвердження чи відсутність неоспорюваних прав.

Згідно ст. 257-1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Згідно з абз. 2 ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. У даному випадку заяву подано донькою померлої ОСОБА_1.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки від 31.10.2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 зареєстрована та фактично проживає/перебуває за адресою: вул. Садова, буд. 65, смт Просяна Покровського району Дніпропетровської області.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії ІІ-АВ № 135273 від 14.11.1969 року виданого Просянською селищною радою Дніпропетровської області, ОСОБА_3 народилася 26.09.1969 року в м. Дніпропетровськ, батьками якої зазначені: батько - ОСОБА_4, матір ОСОБА_2.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії V-НО № 275735 від 11.11.1987 року, виданого виконкомом Зугреської міської ради м. Харцизьк Донецької області, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 уклали шлюб 11.11.1987 року, після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на «Смолкіна».

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 083234 від 30.06.2007 року виданого виконавчим комітетом Зугреської міської ради міста Харцизька Донецької області, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 30.06.2017 року, ОСОБА_7 змінила прізвище на «Поляченко».

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 була матірю заявниці ОСОБА_1, також була громадянкою України, померла 20.10.2017 року на тимчасово непідконтрольній території у смт. Миколаївка Донецької області.

Суду на огляд також надана «справка о причине смерти», видана міською лікарнею м. Хацизьк Донецької області від 20.10.2017 року.

Після смерті ОСОБА_2 заявниця не може зареєструвати у встановленому законом порядку факт смерті матері, а свідоцтво про смерть, видане на території так званої ДНР не може бути використано нею як правовстановлюючий документ.

Беручи до уваги, що від встановлення факту смерті ОСОБА_2 залежить виникнення особистих майнових прав заявниці, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також той факт, що заявниця має на меті встановити факт смерті ОСОБА_2, для реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України, суд вважає, що вимоги заявниці підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, суд вважає факт смерті ОСОБА_2 встановленим.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч.4 ст.257-1 ЦПК України).

Таким чином, керуючись ст.ст. 3, 15, 64, 212-215, 234, 235, 256, 257-1, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Покровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 20.10.2017 року в смт Миколаївка м. Харцизька Донецької області.

Відповідно до вимог ч. 4, 5 ст. 257-1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення шляхом його невідкладного направлення до Покровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя О.В. Чорна