Провадження № 2/201/279/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

11.07.2016р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 13.10.2016р. провадження по справі було зупинено та сторонам надано строк для примирення 6 місяців, після спливу якого, ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 18.04.2017р. провадження по справі було відновлено.

Позивач у позовній заяві в обґрунтування вимог посилався на те, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 24.01.1987р. у Жовтневому відділі ЗАГС м. Дніпропетровська під актовим записом № 102. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У позовній заяві та заяві, наданій суду 12.06.2017р. позивач вказує, що шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені з 12 червня 2016р. Причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність в родині взаєморозуміння, різні погляди на життя, постійні сварки з різних побутових приводів, втрата почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена, наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав. Крім того, позивач зазначив, що на сьогоднішній день у нього є інша жінка з якою він бажає зареєструвати шлюб. У наданій суду заяві від 12.06.2017р. позивач просив шлюб розірвати, строк для примирення не надавати та винести рішення в судовому засіданні за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. (а.с. № 22).

Відповідачка ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечувала, період припинення шлюбних стосунків, які вказані позивачем у позові та поданій до суду заяві, визнала в повному обсязі. Просила шлюб розірвати та винести рішення суду в судовому засіданні за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, після розірвання шлюбу просила прізвище не змінювати, про що 12.06.2017р. надала до суду відповідну заяву (а.с. № 37).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. При розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.01.1987р. у Жовтневому відділі ЗАГС м. Дніпропетровська під актовим записом № 102 (а.с. № 4).

Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через несумісність характерів, відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, втрату почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин.

З огляду на вищевикладене і беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами у даній справі припинені з 12 червня 2016р., тобто рік тому і з цього часу більше не відновлювалися, наданий судом максимальний строк для примирення шість місяців позитивних результатів не дав, позивач від позову не відмовився, а відповідачка визнала позовні вимоги та не заперечувала проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

При винесенні рішення суд також враховує положення ч. 1 ст. 61 ЦПК України, оскільки відповідачка визнала позовні вимоги та погодилася на розірвання шлюбу.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, та приймаючи до уваги, що позивач не наполягав на стягненні з відповідачки судових витрат, то суд вважає за можливе не стягувати з відповідачки на користь позивача понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с.2).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 61, 88, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24.01.1987р. у Жовтневому відділі ЗАГС м. Дніпропетровська під актовим записом № 102 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які не мають неповнолітніх дітей - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки «Красильщик Ірини Леонідівни» залишити „ Красильщик .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області для внесення

відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя Н.В.Ткаченко