Справа № 352/1966/16-ц
Провадження № 2/352/372/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Струтинського Р.Р.

секретаря Бардюк-Кавецької Л.В.

з участю представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Служби у справах дітей Тисменицької РДА про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, зобов»язання вчинення дій,-

в с т а н о в и в:

Позивачка 28.12.2016 р. звернулася в суд з позовом до відповідачів про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, зобов»язання вчинення дій. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що з 05.05.2007 р. по 15.09.2016 р. з відповідачем ОСОБА_4 перебувала у шлюбі, у якому народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24.06.2016 р. та ухвали апеляційного суду Івано-Франківської області від 15.09.2016 р. шлюб між ними розірвано, визначено місце проживання малолітнього сина з матір»ю. За весь час розгляду даної справи у суді, а це близько 11 місяців, син проживав з батьком, який з власної волі змінив місце проживання дитини без її відому та дозволу, весь цей час відповідач ОСОБА_4 чинив їй перешкоди у спілкуванні з сином, зустрічах, догляді та вихованні. Лише після втручання працівників Тисменицької поліції сина їй повернули. Однак відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5- бабуся, продовжують здійснювати тиск на сина, що негативно впливає на дитячу психіку. У зв»язку з цим, у кінці жовтня 2016 року вона звернулася із відповідною заявою до служби у справах дітей Тисменицької РДА про визначення днів та годин побачень батька із сином, запропонувавши дні побачень у середу з 15 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., та у суботу з кількістю годин на розсуд комісії. Перше засідання комісії з питань захисту прав дитини повинно було відбутись 04.11.2016 р., однак воно не відбулось через неявку батька. Друге засідання комісії відбулося 09.12.2016 р., на якому всупереч вимогам закону та порядку вирішення питань такого роду її опитування тривало кілька хвилин, при цьому відмовились вислухати її думку про недопустимість ночівлі сина у батька двічі на тиждень та ще й у міжнавчальний процес, із заявою відповідача її теж не ознайомили. Комісія оголосила рішення про надання права ОСОБА_4 спілкуватись та брати участь у вихованні сина щосереди після занять у школі з ночівлею до четверга за місцем проживання батька, та щоп»ятниці після занять у школі забирати сина з ночівлею аж до неділі до 12 год.00 хв. за місцем проживання батька. Однак вона не погоджується з таким рішенням, оскільки це означає дискомфорт дитини у навчанні, відрив сина він навчального процесу і надання батькові більше прав, днів, годин бачитись із сином. Розпорядження Тисменицької РДА № 573 від 16.12.2016 р. про визначення порядку участі ОСОБА_4 у вихованні сина вона отримала 22.12.2016 р. Вважає, що прийняті рішення, висновки та розпорядження комісії з прав дитини та служби у справах дітей Тисменицької РДА прийняті без її відому та участі, а їх зміст є надуманим, сфабрикованим та таким, що побудований на наклепах, брехні з боку відповідачів- батька та бабусі, порушують права та інтереси дитини, його навчальний процес. Просила 1)визначити способи участі батька у вихованні сина: щовівторка та щочетверга з 15 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.; щосуботи з 12 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. з правом забирати дитину особисто зі школи, чи з дому без присутності баби ОСОБА_5 в межах м. Івано-Франківська або по місцю проживання батька, але без присутності баби; 2)зобов»язати ОСОБА_5 не чинити моральний та психологічний тиск на малолітнього ОСОБА_7, що полягає у криках та зведенні наклепів на позивачку, спілкуватись з дитиною тільки у присутності батька; 3)зобов»язати службу у справах дітей Тисменицької РДА переглянути та скасувати прийняті розпорядження № 573 від 16.12.2016 р., рішення №13-16/02-24 від 09.12.2016 р., висновок № 260/01-17 від 02.11.2016 р. щодо визначення порядку участі ОСОБА_4 у вихованні сина ОСОБА_7, прийнявши нове рішення у відповідності до законних прав та інтересів малолітнього ОСОБА_7; 4)судові витрати стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просили його задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник у судовому засіданні позов не визнали, і пояснили, що усі твердження позивачки про те, що батько та бабуся здійснюють психологічний тиск на ОСОБА_7, негативно на нього впливають, налаштовують проти матері, є надуманими, необґрунтованими і не відповідають дійсності. Ініціатором визначення порядку участі батька у вихованні сина була позивачка, яка звернулась із відповідною заявою до комісії з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА. Крім того, заява позивачки, і його заява розглядалась комісією за їхньою участю, тому твердження позивачки, що рішення прийнято без її участі є неправдивим. Вважає, що рішення комісії з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА постановлено у відповідності до законних прав та інтересів дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини. Просили у позові відмовити.

Відповідачка ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що жодного тиску на онука ОСОБА_7 не чинить, твердження позивачки жодним чином не доведені. Крім того, вона як бабуся також має право спілкуватися зі своїм онуком та брати участь у його вихованні. Просила у позові відмовити.

Представник відповідача- служби у справах дітей Тисменицької РДА у судове засідання не з»явився, у поданій суду заяві просив справу розглядати без участі представника органу опіки та піклування Тисменицької РДА.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що з 05.05.2007 р. по 15.09.2016 р. позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4, у якому народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24.06.2016 р. та ухвали апеляційного суду Івано-Франківської області від 15.09.2016 р. шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання малолітнього сина з матір»ю.

Згідно ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов»язковим до виконання.

У жовтні 2016 року позивачка звернулася до комісії з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА щодо визначення порядку участі відповідача ОСОБА_4 у вихованні сина ОСОБА_6. Розпорядженням Тисменицької РДА від 16.12.2016 р. № 573 із врахуванням рішення комісії з питань захисту прав дитини від 09.12.2016 р. № 3-16/02-24 надано право відповідачу ОСОБА_4 брати участь у вихованні сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, щосереди, після занять в Тисменицькій спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів, забирати сина ОСОБА_7 з ночівлею до четверга за місцем свого проживання м. Тисмениця, вул. Поповича, 49/2; щоп»ятниці, після занять в Тисменицькій спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів забирати ОСОБА_7 з ночівлею по неділю до 12 год.00 хв. за місцем свого проживання- ІНФОРМАЦІЯ_2.

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Згідно ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов»язаний брати участь у її вихованні і має право спілкуватися з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ст.150 СК України прямо передбачено, що батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов»язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Саме про це свідчить і практика ЄСПЛ, зокрема дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків ( рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Зі змісту ст. 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Твердження позивачки про те, що вищезазначене розпорядження Тисменицької РДА, рішення комісії з прав дитини прийняті без її відома та участі не заслуговують уваги, оскільки як вбачається з рішення № 13-16/02-24 від 09.12.2016 р. на засіданні комісії були присутні обоє батьків, даного факту не заперечила у судовому засіданні також і сама позивачка.

Суд вважає, що встановлені розпорядженням Тисменицької РДА від 16.12.2016 р. № 573 «Про визначення порядку участі ОСОБА_4 у вихованні сина ОСОБА_7В.» способи участі відповідача ОСОБА_4 у вихованні дитини повністю відповідають інтересам малолітньої дитини, її віку, поведінки батьків, між якими не має порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дитини. Спілкування відповідача ОСОБА_4 з сином не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

У своєму позові позивачка просить встановити відповідачу час побачень з сином з 15 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.у вівторок та четвер, однак як вбачається з довідки Івано-Франківської ОСОБА_8 ступенів № 15 від 11.10.2017 р. № 373, малолітній ОСОБА_7 навчається у 4-А класі у другу зміну з 11 год. 45 хв. до 17 год. 25 хв., тобто у запропонований час дитина перебуває на навчанні, тому батько фактично не зможе бачитись з сином, що свідчить про те, що позивачка таким чином бажає позбавити батька часу спілкування з сином.

Посилання позивачки на те, що відповідачі- батько ОСОБА_4 та баба ОСОБА_5 виховують малолітнього ОСОБА_7 методами та способами, які не відповідають жодним моральним та етичним нормам, принижуючи його гідність, здійснюючи психологічний та моральний тиск на дитину, є голослівними, жодним чином не доведені. Крім того, суду незрозуміла вимога позивачки про зобов»язання ОСОБА_5 не чинити моральний та психологічний тиск на малолітнього ОСОБА_7, що полягає у криках та зведенні наклепів на позивачку, спілкуватись з дитиною тільки у присутності батька.

Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Щодо третьої позовної вимоги позивачки, слід зазначити, якщо будь-хто з батьків не згоден з рішенням органу опіки та піклування з питання участі у вихованні та встановлення порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, то таке рішення може бути оскаржене в суді в порядку, встановленому законом.

З огляду на викладене, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що заявлені позивачкою вимоги є необґрунтованими, безпідставними та недоведеними, такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст .ст. 141-142, 153, 157, 158, 159, 257 СК України, керуючись ст.ст.60, 213-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Служби у справах дітей Тисменицької РДА про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, зобов»язання вчинення дій- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Р.Р.Струтинський