Провадження №2/523/5076/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2017 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

при секретарі Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

До канцелярії суду 25.10.2017р. надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №40 в будинку №23 на вул.Затонського у м.Одесі у звязку з тим, що квартира оформлена на імя відповідача, придбана під час перебування у шлюбі, подана позовна заява про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, відповідач виганяє ОСОБА_1 з квартири, погрожує, що продасть її, а тому у позивача. є підстави вважати, що відповідач має намір позбутися квартири, що в наступному може утруднити виконання рішення суду.

Згідно до п.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі вимог ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

На підставі вимог ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як видно з матеріалів справи, за відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 01.03.1997р..

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи із заявлених вимог, а саме щодо поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, та згідно з нормами п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, з метою забезпечення позову необхідно накласти арешт на вказану квартиру, оскільки невжиття заходів по даному позову у разі прийняття судом рішення може у подальшому утруднити чи зробити неможливим його виконання.

Керуючись ст. ст.151-152, 153, 209,210 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.03.1997 р.., завіреного державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за №7-447.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для виконання до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом п'яти днів з дня проголошення, а для відповідача ОСОБА_4- з дня отримання копії.

Суддя: