Номер провадження 2/201/2706/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 листопада 2017 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Ходаківського М.П.,

за участі секретаря судового засідання - Пісчанської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у серпні 2017 року звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що з 24 серпня 2013 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Дніпровської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області за актовим записом № 4. Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя через що виникали постійні сварки. Починаючи з 15 липня 2016 року шлюбні відносини між ними припинені. У зв'язку із чим позивач просить суд шлюб розірвати та судові витрати покласти на відповідача.

Позивач подала до суду заяву, в якій просить розглянути цивільну справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення суду за правилами ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач з 24 серпня 2013 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Дніпровської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, за актовим записом № 4. Від цього шлюбу сторони дітей не мають.

Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, з 15 липня 2016 року шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 25 Сімейного Кодексу України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Частиною 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Аналізуючи правовідносини, що існують між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивачем висловлено чітке рішення про бажання розірвання шлюбу та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред'явленні позову та розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що шлюб не може бути поновлено, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України України, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбузадовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2), який зареєстрований 24 серпня 2013 року Виконавчим комітетом Дніпровської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, за актовим записом № 4, розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений останньою судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя М.П. Ходаківський