Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2017 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Панасюка І.В.,

при секретарі Сокольвяк Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайвороні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в окремий об'єкт нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ частки в окремий об'єкт нерухомого майна.

Позов мотивовано тим, що він, являється власником 1/2 частини житлового будинку з відповідними господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1

Інша 1/2 частина вищезгаданого домоволодіння належить відповідачу, ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.10.2016 року.

Рішенням виконавчого комітету Гайворонської міської ради від 20.10.2005 року №573 було закріплено земельну ділянку, яка знаходиться у користуванні гр. ОСОБА_3, якій належав спірний будинок, по фактичним розмірам загальною площею 474, 76 м.кв. по АДРЕСА_1. Дана земельна ділянка перебуває у комунальній власності Гайворонської міської ради.

До складу житлового будинку АДРЕСА_1, входять господарсько-побутові будівлі та споруди, які розміщені на

земельній ділянці і становлять складові частини, а саме: веранда «а», ґанок «а1», хлів «Б», погріб «б», гараж «Г», ворота з хвірткою, вбиральня «У».

Оскільки відповідач не бажає добровільно провести поділ майна в зв'язку з необхідністю понести матеріальні затрати, то вразі якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Позивач уточнив позовні вимоги та просить провести розподіл житлового будинку згідно висновку будівельно-технічного експертного дослідження № 2-12/2016 від 19.12.2016 року.

Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі позов підтримує та просить його задовільнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю, погоджується з позовними вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач являється власником 1/2 частини житлового будинку з відповідними господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, інша 1/2 частина вищезгаданого домоволодіння належить відповідачу, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.10.2016 року (а.с. 6).

Рішенням виконавчого комітету Гайворонської міської ради від 20.10.2005 року №573 було закріплено земельну ділянку, яка знаходиться у користуванні гр. ОСОБА_3, якій належав спірний будинок, по фактичним розмірам загальною площею 474, 76 м.кв. по АДРЕСА_1. Дана земельна ділянка перебуває у комунальній власності Гайворонської міської ради (а.с. 7).

З технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що вартість будинковолодіння становить 27066 грн. (а.с. 10-12).

Відповідач погоджується на розподіл житлового будинку згідно висновку будівельно-технічного експертного дослідження № 2-12/2016 від 19.12.2016 року (а.с. 25-43).

Судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються главою 26 ЦК України-Право спільної власності.

Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно ч.1 ст.367 ЦК, за домовленістю між ними.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності у відповідності до положення ч 1 ст.364 ЦК. Якщо виділ у натурі із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина 2 ст.183 ЦК), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень статті 356 ЦК України вбачається, що позивачі та відповідач і є суб'єктами спільної часткової власності.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Положеннями статті 364 цього ж Кодексу встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Майно учасників спільної часткової власності за наявності спору між ними ділиться в натурі, коли це можливо без не розмірної шкоди для його призначення. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.6 постанови від 04 жовтня 1991 р. №7 з наступними змінами та доповненнями «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», виділу натурі часток жилого будинку можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом.

Як врегульовано Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 N55(1.2.) поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна, або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна.

Поділ майна між співвласниками є однією з підстав для припинення права спільної часткової власності. Таким чином, юридичним наслідком поділу майна завжди є припинення права спільної часткової власності між колишніми учасниками. Спорідненість правовідносин поділу та виділу ґрунтується на тому, що можливість поділу, як і виділу, залежить від того, чи є річ за своїми характеристиками подільною або не подільною.

Згідно ст..319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд.

За умовами ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 88 ЗК України, як спеціальною нормою, яка регулює земельні правовідносини, передбачено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Судові витрати по справі, залишити по фактично понесеним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України.

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в окремий об'єкт нерухомого майна - задовільнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/2 частини та ОСОБА_2 на 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 з надвірними спорудами.

Виділити в натурі, що належить на праві власності ОСОБА_1 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 з надвірними спорудами, в окрему квартиру №1 будинку АДРЕСА_1, а саме:

- в частині будинку літера «А» та веранди літера «а» (квартири №1) приміщення загальною площею 32,5 кв.м. в тому числі: коридор 1-1 площею 3,51 кв.м., кімната 1-4 площею 14,82 кв.м, кладову 1-5 площею 2,67 кв.м., веранду «а» площею 11,5 кв.м.

- в частині господарських будівель: гараж літ. «Г».

Виділити в натурі, що належить на праві власності ОСОБА_2 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 з надвірними спорудами, в окрему квартиру №2 будинку АДРЕСА_1, а саме:

- в частині будинку літера «А» та ганку літера «а1» (квартири №2) приміщення загальною площею 24,45 кв.м. в тому числі: кухня 1-2 площею 8,65 кв.м., кімната 1-3 площею 10,4 кв.м, ганок літ. «а1» площею 5,4 кв.м.

- в частині господарських будівель: хлів літ. «Б»; погріб літ. «б».

Залишити в спільній сумісній власності у загальному користуванні: опорні конструкції будинку; дах та горище будинку; ворота з хвірткою, убиральню літ. «У», зовнішнє водопостачання.

Присадибну земельну ділянку залишити в спільному користуванні.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції (Гайворонський районний суд) шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: І. В. Панасюк

Дата документу 13.06.2017