У Х В А Л А

19.10.2017 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Л. М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про негайне відібрання дитини від матері у зв'язку з її загрозою здоров'ю дитини,

В С Т А Н О В И В:

До Білоцеркіського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 від свого імені та імені малолітньої доньки ОСОБА_2 про негайне відібрання дитини від матері відповідачки ОСОБА_3 на підставі ст.ст.3,8,21-24,51,52,55.129 Конституції України та ст.ст.163,170 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи нітересів.

Суд звертає увагу позивача ОСОБА_1, що право на звернення до суду не є беззаперечним, тому повинно відбуватись за правилами визначеними законодавцем у цивільно-процесуальному законі.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Співпозивачем у поданій позовній заяві зазначено малолітню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, малолітня ОСОБА_2, в силу свого віку, не наділена цивільно-процесуальною дієздатністю в розумінні ч.1 ст.29 ЦПК України. Права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом (ч.1 ст.39 ЦПК України). Таким чином, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може бути самостійним позивачем у справі.

Подана позовна заява не відповідає вимогам ч. 5 ст.119 ЦПК України щодо сплати судового збору.

У п.3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз»яснено, що порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина п'ята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статті 207 ЦПК).

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ч.5 ст. 119 ЦПК України, оскільки доказів сплати судового збору позивачем не надано.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою позову немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до роз'яснень на даних у п.10 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Подана позовна заяви містить кілька позовних вимог, отже вони є об'єктом справляння судового збору кожна окремо.

Позивач з посиланням п.7 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» стверджує, що він звільнений від сплати судового збору, оскільки звернувся за захистом прав та інтересів своєї малолітньої доньки ОСОБА_2, 2014 р.н. Суд з такою позицією позивача не погоджується, бо за змістом вказаного положення пункту 7 статті 5 Закону України « Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб. Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування своїх позовних вимог про відібрання малолітньої дитини від матері посилається на положення статей 163 та 170 Сімейного кодексу України, які не містять цих застережень, в даному випадку позивач ОСОБА_1 є самостійним позивачем, що захищає власні права та інтереси в суді, а тому має сплачувати судовий збір за загальними правилами.

Крім того, згідно п.3 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог. Заявлені ОСОБА_1 вимоги містять в собі також клопотання про забезпечення позову, заяву про виклик свідків, вимогу про долучення до справи прокурора, що по своїй юридичній суті є клопотаннями, тому до складу позовних вимог включатися не можуть.

Крім того, процесуальним законом у ст.151 ЦПК України визначено підстави для забезпечення позову, де вказано вимоги для такого виду заяв. ОСОБА_1 приписи ст.151 ЦПК України проігнорував, не вказав яким саме вид забезпечення позову він просить застосувати, не вказав на об'єктивні причини для застосування заходів забезпечення позову, судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову не сплатив.

Позивачу слід конкретизувати позовні вимоги з врахуванням положень ст.16 ЦК України. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Подана позовна заява цим вимогам не відповідає. Жодного документу чи іншого доказу до позовної заяви позивачем ОСОБА_1 не було додано.

Позивачу необхідно уточнити зміст позовних вимог, оскільки саме позивач має визначити і вказати у позові предмет позову/ що конкретно він вимагає/, підставу позову/ чим він обґрунтовує свої вимоги/ і зміст вимоги/ який спосіб захисту свого права він обрав/ та сплатити відповідну суму судового збору з врахуванням наведених вище вимог закону.

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, провадження у справі не може бути відкрито, а тому її слід залишити без руху з вказаних вище підстав та надати позивачеві строк для усунення недоліків.

В разі невиконання відповідно до цієї ухвали вимог ст.119 ЦПК України, позовна заява відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України буде визнана неподаною і повернута позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 121, 210, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_1 строк у п»ять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, в іншому разі вона буде визнана неподаною і повернута .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. М. Кошель