18.05.2017 Провадження 2/389/396/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року суддя Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області Український Віталій Валентинович розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення боргу за договором позики -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 5240 гривень, та судових витрат в розмірі 640 гривень. Свої вимоги мотивувала тим, що надала відповідачеві в борг грошові кошти в розмірі 200 доларів США, що в гривневому еквіваленти складає 5240 гривень. Відповідач зобовязалася повернути кошти до 07.06.2016, але кошти не повернула та вимоги позивача про їх повернення залишилися без реагування. В матеріалах позовної заяви позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно а саме: житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, розташований по вулиці Вереснева (колишня Кірова) в смт Знамянка Друга Кіровоградської області, за №49; автомобіль ГАЗ-САЗ 53 Б, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, автомобіль ВАЗ 321074 120 21, реєстраційний номер НОМЕР_2. Вказала, що невжиття таких заходів забезпечення позову, може зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до розяснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Виходячи із матеріалів справи не можливо встановити співмірність даного способу забезпечення позову з заявленими позивачем вимогами, так як сума боргу є незначною порівняно із можливою вартістю будинку та двох автомобілів, його застосування може призвести в майбутньому до значних матеріальних втрат обох сторін по справі. В заяві про забезпечення позову не обгрунтована необхідності застосувати даний вид забезпечення позову.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч.3 ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом заявленого позову ОСОБА_1 є вимога про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики в сумі 5240 грн. Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 з 1994 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що договір позики між позивачем та відповідачем був укладений в інтересах сім'ї відповідача, а також те, що одержані відповідачем кошти були використані на потреби сім'ї.

За таких обставин, суд вважає вимоги позивача про необхідність вжиття заходів забезпечення позову необґрунтованими та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.151-153, 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2, третя особа МихайловАндрій Вікторович, про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції, протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка їх оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_4