справа № 492/701/17
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 червня 2017 року м.Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договорами позики, яка складається з основного боргу, індексу інфляції та 3% річних на загальну суму 839848,35 грн., посилаючись на те, що 03 січня 2014 року відповідач позичив у позивача 52000,00 грн. та зобовязався повернути до 10.06.2014р.; 10 січня 2014 року відповідач позичив у позивача 52000,00 грн. та зобовязався повернути до 10.10.2014р.; 31 березня 2014 року відповідач позичив у позивача 160000,00 грн. та зобовязався повернути до 10.04.2015р.; 31 березня 2014 року відповідач позичив у позивача 160000,00 грн. та зобовязався повернути до 10.04.2015р.; 01 квітня 2014 року відповідач позичив у позивача 114000,00 грн. та зобовязався повернути до 10.04.2015р., з умовою щомісячної оплати 5% від суми боргу за користування позиченими коштами, про що відповідач написав власноруч позивачу розписки у присутності свідків. Після спливу строку повернення позики відповідач не повернув позивачеві позичені грошові кошти. У звязку з неповернення позики відповідач має сплатити позивачу індекс інфляції та 3% річних від суми боргу. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем з урахуванням основного боргу, індексу інфляції та 3% річнихскладає загальну суму 839848,35грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки останній ухиляється від добровільного повернення позики.

Розглянувши позовну заяву, подану позивачем та матеріали, додані до неї, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

В силу ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, які відповідно передбачають, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, тобто у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й повинні бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, але позивач при обґрунтуванні обставин не зазначає доказів, що підтверджують ці обставини, зокрема: нагадування відповідачу про необхідність виконання грошового зобовязання; ухилення відповідача від добровільного повернення позики.

Суддя звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору, однак позивачем до позовної заяви взагалі не надано документу на підтвердження сплати судового збору.

В силу п/п 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, позивач у позовній заяві просив звільнити його від сплати судового збору у звязку з тим, що він є пенсіонером; відсутністю заощаджень та скрутним матеріальним станом.

Вирішуючи вищезазначене клопотання позивача, суддя виходить з наступного.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою звільнити від оплати судових витрат.

При здійсненні правосуддя суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо звільнення від сплати судових витрат), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, відповідно до ст. 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В порушення вищезазначених вимог закону позивачем ніяких належних і допустимих доказів на підтвердження свого майнового стану, який перешкоджає сплаті ним судового збору суду не надано.

Таким чином, позивачу необхідно згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплатити судовий збір і надати суду документи, що підтверджують його сплату.

Перелічені недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Вважаю за необхідне звернути увагу на розяснення Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 7 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до яких позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК, у звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, вказаних вище, протягом пяти днів з дня отримання позивачем копії наявної ухвали.

Крім того, вважаю за необхідне попередити позивача, що в разі не усунення порушень закону, допущених при подачі позовної заяви до встановленого законом строку, позов буде вважатися не поданим, та повернутий позивачу.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Також, вважаю за необхідне розяснити позивачу, що термін «зазначення доказів» слід розуміти як робити якусь позначку; позначати, записувати з метою указати, пишучи, указувати, висловлювати думку, звертати увагу на що-небудь, та в жодному разі не слід розуміти як «надання доказів», оскільки надання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, про що також зазначив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 12 червня 2009 року № 2.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити недоліки позовної заяви протягом пяти днів з дня отримання копії наявної ухвали.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_3