печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р. Печерський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді: Гладун Х.А.,

при секретарі Василевській А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним правочину, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить в порядку ст.ст. 215, 203 ЦК України визнати недійсним з моменту вчинення односторонній правочин, складений у формі розписки від 10.02.2010 р., наданої ОСОБА_3 ОСОБА_4 про отримання від останнього в борг 286000 дол. США.

28.02.2017 р. представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві та його посадовим особам вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 48295614 з примусового виконання виконавчого листа № 309/3458/14ц від 17.07.2015 р., виданого Хустським районним судом Закарпатської області.

Обґрунтовуючи заяву, вказує, що із змісту судового рішення, за яким видано виконавчий лист вбачається, що борг ОСОБА_3 виник саме на підставі оспорюваного Позивачем правочину. При цьому, в ході здійснення виконавчих дій по вказаному провадженню накладено арешт на все майно ОСОБА_3, яке є спільною сумісною власністю з Позивачем. Продовження дій за виконавчим провадженням та можливе його завершення у разі задоволення даного позову призведе до порушення майнових прав Позивача.

В порядку ч. 1 с. 153 ЦПК України особи, які беруть участь у справі в судове засідання не викликалися.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно даних Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо фізичної особи ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) від 06.04.2017 р. на підставі постанови № 48295614 від 13.08.2015 р. Відділом примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві внесено відомості про арешт всього нерухомого майна, належного ОСОБА_3

Відповідно до статі 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України; обов'язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя. Конституційний Суд України вважає, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошував, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Як роз'яснив Верховний Суд України, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід'ємна частина судового розгляду в розумінні статті 6 Конвенції. Невиконання судових рішень негативно впливає на авторитет судової влади, оскільки в цьому разі не досягається кінцева мета правосуддя. Це призводить до ситуації, несумісної з принципом верховенства права.

Таким чином заявлений Позивачем спосіб забезпечення позову шляхом заборони органом виконавчої служби вчиняти дії з виконання рішення суду, що набрало законної сили в іншій справі, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

При цьому, заявником, в порушення вимог ст. 151 ЦПК України, не надано жодних доказів, що невжиття заходів забезпечення у заявлений Позивачем спосіб може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про визнання недійсним з моменту вчинення одностороннього правочину, складеного у формі розписки від 10.02.2010 р., наданої ОСОБА_3 ОСОБА_4 про отримання від останнього в борг 286000 дол. США.

За таких обставин, підстави для задоволення заяви про забезпечення позову на момент її розгляду відсутні.

Керуючись ст. ст. 151-153, 210, 293 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним правочину, - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Х.А. Гладун