АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження № 22-ц/796/4851/2017 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Немировської О.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет застави та зобов'язання передачі предмета застави,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет застави та зобов'язання передачі предмета застави.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції було ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову у зв'язку із спливом позовної давності, пославшись на направлення банком ОСОБА_2 вимоги про погашення заборгованості від 12 червня 2008 року, 02 липня 2008 року та 24 липня 2008 року Вказані вимоги стосуються простроченої заборгованості та не містять вказівки про дострокове погашення заборгованості. З позовом про звернення стягнення на предмет застави ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» звернулося після ухвалення Староміським районним судом Вінницької області рішення від 31 жовтня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором. На даний час рішення суду ОСОБА_2 не виконане, а тому ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» має всі права на задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави. Про відчуження автомобіля, який є предметом застави, ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» дізналося лише в ході розгляду справи.

В апеляційній інстанції представник ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представники ОСОБА_1 просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4 не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2007 року між АКБ «Східно-Європейський банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №215/2007. Відповідно до умов договору банк надав ОСОБА_2 кредит в сумі 89000,00 грн. на придбання автомобіля марки Daihatsu, модель Sirion, терміном з 10 жовтня 2007 року по 10 жовтня 2012 року, із сплатою 18,0% річних (а. с. 6-8, т. 1).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10 жовтня 2007 року між АКБ «Східно-Європейський банк» та ОСОБА_2 укладено договір застави транспортного засобу. Відповідно до умов договору ОСОБА_2 передала в заставу АКБ «Східно-Європейський банк» автомобіль марки Daihatsu, модель Sirion, тип легковий комбі-В, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3, колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.9-10, т. 1).

Заочним рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 31 жовтня 2011 року, яке набрало законної сили 11 листопада 2011 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь АКБ «Східно-Європейський банк» заборгованість за кредитним договором №215/2007 від 10 жовтня 2007 року в розмірі 168158,96 грн., з яких: 89000,00 грн. - борг по кредиту; 9332,49 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів; 690,00грн. - штраф за несвоєчасне повернення кредитних коштів; 54459,31 грн. - борг по відсоткам; 7021,37 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків; 535,79 грн. - штраф за несвоєчасну сплату відсотків; 7120,00 грн. - борг по комісії (а.с. 212-213, т. 1).

Виданий на підставі вказаного рішення суду 07 лютого 2012 року виконавчий лист був пред'явлений на виконання до Староміського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області.

13 грудня 2013 року між АКБ «Східно-Європейський банк» в особі ліквідатора (установник управління) та ТОВ «Брокінвестгруп» (управитель) укладено договір №32-Л про передавання в управління непроданих активів, згідно загальних положень якого, установник управління передає в управління управителеві активи, наявні на балансі установника управління на дату укладення цього договору (а.с. 46-49, т. 2).

25 квітня 2014 року між ТОВ «Брокінвестгруп» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір купівлі-продажу права вимоги №23/ФК-14. За цим договором ТОВ «Брокінвестгруп» відступило ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» права вимоги по кредитним договорам та договорам забезпечення, укладеними АКБ «Східно-Європейський банк», зокрема, і за кредитним договором та договором застави, укладеними з ОСОБА_2.(а.с. 11-14, т. 1, а.с. 50-51, т. 2).

На підставі довідки-рахунку ДПІ №724172 від 09 жовтня 2012 року автомобіль марки Daihatsu, модель Sirion, тип легковий комбі-В, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3, був перереєстрований 12 жовтня 2012 року на ім'я ОСОБА_4, на підставі довідки-рахунку ААВ №087519 від 17 квітня 2013 року автомобіль був перереєстрований 24 квітня 2013 року на ім'я ОСОБА_3

Посилаючись на те, що заочне рішення рішенням Староміського районного суду м.Вінниці від 31 жовтня 2011 року не виконане, за ОСОБА_2 рахується заборгованість за кредитним договором в розмірі 117 329,91 грн., з яких: сума кредиту - 89 000 грн., сума процентів за користування кредитом - 24947,91 грн., ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» 20 жовтня 2015 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави та зобов'язання передачі предмета застави.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на підставі довідки-рахунку ААЕ №528678 від 18 листопада 2015 року автомобіль Daihatsu, модель Sirion, тип легковий комбі-В, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3, 12 грудня 2015 року був перереєстрований на ім'я ОСОБА_1

15 березня 2016 року суд замінив неналежного відповідача ОСОБА_3 на ОСОБА_1

24 жовтня 2016 року ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» уточнило свої позовні вимоги вимоги та просило звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки Daihatsu, модель Sirion, тип легковий комбі-В, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3, колір синій, реєстраційний номер шляхом передачі у власність ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» в рахунок погашення боргових зобов'язань за кредитним договором №215/2007 від 10 жовтня 2007 року; зобов'язати відповідача ОСОБА_1 передати ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» предмет застави - автомобіль марки Daihatsu, модель Sirion, тип легковий комбі-В, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3, з комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обгрунтованість позовних вимог ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», але відмовив у їх задоволенні у зв'язку із спливом позовної давності. За висновком суду кінцевим строком виконання зобов'язань за кредитним договором від 10 жовтня 2007 року №215/2007 є 10 жовтня 2012 року. Заочним рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 31 жовтня 2011 року встановлено, що ОСОБА_2 проведена лише часткова оплата відсотків у розмірі 11679,65 грн., остання сплата проведена 27 червня 2008 року. 12 червня 2008 року, 02 липня 2008 року, 24 липня 2008 року ОСОБА_2 були направлені претензії про погашення заборгованості з попередженням про звернення стягнення на предмет застави.

Колегія суддів не може погодитися з рішенням суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 2 Закону України «Про заставу» визначаються основні положення про заставу. Відносини застави, не передбачені цим Законом, регулюються іншими актами законодавства України.

Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Частиною 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» установлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону визначено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, передачу рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання.

Отже, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження суд може обрати один із способів звернення стягнення, обраний обтяжувачем на власний розсуд.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК Україния).

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, відповідно до якого кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Застава має похідний характер від основного зобов'язання та слугує засобом забезпечення його виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Староміського районного суду м.Вінниці від 31 жовтня 2011 року вже було вирішено питання про стягнення з ОСОБА_2 на користь АКБ «Східно-Європейський банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», заборгованості за кредитним договором №215/2007 від 10 жовтня 2007 року.

З позовом до суду про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки Daihatsu, модель Sirion, тип легковий комбі-В, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» звернулося у зв'язку із тим, що вказане рішення не було виконане.

Оскільки вимоги кредитора про стягнення заборгованості за кредитним договором були задоволені, а заборгованість не погашена, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» зберігає за собою право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави.

Факт відчуження автомобіля марки Daihatsu, модель Sirion, тип легковий комбі-В, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 ОСОБА_1 встановлено лише під час розгляду судом справи за вимогами ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про звернення стягнення на предмет застави.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду про відмову в задоволенні позову ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про зобов'язання передачі предмета застави та звернення стягнення на предмет застави у зв'язку із спливом позовної давності.

Помилкове рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню 2554,27 грн. судового збору за подання позовної заяви та 2809,70 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, а всього 5363,97 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет застави та зобов'язання передачі предмета застави.

Зобов'язати ОСОБА_1 передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» предмет застави - автомобіль марки Daihatsu, модель Sirion, тип легковий комбі-В, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_2, з комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки Daihatsu, модель Sirion, тип легковий комбі-В, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3, колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом передачі у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в рахунок погашення боргових зобов'язань за кредитним договором №215/2007 від 10 жовтня 2007 року в сумі117 329,91 грн., з яких: сума кредиту - 89 000 грн., сума процентів за користування кредитом - 24947,91 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» 5363,97 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді