Дата документу 30.10.2017
Справа № 334/7976/15-ц
Провадження № 6/334/433/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Турбіна Т.Ф., розглянувши заяву ОСОБА_1 про зупинення стягнення за виконавчим листом,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить зупинити виконання рішення суду від 16.06.2016р. №2-353/2016 у справі за позовом концерну МТМ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Заява зареєстрована в порядку розділу VI Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК) і передана на розгляд суду.

Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI ЦПК України.

У жодній зі статей розділу VI ЦПК законодавець не зазначив, які процесуальні дії має вчинити суддя, отримавши заяву чи подання, повязані з виконанням судових рішень. Відтак, суд приймає до уваги розяснення ВССУ з цього питання, де зазначено, що системний аналіз норм ЦПК свідчить про те, що при надходженні заяв, подань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), суд має постановити ухвалу про прийняття заяви, подання до свого провадження та призначення судового засідання.

В порядку розділу VI ЦПК України судом розглядаються заяви про виправлення помилки у виконавчому листі, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (ст. 369 ЦПК), про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу (ст. 370 ЦПК), про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання (ст. 371 ЦПК), про визнання мирової угоди в процесі виконання (ст. 372 ЦПК), про відстрочку і розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання (ст. 373 ЦПК) та інші питання, передбачені розділом VI ЦПК України.

Право суду вирішувати питання про зупинення стягнення за виконавчим листом передбачене лише ч.3 ст. 369 ЦПК України, згідно якої суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист до розгляду заяви стягувача або боржника про виправлення помилки, допущеної при його оформленні або видачі, чи визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Стаття 152 ЦПК України визначає такий вид забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Наразі заявник не звертається із заявою про виправлення помилки, допущеної при оформленні або видачі виконавчого листа, чи визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а в обґрунтування заяви про зупинення стягнення за виконавчим листом посилається на те, що він не погоджується з рішенням суду про стягнення з нього боргу на користь концерну МТМ і просить зупинити стягнення за виконавчим документом до розгляду справи за його позовом до концерну МТМ.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що у прийнятті до свого провадження заяви ОСОБА_1 про зупинення стягнення за виконавчим листом у порядку розділу VI ЦПК України слід відмовити.

Керуючись ст.369 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про зупинення стягнення за виконавчим листом у порядку розділу VI ЦПК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Турбіна Т. Ф.