Справа № 509/1118/17
06 листопада 2017 року Овідіопольський райсуд Одеської області у складі:
головуючого судді Кириченко П.Л.
при секретарі Савченко М.В.
з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2- ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
про визнання договору купівлі-продажу удаваним та визнати право власності на нерухоме майно, суд, -
В ході судового засідання позивачі підтримали свої позовні вимоги, та не заперечують проти заочного рішення, в подальшому подали заяву з якої видно, що на позові наполягають просять розглянути справу на підставі доказів, які є в матеріалах справи.
Відповідачі до суду не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи.
Третя особа яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 до суду не зявилась при цьому направила заяву з якої видно, що справу просить розглянути в її відсутність на підставі поданих документів.
Третя особа яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_6 до суду не зявився при цьому направив заяву з якої видно, що справу просить розглянути в його відсутність на підставі поданих документів.
Третя особа яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_7 до суду не зявився при цьому направив заяву з якої видно, що справу просить розглянути в його відсутність на підставі поданих документів.
Заслухавши пояснення сторін суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 235 ЦК України що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.
Позивачка ОСОБА_2 була власником спірного нерухомого майна, а саме земельної ділянки на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 15.15.2008 року (а.с.34); житлового будинку на підставі рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 25.04.2008 року. В ході судового розгляду представник позивачки ОСОБА_2К підтвердив, що фактично гроші на виготовлення документів та після договору вона отримала від позивачки ОСОБА_1
24 травня 2013 року між ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_2, та ОСОБА_4, був укладений договір купівлі-продажу житлового буднику згідно якого позивачка ОСОБА_2 (продавець) передала у власність (продала) а відповідач ОСОБА_4 (покупець) прийняв у власність (купив) належний продавцю на підставі приватної власності житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями який складається з житлового будинку під літ. «А,а», загальною площею 76,1 кв.м, житловою площею 34,0 кв.м, споруди 1-5, розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, село Миколаївка, вулиця Новоселів, будинок 116, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5, який зареєстровано в реєстрі за №917 (.с. 41).
Вартість спірного житлового будинку складає 126500 грн., вартість спірної земельної ділянки складає 164 700 грн., сторонами не оспорюється.
Повний розрахунок з ОСОБА_2К як продавцем відчуженого спірного нерухомого майна здійснила сама позивачка ОСОБА_8, тобто фактично виконувала обовязки покупця за вищевказаними договорами.
Після укладення вищевказаного договору відповідач ОСОБА_4 у спірному житловому будинку не проживав, витрати на комунальні послуги здійснювала позивачка, оригінали правоустановчих документів знаходяться у позивачки ОСОБА_1
Виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що даний правочин є удаваним.
«…Удавані правочини вчиняються з метою приховання іншого правочину, який сторони насправді мали на увазі (ч.1 ст.235 ЦК). Отже, в даному випадку завжди має місце укладення двох правочинів: 1) реального правочину, вчиненого з метою створити певні юридичні наслідки; 2) правочину, вчиненого для приховання реального правочину.
Удаваний правочин завжди нікчемний і сам по собі жодних юридичних наслідків не породжує. Сторони, здійснюючи удаваний правочин, приховують іншу юридичну дію, іншу мету, яку вони мали насправді на увазі…
…Реальний (прихований) правочин може бути дійсним або недійсним. Якщо правочин, який сторони насправді вчинили, відповідає вимогам закону, відносини сторін регулюються правилами, що його стосуються…
…З огляду на наведені нормативні положення вбачається, що закон не передбачає недійсність удаваного правочину, а лише пропонує застосувати до відносин сторін норми, що регулюють правочин, який сторони дійсно мали на увазі.
На відміну від фіктивного, удаваний правочин, тобто правочин, який вчинений, щоб приховати інший, має на меті виникнення правових наслідків, але не тих, які афішуються фактом його вчинення. Фактично сторони прагнуть до вчинення іншого правочину. Дефектність прикриваючого правочину очевидна. Тобто удаваний правочин вчиняється для прикриття іншого правочину, внаслідок чого наявні два правочини той, що прикривається, тобто прихований, і удаваний такий, що прикриває перший правочин.
Проте встановити таку наявність так само непросто, як і в разі фіктивного правочину воля сторін цього правочину також інша, ніж та, що сприймається як наслідок зовнішніх дій. Тобто очевидно, що воля і волевиявлення в цьому випадку різняться, і причиною цьому є приховування дійсної мети правочину...
…Його мета полягає не тільки в тому, щоб приховати дійсну волю сторін, а й спричинити інші наслідки, які випливають із правочину, що прикривається. Саме в цьому і полягає дійсна воля сторін удаваного правочину. Для кваліфікації удаваного правочину важливо, щоб частина умов удаваного і прихованого правочину збігалася...». Дана позиція знайшла своє відображення в п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вказується:
З урахуванням вищевказаного суд вважає можливим визнати вищевказані договори купівлі-продажу нерухомого майна удаваним в частині покупця та визнати покупцем за даними договорами позивачку ОСОБА_1
Оскільки позивачка ОСОБА_1 є дійсним покупцем за вищевказаними нотаріально посвідченими договорами на час розгляду справи позивачка ОСОБА_1О фактично розпоряджається, володіє та користується спірним нерухомим майном, суд приходить до висновку, що у позивачки ОСОБА_1 виникло право власності на спірне нерухоме майно. Позивачі при поданні позову сплатили судовий збір в повному обсягу, питання про розподіл судових витрат сторони не ставили, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,212,214 224-226 ЦПК України, ст.ст. 203 ч.1, 235 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання договору купівлі-продажу удаваним та визнати право власності на нерухоме майно - задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_2, та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5, який зареєстровано в реєстрі за №919 від 24 травня 2013 року, удаваним в частині покупця.
Визнати покупцем за цим договором ОСОБА_1.
Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_2, та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського
районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5, який зареєстровано в реєстрі за №917 від 24 травня 2013 року, удаваним в частині покупця.
Визнати покупцем за цим договором ОСОБА_1.
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право приватної власності на:
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги до Овідіопольського райсуду Одеської області протягом 10 днів з оголошення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Овідіопольського суду Одеської області шляхом подачі заяви у 10-й строк з дня його отримання.

Суддя: Кириченко П.Л.