АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2004/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30, 33 Шипович В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКарпенко О. В.
суддівБородійчука В. Г., Нерушак Л. В.
при секретаріОвчаренко І. С.

прокурора Олійник І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до прокуратури Черкаської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши прокурора Олійник І.А., яка просила відхилити апеляційну скаргу, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ОСОБА_6 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до прокуратури Черкаської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що у провадженні слідчих прокуратури Черкаської області перебувало кримінальне провадження №0000128 щодо умисного невиконання постанови Христинівського районного суду Черкаської області від 18 листопада 2013 року, якою прокурора було зобов'язано розглянути заяви ОСОБА_6 про вчинені злочини.

Однак, вказує позивач, замість належного розслідування вказаних злочинів слідчі та прокурори систематично виносили постанови про закриття кримінальних проваджень, допускали незаконну бездіяльність, своєчасно не направляли процесуальні документи заявнику, не вживали заходів до відшкодування завданої йому шкоди.

Так, зокрема 19 травня 2014 року, 01 серпня 2014 року, 27 березня 2015 року були винесені необґрунтовані постанови про закриття кримінального провадження №0000128.

ОСОБА_6 в своїй позовній заяві вказує, що він був вимушений нести додаткові витрати у зв'язку із необхідністю оскарження ним рішень, дій та бездіяльності слідчих і прокурорів.

В зв'язку з чим, зазначає ОСОБА_6, він змушений був звернутися до Придніпровського районного суду м. Черкаси із даним позовом та просив постановити судове рішення, яким стягнути із прокуратури Черкаської області на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 142 000,00 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди - 10 000,00 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, постановленим при неповному з'ясуванні обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення спору по суті, просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає відхиленню, виходячи із наступного.

Згідно вимог статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді даної справи суд правильно встановив факти, відповідні їм правовідносини, постановив рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права, ґрунтується на зібраних по справі доказах, оцінивши які в сукупності, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6

Як вбачається із наявних матеріалів справи, 14.03.2014 року на виконання постанови Христинівського районного суду від 18.11.2013 року Христинівським РВ УМВС України в Черкаській області було внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Крім того, у ході досудового розслідування прокуратурою області, у порядку ст.ст. 36, 308 КПК України, надавалися письмові вказівки щодо проведення певних процесуальних дій, їх строків та прийняття відповідних процесуальних рішень.

27 грудня 2016 року постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області кримінальне провадження № 0000128 за ч. 1 ст. 382 КК України закрито у зв'язку із відсутністю у діях працівників прокуратури Христинівського району та Христинівського РВ УМВС України в Черкаській області складу кримінального правопорушення.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.02.2017 року, яка залишена в силі ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 09.03.2017 року , ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні скарги про закриття кримінального провадження.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ позивачу відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Є необгрунтованими посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно не стягнув із прокуратури Черкаської області на його користь в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідно 142 000,00 грн. та 10 000,00 грн., оскільки вказані посилання апелянта спростовуються наявними матеріалами справи.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

У відповідності до вимог статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз'яснено в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 р. N 4 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 р. N 5), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Оскільки ОСОБА_6 не було доведено жодного із елементів цивільно-правової відповідальності, не визначено характер та обсяг моральної шкоди, не надано відповідного обґрунтування, не вмотивовано, в чому саме конкретно полягає винна дія або бездіяльність заподіювача шкоди в особі прокуратури Черкаської області та причинний зв'язок між протиправними діяннями відповідача та негативними наслідками, що мали місце в житті позивача внаслідок таких дій або бездіяльності, суд першої інстанції цілком обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 за їх безпідставністю.

В порушення вимог статті 60 ЦПК України, яка покладає обов'язок на кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, із сторони ОСОБА_6 на адресу суду не було надано будь-яких об'єктивних доказів щодо заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди саме прокуратурою Черкаської області, у зв'язку із чим суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність правових передумов для задоволення позову.

Інші доводи, викладені ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження в суді першої інстанції, правильності висновків суду не спростовують та на законність рішення суду не впливають.

Підстав для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до прокуратури Черкаської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відхилити, зазначене рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :