СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/4757/17

пр. № 2/759/3282/17

05 вересня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Слепець Є.С.

за участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Аеробуд» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до ПАТ «Аеробуд» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку. Позивач просить стягнути з ПАТ «АЕРОБУД» (Код 21598792, місцезнаходження 03680, м. Київ, вул. Пшенична, буд. 4) на свою користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.12.2016 р по 28.03.2017 року (день звернення до суду) в сумі 44 984,40 грн. з розрахунку 591, 90 грн. за 1 день - сума середнього заробітку, яка становить за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного звернення: середньоденна заробітна плата 591,90 грн.* 76 (кількість робочих днів по день звернення до суду) = 44 984,40. Позовні вимоги обґрунтовує прийняттям на роботу до ПАТ «АЕРОБУД» відповідно до наказу №73-К від 02.07.2015 року на посаду «юрист відділу загальносистемної юридичної підтримки Департаменту юридичного та корпоративного управління», про що було внесено запис до трудової книжки запис №18. 09.12.2016 року, наказом №230-К від 08.12.2016 року «Про звільнення» яким його звільнено з посади «юрисконсульт відділу юридичної та договірної роботи» за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України на підставі поданої заяви від 05.12.2016 року, про що, також було внесено запис до трудової книжки запис №20. Враховуючи те, що заробітну плату ПАТ «Аеробуд» виплачував нерегулярно у нього виникла заборгованість по виплаті заробітної плати посилаючись на обставину наявності на час звільнення заборгованості в розмірі 70 102,38 грн., з яких 64 296,24 грн. - заробітної плати за період з 01.04.2016 року по 09.12.2016 року включно та 5 806,14 грн. грошової компенсації за невикористані 18 днів щорічної відпустки. А також на відсутність виплати заробітної плати, включаючи заборгованість за попередні місяці та грошової компенсації за невикористану відпустку. Після звільнення позивач звертався до ПАТ «Аеробуд» з вимогою від 07.02.2017 року вхідний №53/07-02 від 07.02.2017 року про виплату заробітної плати та грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки. Вимогу ПАТ «Аеробуд» отримав 07.02.2017 року, про що свідчить вхідний штамп реєстрацій кореспонденції №53/07-02 від 07.02.2017 року.

Середньомісячна кількість робочих днів розраховує діленням на 2 сумарної кількості робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

У відповідності до довідки ПАТ «Аеробуд» №146 12.12.2016 року «Про середню заробітну плату (дохід)» заробітна плата за останні два повних відпрацьованих місяці становить:

-12 430,00 гривень за жовтень 2016 року (20 робочих днів з урахуванням одного вихідного дня 14 жовтня 2016);

-12430,00 гривень за листопад 2016 року (22 робочих днів).

Таким чином середньоденна заробітна плата, яка визначається з метою обчислення суми стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, становить (12430,00 грн. + 12430,00 грн.) / 42 дні = 591,90 гривень за день.

Враховуючи вищевикладені обставини, сума стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного звернення до суду становить: середньоденна заробітна плата 591,90 грн._* 76 (кількість робочих днів по день звернення до суду) = 44 984,40 (сорок чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят чотири 40 копійок).

За розрахунками позивача, всього на його користь підлягає стягненню: 44 984,40 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, надіслав до суду заперечення на позовну заяву у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності та співставленні, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.01.2015 року у справі № 6-195цс14)

В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Порядок здійснення відповідних розрахунків визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Згідно п.2 розділу ІІ «Порядку обчислення середньої заробітної плати» обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Згідно п.3 розділу ІІІ «Порядку обчислення середньої заробітної плати» усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі Порядок) передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Згідно з абзацом 3 розділу ІІІ Порядку усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Судом встановлено, що 02.07.2015 року позивач був прийнятий на роботу до ПАТ «АЕРОБУД» відповідно до наказу №73-К від 02.07.2015 року на посаду «юрист відділу загальносистемної юридичної підтримки Департаменту юридичного та корпоративного управління», про що було внесено запис до трудової книжки запис №18 (а.с.19).

09.12.2016 року відповідно до наказу №230-К від 08.12.2016 року «Про звільнення» позивача було звільнено з посади «юрисконсульта відділу юридичної та договірної роботи» за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України на підставі поданої заяви

від 05.12.2016 року, про що, також було внесено запис до трудової книжки запис №20 (а.с.7).

07.02.2017 року позивач після свого звільнення звернувся до відповідача з вимогою від 07.02.2017 року вхідний №53/07-02 від 07.02.2017 року про виплату заробітної плати та грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 70 102,38 грн. з яких:

- 64 296,24 грн. заробітна плата за період з 01.04.2016р. по 09.12.2016р.;

- 5 806,14 грн. грошової компенсації за невикористані 18 днів щорічної відпустки (а.с.8).

Враховуючи вищенаведене, розрахунок необхідної до сплати суми заборгованості ПАТ «АЕРОБУД» наступний:

Відповідно до довідки ПАТ «Аеробуд» №146 12.12.2016 року (а.с.28) «Про середню заробітну плату (дохід)» заробітна плата за останні два повних відпрацьованих місяці становить:

-12 430,00 гривень за жовтень 2016 року (20 робочих днів з урахуванням одного вихідного дня 14 жовтня 2016);

-12430,00 гривень за листопад 2016 року (22 робочих днів).

Таким чином середньоденна заробітна плата позивача, яка визначається з метою обчислення суми стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, становить (12430,00 грн. + 12430,00 грн.) / 42 дні = 591,90 гривень за день.

Враховуючи вищевикладені обставини, сума стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного звернення до суду становить: середньоденна заробітна плата 591,90 грн._* 76 (кількість робочих днів по день звернення до суду) = 44 984,40 (сорок чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят чотири 40 копійок). Отже, всього на користь позивача підлягає стягненню: 44 984,40 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку.

На виконання вищезгаданого листа ПАТ«АЕРОБУД» було видано позивачу довідку про доходи, однак в порушення вимог КЗпП України, кінцевий розрахунок з ОСОБА_4 не було проведено до теперішнього часу.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Позивачу не була виплачена заборгованість по заробітній платі,а тому дана сума підлягає стягненню з відповідача.

Отже, з огляду на вище викладене, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості по заробітній платі у розмірі 44984,40 грн. за період з 12.12.2016 р. по 28.03.2017 р.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4498,44 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-228, 292, 367 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Аеробуд» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку, задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Аеробуд», юридична адреса: м.Київ, вул.Пшенична, 4 () на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, картковий рахунок в ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 305299, , рахунок НОМЕР_2, картка НОМЕР_3) середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 44984,40 грн. за період з 12.12.2016 р. по 28.03.2017 р.

Стягнути Приватного акціонерного товариства «Аеробуд», юридична адреса: м.Київ, вул.Пшенична, 4 () на користь ОСОБА_2 640,00 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя