Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3242/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., при секретарі Конар В.М., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_3

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 березня 2017 року померла позивача сестра ОСОБА_4, після її смерті залишилася спадщина, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою - Виноградівський район, с.Боржавське, вул. Добровольців, №57.

31 серпня 2016 року ОСОБА_4 склала заповіт, за яким заповіла позивачу усе її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті. Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Боржавської сільської ради, та зареєстровано в реєстрі за №6.

Перший чоловік ОСОБА_5, помер до смерті своєї дружини. Позивача батько ОСОБА_6 та мати ОСОБА_7 також померли, дітей спадкодавець не мала, інших спадкоємців першої черги, чи осіб які мають обовязкове право на спадщину немає.

Документом, який підтверджує належність даного будинку ОСОБА_4 є довідка видана виконкомом Боржавської сільської ради від 03.10.2017 року №447, згідно якої житловий будинок, розташований в с.Боржавське, вул.Добровольців, 57 згідно погосподарської книги №9, особовий рахунок №0382-1 рахується за померлою ОСОБА_4.

Після смерті сестри позивач прийняв спадщину, належну йому за заповітом. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки сестра за своє життя не виготовила правовстановлюючих документів.

У звязку з вищенаведеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила такі задовольнити з підстав наведених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву в якій просить провести судове засідання у його відсутності.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що 22 березня 2017 року померла ОСОБА_4, після її смерті залишилася спадщина, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою - Виноградівський район, с.Боржавське, вул. Добровольців, №57 (а.с.8).

31 серпня 2016 року ОСОБА_4 склала заповіт, за яким заповіла позивачу усе її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті. Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Боржавської сільської ради, та зареєстровано в реєстрі за №6 (а.с.7).

За обставинами позову, матеріалами справи позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом. Особи, які б мали право на обовязкову частку на спадкове майно відсутні (а.с.9,10,11,12,19,32).

Належність спірного будинку ОСОБА_4 підтверджується довідкою виданою виконкомом Боржавської сільської ради від 03.10.2017 року №447, згідно якої житловий будинок, розташований в с.Боржавське, вул.Добровольців, 57 згідно погосподарської книги №9, особовий рахунок №0382-1 рахується за померлою ОСОБА_4 та даними з БТІ, технічним паспортом на будинок, який побудовано у 1977 році (а.с.14, 15-17, 18).

Позивач прийняв спадщину, оскільки фактично на момент смерті проживав разом з спадкодавцем (а.с. 33).

Згідно з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України "Спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї".

У відповідності до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Постановою приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 від 25.09.2017 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину з мотивів відсутністю правовстановлюючого документу на імя спадкодавця (а.с.13).

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та поданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 30, 60, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: Закарпатська область, Виноградівський район, с.Боржавське, вул. Добровольців, № 57, загальною площею 140,6 кв.м., житловою площею 72,3 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийОСОБА_8