Номер справи 220/1257/17
Номер провадження № 2/220/495/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю серетаря ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2017 р. позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 82280,47 грн. посилаючись на наступне.

10.08.2006 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 укладений договір кредиту б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 9000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, зазначено, що відповідач дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і відповідач дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Але, в порушення умов кредитного договору, відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до договору, внаслідок чого станом на 30.06.2017 року у відповідача виникла заборгованість за кредитом у сумі 82280,47 грн., в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 8548,51 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 66049,01 грн., заборгованість за пенею та комісією в розмірі 3288,64 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 3894,31 грн.

Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також сплачений судовий збір у розмірі 1600 грн. Просить розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, в розмірі заборгованості за тілом кредиту, вважаючи необґрунтованими позовні вимоги в іншій частині. Вважає що документи, на які посилається позивач, не підтверджують факт укладення договору та існування боргу, оскільки не відповідають вимогам, які предявляються до договорів. Крім того, відповідно до ст.. 21 Закону України «Про споживче кредитування» пеня за невиконання зобовязання не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. А сукупна сума неустойки не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за договором. Зазначив, що при розрахунку заборгованості позивачем не враховано Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до якого на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Також просив застосувати строк позовної давності та розстрочити виплату заборгованості на 1-3 роки, посилаючись на те, що відповідач є онкохворою, проживає разом з донькою, яка не працює, а її дохід не дає можливості погасити заборгованість. Крім того, в період дії договору померли її батьки, що також потягло за собою певні матеріальні витрати.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Судом встановлено, що 10.08.2006 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 укладений договір кредиту б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 9000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Договір укладений шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (договір приєднання). Своїм підписом в заяві відповідач засвідчив свою згоду про те, що його заява разом з памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також своїм підписом у заяві відповідач засвідчив, що він ознайомлений та згодний з даними Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді, а також те, що він ознайомлений з тим, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на сайті банку і зобовязався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, регулярно ознайомлюватись з їх змінами та Тарифами банку на сайті Приватбанку (а.с. 9).

Згідно Умов та Правил надання банківських послуг, тарифи - розмір винагороди за послуги банку, є невідємною частиною договору. Перелік може змінюватися та доповнюватися, про що клієнт повідомляється у відповідності з цими Умовами та Правилами. Винагорода банку - сума зобовязань держателя платіжної картки з оплати установлених банком тарифів, в тому числі процентів за користування кредитом (п.2).

Клієнт банку зобовязаний отримувати виписки про стан карткового рахунку та про операції, що проводяться по картрахунку (п. 6.3).

Згідно п. 6.4 Умов та Правил надання банківських послуг у разі незгоди зі зміною Правил та/або Тарифів банку позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість, що виникла перед банком.

Відповідно до п.6.5. Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно п.6.6. Умов та правил наданні банківських послуг у разі невиконанні зобовязань за договором позичальник зобовязаний на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно п.4.9 банк зобовязаний не менше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати держателю картки виписки про стан картрахунків та про поведених за минулий місяць операціях по картрахунках. При підключені держателя до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні клієнта до комплексу Mobile-banking банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень.

Зі справи вбачається, що свої зобовязання за договором банк виконав, відкрив на імя відповідача банківський рахунок та надав йому картку, зарахувавши на картковий рахунок кредитні кошти. Відповідач отримав кредитні кошти на картковий рахунок та користувалась ними, але свої зобовязання за договором належним чином не виконував, у звязку з чим у нього перед банком утворилась заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 11-16).

Із наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 30.06.2017 року у відповідача виникла заборгованість за кредитом у сумі 82280,47 грн., в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 8548,51 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 66049,01 грн., заборгованість за пенею та комісією в розмірі 3288,64 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 3894,31 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідач отримав кредитні кошти, вносив платежі в рахунок погашення заборгованості за договором, а отже, визнав цей договір і виконував його.

З урахуванням наведеного позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 8548,51 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 66049,01 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією в сумі 3288,64 грн., штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500 грн. та штрафу (процентна складова) 3894,31 грн. суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

До таких населених пунктів віднесено і смт. Велика Новосілка Великоновосілківського району Донецької області, де проживає відповідач.

Стосовно заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 10.08.2017 р. Останній платіж відповідачем здійснено 31.12.2014 р., а отже, позивач звернувся до суду з позовом в межах строків позовної давності.

Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 8548,51 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 66049,01 грн., відмовляючи в задоволенні іншої частини вимог.

Частиною 1 статті 217 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 37 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до статті 217 ЦПК визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. Заяви сторін або державного виконавця про вчинення судом таких же дій при виконанні рішення суду за наявності для цього підстав розглядаються в порядку, встановленому статтею 373 ЦПК, за результатами вирішення яких постановляється ухвала. У разі задоволення заяви в ухвалі суду, крім відомостей, передбачених статтею 210 ЦПК, зазначається строк дії відстрочки (розстрочки), а при наданні розстрочки, крім того, розмір періодичних платежів, які підлягають стягненню для погашення присудженої суми. Межі дії відстрочки (розстрочки) можуть бути визначені не лише датою, але й настанням якоїсь події (зміна матеріального становища відповідача, видужання тощо).

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Перелік обставин, що утруднює виконання судового рішення, наведений у цій статті, не є вичерпним, тому суд у кожному конкретному випадку повинен визначити, чи є обставини, на які посилається боржник, такими.

Представником відповідача не надано належних доказів, які б підтверджували наявність обставин, що утруднюють виконання рішення суду, а тому, враховуючи викладене, а також загальний розмір заборгованості, суд не вбачає підстав для розстрочки виплати заборгованості.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на вищевикладене, суд також стягує з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1450,56 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,88,212-215,218 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», , рах. № 3111, МФО № 305299, заборгованість за кредитним договором в сумі 74598,52 грн., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 1450,56 грн., а всього 76048 (сімдесят шість тисяч сорок вісім) грн. 08 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Якішина