Справа № 500/2982/17
Провадження № 2/500/2272/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року Ізмаїльській міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Грубіян Л.І.,

при секретарі Івановій Л.П.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Ізмаїльської міської ради, виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, про припинення права власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, Ізмаїльської міської ради, виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, про скасування рішення виконкому Ізмаїльської міської ради №892 від 28.09.1997 року про передачу земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд площею 600 кв.м. в м.Ізмаїлі Одеської області по вул.Трансортників,58 у власність ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, та припинення права власності на земельну ділянку, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона є власником житлового будинку з надвірними спорудами №58 по вул.Транспортників в м.Ізмаїлі Одеської області на підставі договорів купівлі-продажу частки житлового будинку від 21.03.2017 року, зареєстровані в реєстрі за №588 та 589. На підставі рішення виконкому Ізмаїльської міської ради №892 від 28.09.1997 року, земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд площею 600 кв.м. в м.Ізмаїлі по вул.Транспортників,58 передана безкоштовно у приватну власність колишнім власникам будинку відповідачам по справі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представники відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечували проти задоволення позову, представник відповідача ОСОБА_4 надав заяву про визнання позову.

Перевіривши всі обставини на які посилаються сторони, заслухавши пояснення, дослідивши докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

У зв'язку із визнанням відповідачами обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази.

Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка передбачає підстави для звільнення від доказування. Однією із таких підстав визначається наявність вироку у кримінальній справі, що набрав законної сили, який є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договорів купівлі-продажу частки житлового будинку від 21.03.2017 року, зареєстрованих в реєстрі за №588 та 589, ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами №58 по вул.Транспортників в м.Ізмаїлі Одеської області.

Дане також підтверджено витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.03.2017 року №8297921 та №82977399.

Відповідно до архівної виписки із Рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 28.09.1997 року №892, передано земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд площею 600 кв.м. в м.Ізмаїлі по вул.Транспортників,58 передана безкоштовно у приватну власність ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, які є колишніми власникам будинку.

Ч.2 ст. 120 ЗК України передбачено, що, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то у разі набуття права власності на ці об′єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекориствача.

Відповідно вимог ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруд), переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка с необхідною для їх обслуговування.

Аналогічні норми закону зазначені в ст.120 Земельного кодексу України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за №7 від 16.04.2004 (п.18 ґ) ) передбачено при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними після ж 31 грудня 2001 р. право власності на земельну ділянку або її частину може переходити відповідно до ст. 120 ЗК на підставі цивільно-правових угод.

Якщо договором про відчуження жилого будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ті її частини, одна з яких зайнята жилим будинком, будівлею чи спорудою, а інша необхідна для їх обслуговування..

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб, а тому даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.130,174 ЦПК України, ст.377 ЦК України, ст.120 ЗК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Ізмаїльської міської ради, виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, про припинення права власності на земельну ділянку задовольнити.

Скасувати рішення виконкому Ізмаїльської міської ради №892 від 28 вересня 1997 року про передачу земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд площею 600 кв.м. в м.Ізмаїлі Одеської області по вул.Трансортників,58 у власність ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

Припинити за ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд площею 600 кв.м. в м.Ізмаїлі Одеської області по вул.Трансортників,58.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_7