У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів:Євтушенко О.І.,Кадєтової О.В.,
Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Ніжинського міжрайонного прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Ніжинської міської Ради Чернігівської області до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманих грошових коштів, за касаційними скаргами Ніжинської міської Ради Чернігівської області та ОСОБА_1 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області від 15 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року Ніжинський міжрайонний прокурор Чернігівської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Ніжинської міської Ради Чернігівської області до ОСОБА_1 про стягнення 5 773,47 грн незаконно отриманих грошових коштів, внаслідок вчинення адміністративного корупційного правопорушення.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 грудня 2015 року в позові Ніжинському міжрайонному прокурору Чернігівської області відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області від 15 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги Ніжинського міжрайонного прокурора Чернігівської області задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь міського бюджету м. Ніжина Чернігівської області незаконно отримані кошти внаслідок вчинення адміністративного корупційного правопорушення в сумі 2 181,09 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційних скаргах ОСОБА_1 та Ніжинська міська Рада Чернігівської області просять рішення апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, відповідач, видаючи розпорядження № 151-к від 03 червня 2014 року, № 176-К від 23 червня 2014 року, № 205-К від 23 липня 2014 року про виплату собі премій, як міському голові, перевищив повноваження, передбачені ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 КпАП України.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна виходячи з наступного.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 обраний на посаду Ніжинського міського голови Чернігівської області, є посадовою особою органу місцевого самоврядування 4 категорії, 7 рангу і суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Рішенням другої сесії шостого скликання Ніжинської міської Ради Чернігівської області від 24 листопада 2010 року «Про встановлення надбавок та преміювання міського голови та керуючого справами виконавчого комітету» (а.с. 131) встановлено міському голові щомісячну надбавку за виконання особливо важливої роботи в розмірі 70% посадового окладу з урахуванням надбавок за ранг та вислугу років.

03 червня 2014 року розпорядженням виконавчого комітету Ніжинської міської Ради Чернігівської області № 151-к «Про оплату праці міського голови», встановлено ОСОБА_1, міському голові м. Ніжина Чернігівської області, надбавку за виконання особливо важливої роботи у розмірі 70% посадового окладу із урахуванням надбавки за ранг та вислугу років (а.с. 128).

Розпорядженнями виконавчого комітету Ніжинської міської Ради від 23 червня 2014 року № 176-К «Про преміювання за підсумками червня 2014 року» (а.с. 129) та від 23 липня 2014 року № 205-К «Про преміювання за підсумками липня 2014 року» (а.с. 125) відповідно до ст.ст. 42, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.п. 2 ч. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 700 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268» постанови Кабінету Міністрів України 06 лютого 2008 року № 34 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» та подань заступників міського голови, начальників управлінь, відділу і директора ЦСССДМ, премійовано, в тому числі відповідача ОСОБА_1, відповідно до відпрацьованого часу, в розмірі 25% від заробітної плати за червень 2014 року (а.с. 130), липень 2014 року (а.с. 126).

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 отримав у червні-липні 2014 року премії в сумі 2181,09 грн (934,31 грн - у червні 2014 року та 1246,78 грн - у липні 2014 року) та надбавку за виконання особливо важливої роботи (надбавка за інтенсивність в сумі 3 592,38 грн (1 538,86 грн - у червні 2014 року та 2 053,52 грн у липні) (а.с.247).

Постановою апеляційного суду Чернігівської області від 26 грудня 2014 року постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_1 скасовано. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172- 7 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн (а.с. 3).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи, яка включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені законодавством, премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій, входить в структуру заробітної плати.

Статтею 13 вказаного Закону передбачено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Обсяг витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ» план асигнувань загального фонду бюджету - це помісячний розподіл бюджетних асигнувань, затверджених у загальному фонді кошторису, який регламентує протягом бюджетного періоду взяття бюджетних зобов'язань та здійснення платежів, відповідно до зазначених зобов'язань. Пунктом 6 цієї постанови передбачено, що для здійснення програм та заходів, які проводяться за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядником бюджетних коштів.

Відповідно до п. 13 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх за призначенням визначених радою.

За приписами ст. 21 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», чинному на момент виникнення спірних правовідносин, за вчинення корупційних правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 4 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності в установленому законом порядку.

Статтею 21 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», чинному на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що збитки, шкода, завдані державі внаслідок вчинення корупційного правопорушення, підлягають відшкодуванню в установленому законом порядку.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», чинному на момент виникнення спірних правовідносин, фізичні та юридичні особи, права яких порушено внаслідок вчинення корупційного правопорушення і яким завдано моральної або майнової шкоди, збитків, мають право на відновлення прав, відшкодування збитків, шкоди в установленому законом порядку.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд в порушення вимог ст. 303 ЦПК України, дійшов помилкових висновків щодо стягнення з відповідача незаконно отриманих коштів в сумі 2 181,09 грн, які останній отримав у вигляді премій за червень-липень 2014 року.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача коштів, отриманих ним, як премії за червень-липень 2014 року, апеляційний суд зауважив, що судом першої інстанції не враховано, що збитки, шкода, завдані державі внаслідок вчинення корупційного правопорушення, підлягають відшкодуванню в установленому законом порядку, зокрема, безпідставно отримавши на підставі власних розпоряджень у червні-липні 2014 року премії на суму 2 181,09 грн відповідач ОСОБА_1 завдав шкоди місцевому бюджету та яка за приписами ст. 1166 ЦК України підлягає відшкодуванню з відповідача. При цьому залишивши поза увагою, що відповідно до колективного договору від 17 грудня 2012 року, укладеного між адміністрацією виконавчого комітету Ніжинської міської Ради і трудовим колективом виконавчих органів Ніжинської міської Ради, із змінами та доповненнями, преміювання міського голови, його заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 і відповідно до Положення про преміювання та виплату матеріальної допомоги працівникам виконавчих органів Ніжинської міської Ради (п. 4.4, 4.9).

Пунктом 2.7 Положення про преміювання та виплату матеріальної допомоги працівникам виконавчих органів Ніжинської міської Ради передбачено, що виплата премій проводиться розпорядженням міського голови на підставі відповідних подань заступників міського голови, керуючого справами виконавчого комітету, керівників галузевих служб та структурних підрозділів виконавчих органів міської ради.

Підставою виникнення зобов'язання із заподіяння шкоди є факт її завдання. Умовами відповідальності за завдану шкоду є протиправна поведінка особи, що завдала шкоду, наявність між нею та майновою шкодою безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку, а також вина зазначеної особи. Проте зі змісту постанови апеляційного суду Чернігівської області від 26 грудня 2014 року (а.с. 3-4) не вбачається, яка саме шкода та у якому розмірі була завдана відповідачем державі, в інтересах якої заявлений позов.

Дійшовши висновку про стягнення з відповідача незаконно отриманих коштів, у вигляді премій, апеляційний суд не звернув належної уваги на те, що є чинними розпорядження виконавчого комітету Ніжинської міської Ради від 23 червня 2014 року № 176-К «Про преміювання за підсумками червня 2014 року» (а.с. 129) та від 23 липня 2014 року № 205-К «Про преміювання за підсумками липня 2014 року» (а.с. 125), які стали підставою для нарахування таких коштів.

Підставою для притягнення відповідача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КпАП України було неповідомлення у встановленому порядку про наявність конфлікту інтересів (а.с. 3-4), та як наслідок останнього було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що неповідомлення про конфлікт інтересів не може створювати юридичних наслідків у вигляді відшкодування шкоди, якщо заробітна плата (її складові) були отримані на законних підставах.

Разом з цим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо отримання відповідачем у червні-ліпні 2014 року надбавки за виконання особливо важливої роботи, суд першої інстанції, з висновками якого у цій частині погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про необґрунтованість таких вимог, оскільки така надбавка нараховувалась відповідно до рішення другої сесії шостого скликання Ніжинської міської Ради Чернігівської області від 24 листопада 2010 року «Про встановлення надбавок та преміювання міського голови та керуючого справами виконавчого комітету» (а.с.131) та це рішення не містило обмежень щодо терміну його дії. Згадане рішення втратило чинність 24 вересня 2014 року відповідно до рішення шістдесят першої чергової сесії шостого скликання Ніжинської міської Ради «Про присвоєння рангу посадової особи місцевого самоврядування та упорядкування умов оплати праці міського голови» (а.с.136).

Установивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, правовідносини, що склалися між сторонами, оцінивши докази у їх сукупності за правилами ст. 212 ЦПК України, застосувавши відповідні встановленим правовідносинам норми матеріального права, суд першої інстанції дійшов правильних висновків по суті спору.

Відповідно до статті 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Ніжинської міської Ради Чернігівської області та ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області від 15 лютого 2016 року скасувати, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 грудня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.І. Євтушенко
Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко