Cправа № 127/8017/17
Провадження № 2/127/3244/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

15 червня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Прокопчук А.В.,

при секретарі Олійник І.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1,

її представника ОСОБА_2,

представника Служби у справах дітей ВМР - Марценюк Л.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилась донька ОСОБА_5.

Проте, 11 жовтня 2006 року шлюб між сторонами був розірваний. З березня 2006 року і по теперішній час ОСОБА_4 проживає окремо від дитини, а донька проживає разом з нею. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не спілкувався з дитиною та не приймав участі в її вихованні та утриманні. Донька батька не пам'ятає та він ніколи до неї не приходив. Зазначене свідчить про те, що відповідач усунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню доньки, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчанням, виявляє байдужість до власної дитини. Оскільки ОСОБА_4 не виконує належним чином свого батьківського обов'язку щодо утримання дитини, тому ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом та просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно ОСОБА_5, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснили, що позивач в квітні 2008 року зверталася до суду з аналогічним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 31.07.2008 року зазначений позов був залишений без розгляду. Позивач ОСОБА_1 повірила відповідачу, що він буде приймати участь у вихованні доньки ОСОБА_5. Однак, з липня 2008 року він ні разу не спілкувався з дитиною. Просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Також не заперечили проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у його відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач та її представник не заперечили проти такого порядку вирішення спору.

В судовому засіданні представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради Марценюк Л.Є. повідомила, що підтримує висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника Служби у справах дітей ВМР - Марценюк Л.Є., дослідивши матеріали цивільної справи № 2-3181/08, матеріали даної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 3 липня 2004 року між сторонами було зареєструвано шлюб.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19.07.2005 року, судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 7).

Слід зазначити, що ОСОБА_1 до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 не зверталася.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, виданого відділом РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 11.10.2006 року, судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу позивач повернула собі дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 (а.с. 8)

Відповідно до довідки МКП "ЖЕК № 12" № 1634 від 21.03.2017 року встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована разом з донькою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9). Слід відмітити, що головним інженером МКП "ЖЕК № 12" ОСОБА_8, майстром МКП "ЖЕК №12" ОСОБА_9 та Бухгалтером ОСОБА_10 було здійснено 21 березня 2017 року обтеження умов проживання позивача з донькою та встановлено, що житло придатне для проживання. Проблем, пов'язаних з утриманням житла в осінньо-зимовий період не виявлено (а.с. 22).

З довідки КЗ "ЦПМСД №3" від 15.05.2017 року вбачається, що за період з 2005 року по 2017 рік дитина ОСОБА_5 часто хворіла гострими респіраторними вірусними, інфекційним мононуклеозом. Під час відвідування дитини сімейним лікарем на дому та амбулаторно, батько дитини не був присутнім жодного разу. Постійно з дитиною знаходилася її мати ОСОБА_1, яка виконувала рекомендації лікаря по догляду за хворою дитиною та приймала участь у проведенні профілактичних заходів (а.с. 46).

Крім того, факт відсутності батька дитини за періоди з: 04.12.2008 року по 14.12.2016 року підтверджується актами опиту сусідів від 05.06.2009р. (а.с. 60-75).

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_5 навчається в комунальному закладі "Навчально-виховний комплекс: загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія №23 Вінницької міської ради" в 6-А класі. Мати самостійно утримує та займається навчанням та вихованням доньки, спілкується з вчителями, відвідує загальноосвітні та класні збори. Батько, ОСОБА_4, участі у вихованні доньки не бере, не відвідує шкільні заходи, не спілкується з учителями, потребами дитини не цікавиться (а.с. 10).

Як вбачається з пояснень ОСОБА_5, наданих під час психологічної консультації, остання повідомила, що все своє життя проживає з матір'ю, батька - не пам'ятає, він ніколи не приходив до неї. Вероніка хотіла б змінити своє прізвище на ОСОБА_1 (а.с. 11).

Також факт невиконання ОСОБА_4 своїх батьківських обов'язків підтверджується письмовими показами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (сусіди позивача), які повідомили, що батько дитини ОСОБА_4 ніколи не приходив на свята, не відвідував та не цікавився життям дитини (а.с. 16-18). Аналогічні покази також були надані в судовому засіданні свідками ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15

З аналізу вищевказаних документів та пояснень сторін, суд прийшов до висновку, що донькою ОСОБА_5 опікується лише її мати, а відповідач ОСОБА_4 ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини тому, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконує свого обов'язку щодо утримання доньки та її виховання.

Згідно висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 12.06.2017 року позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є доцільним (а.с. 58-59). Також зі змісту даного висновку вбачається, що з 2006 року по теперішній час ОСОБА_4 проживав окремо від дитини, не підтримував з донькою родинних відносин, не брав участь у її вихованні та розвитку, не цікавився життям та здоров'ям дитини, не вітав доньку з днями народження та іншими святами, не надавав дитині матеріального утримання.

Крім того, суд звертає увагу, що ще висновком органу опіки та піклування Вінницької міської ради № 04-3-11-3102 від 29.05.2008 року, позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_5 також, було визнано доцільним (а.с. 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що батько дитини ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням дитини не займається, не піклується про неї, матеріально не утримує, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судові витрати суд залишає за позивачем на її прохання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 15 ЦК України, ст.ст. 15, 150, 157, 164 СК України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212 - 215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, батьківських прав відносно ОСОБА_5, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: