Справа № 390/665/17
Провадження № 2/390/395/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2017 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Терещенко Д.В.,

при секретарі - Магомедовій А.С., Головацькій А.Б.,

за участю сторін та їх представників - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника органу опіки та піклування - Черненко С.А.,

в відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький розглянувши позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.

В обгрунтування позову зазначила, що являється матір"ю відповідача, яка має двох доньок ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.03.2016 року у відповідача відібрано доньку ОСОБА_6 та стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини. ОСОБА_6 знаходиться під її опікуванням. Відповідач не сплачує аліменти та не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Злісно ухиляється від виконання свого батьківського обов"язку.

В ході розгляду справи відмовилася від позовних вимог в частині позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення аліментів по відношенню до ОСОБА_7.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_1 позов підтримали та просили суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до доньки ОСОБА_6.

Відповідач та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги не визнали та пояснили, що дійсно відповідач є матір"ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вважають, що позивачем не надані докази про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов"язків. Відповідач позбавлена можливості виховувати доньку ОСОБА_6, в зв"язку з неприязними стосунками зі своєю матір"ю, яка вигнала її з дому та перешкоджає у спілкування з ОСОБА_6.

На даний час вона проживає разом зі своєю молодшою донькою ОСОБА_7 та піклується за нею.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Кіровоградської райдержадміністрації Черненко С.А. надала пояснення по справі та просила позов задовольнити.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що знає сім"ю сторін. Відповідач не п"є та веде нормальний спосіб життя. Позивач перешкоджає у спілкуванні відповідача з донькою ОСОБА_6. В сім"ї сторін постійно виникають конфліктні ситуації.

Свідок ОСОБА_9 показала, що є сестрою позивача. Відповідач погано доглядає за своїми дітьми, не допомагає позивачу по господарству та застосовує фізичну сили до позивача.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що є родичем позивача. Вважає, що відповідач не виконує свої обов"язки по догляду за дитиною.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вважає відповідача поганою матір"ю, яка не має материнського інстинкту.

Судом встановлено, що відповідач є матір"ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження.

Згідно рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.03.2016 року у відповідача відібрано її неповнолітню доньку ОСОБА_6 та стягнуто з неї аліменти на користь позивача у розмірі ? частини заробітку (а.с.14).

Розпорядженням голови Кіровоградської районної державної адміністрації від 25.04.2016 року над малолітньою ОСОБА_6 встановлено опіку, призначивши опікуном позивача (а.с.17).

Позивач є матір"ю відповідача та сторони зареєстровані по АДРЕСА_1 (а.с.24).

Малолітня ОСОБА_6 навчається в комунальному закладі, має опікуна та перебуває на повному державному утриманні (а.с.23).

По місцю проживання відповідач характеризується задовільно (а.с.26). Згідно характеристики на ОСОБА_6 зі шкільного закладу, відповідач не приділяє належної уваги та турботи дитині, а вихованням та утриманням дитини займається позивач (а.с.27).

Згідно висновку органу опіки та піклування, вважають доцільним позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.31).

Під час розгляду справи позивач відмовилася від вимог в частині позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення аліментів відносно малолітньої ОСОБА_7.

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2017 року в цій частині позовні вимоги залишені без розгляду.

На даний час відповідач проживає з дитиною в с. Полтавка Компаніївського району Кіровоградської області разом зі своїм співмешканцем.

В судовому засіданні встановлений факт часткового невиконання батьківських обов'язків відповідачем відносно своєї доньки ОСОБА_6 зокрема, в матеріалах справ міститься характеристика надана директором школи-інтернату, ліцею "Сокіл", згідно якої відповідач не приділяє належної уваги та турботи дитині. Батьківськи збори завжди відвідувала бабуся, яка також приводить та забирає її зі школи (а.с.27).

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, такий кардинальний захід застосовується лише тоді коли інші заходи впливу на батьків не дають належного результату та вичерпали себе.

В свою чергу, жодних заходів впливу за невиконання батьківських обов'язків, в тому числі і притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, до відповідача вжито не було, що унеможливлює застосування такого засобу як позбавлення батьківських прав.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося сторонами, малолітня разом з матір"ю проживала в одному помешканні, тому суд ставить під сумнів твердження позивачки про ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідачем.

З жовтня 2017 року відповідач зі своєю іншою донькою ОСОБА_7 проживають окремо, що взагалі виключає на думку суду можливість виконання нею в повній мірі своїх батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої ОСОБА_6.

Згідно ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

В матеріалах справи наявний висновок Кіровоградської районної державної адміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав. Однак, у висновку жодним чином не відображено на підставі яких документів орган опіки та піклування встановив факт невиконання батьківських обов'язків. Висновок на думку суду є необґрунтованим, не містить жодних об'єктивних даних стосовно суті питання та даних щодо наявності чи відсутності винних дій в ухиленні мати від виховання доньки, в ньому не зазначається доцільності втручання в життя дитини шляхом позбавлення мати батьківських прав та висновків про те, яким чином позбавлення батьківських прав захистить інтереси дитини.

Позбавлення відповідача батьківських прав не узгоджується і з положеннями Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, яка як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав не відповідає інтересам дитини, яка потребує піклування зі сторони матері і яку можливо позбавити родинних стосунків з матір"ю лише в крайньому випадку, з метою забезпечення її інтересів.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і навіть за умов доведеності тих обставин, що відповідач тривалий час утримувався від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, вони не свідчать про його свідоме нехтування своїми обов'язками.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.

Однак, враховуючи ставлення відповідача до доньки, категоричне заперечення проти задоволення вимог позивачки, а також враховуючи, що до відповідача не застосовувались заходи адміністративного впливу з питань неналежного відношення до своїх обов'язків по вихованню дочки, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

В суді доведено, що між сторонами існують край неприязні стосунки, які виникли на побутовому грунті, але дана обставина не може бути підставою для застосування до відповідача крайнього заходу як позбавлення батьківських прав, а тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 є недоведеними та не підтвердженими належними доказами і не підлягають до задоволення.

Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст.19, 153, 164, Сімейного Кодексу України,

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-216 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя