Провадження № 2/127/4520/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07.11.2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Бедрак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

В позові позивач зазначила про те, що до 14.07.2014 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та повнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2015 року стягнуто з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000, 00 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На даний час матеріальний стан відповідача значно змінився та покращився, він вже більше року офіційно працює за кордоном, а саме у Польщі та отримує постійний дохід, що змінюється щомісяця. Кошти, які отримує позивач від відповідача, не дають можливості забезпечити нормальне існування дитини. Спільний син з дитинства хворіє на хронічну хворобу та потребує постійних додаткових витрат на лікування та оздоровлення. Також, Богдан займається у спортивній секції, на що визначаються значні кошти за тренування, змагання та збори. Крім цього, на утриманні позивача перебуває ще син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 Відповідач є працездатною, фізично здоровою людиною, іншої сімї на інших утриманців не має.

Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про збільшення розміру аліментів і стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліментів в твердій грошовій сумі 7 180, 00 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксація судового процесу не здійснювалась.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають двох спільних дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та повнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із матірю. (а.с. 3, 8)

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2015 року, яке набрало законної сили 01.12.2015 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000, 00 гривень, щомісячно, починаючи з 13.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 6-7)

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також, судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 знаходиться на «Д» обліку з приводу Астми з алергічним компонентом з 2016 року в КЗ «ЦПМСД № 2», потребує постійного лікування. (а.с.4-5)

Згідно із ч. 1 ст. 192 СК України Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В позовній заяві позивач як на підставу збільшення аліментів посилається на те, що неповнолітній ОСОБА_3 займається у спортивній секції, на що витрачаються значні кошти на тренування, змагання та збори. Однак, будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження даних фактів не надає.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2015 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000, 00 гривень,

Суд вважає, що аліменти в розмірі 1 000, 00 гривень на сьогодні є недостатніми, такими, що не забезпечують дитині належний рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина, судом прийнято до уваги, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів.

Судом при визначенні аліментів враховано положення ч. 1 ст. 182 СК України.

Разом з тим, на час ухвалення рішення суду невідомі відомості щодо відповідача, його дійсне на даний час матеріальне становище, відсутність (наявність) у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 192 СК України, суд дійшов до переконання в тому, що наявні підстави для зміни розміру аліментів, які стягуються за рішенням Вінницького міського суду Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2015 року по цивільній справі № 127/23976/15-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом збільшення розміру аліментів з 1 000, 00 гривень на 2 000, 00 гривень.

Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією прав дитини, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України.

Щодо посилання позивача про необхідність додаткових витрат на розвиток дитини, її лікування, і т.д., то суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимог про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, на що звернув увагу в п. 23 Постанови Пленуму № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України від 15.05.2006 року.

Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640, 00 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 192 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 3, 10, 11, 58-61, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 212-215, 218, 224-226, 228 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2015 року по цивільній справі № 127/23976/15-ц з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1 000, 00 гривень на 2 000, 00 гривень, щомісячно, починаючи з часу набрання даним рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2015 року, припинити станом на день набрання чинності даним рішенням та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання (погашення заборгованості по аліментах).

Стягнути з ОСОБА_2, 20.12.1971 р.н, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640, 00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя О.О. Жмудь