КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5655/17
Провадження № 2/552/1716/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2017 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі Силка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

07 вересня 2017 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 28.12.2012 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість. В звязку з чим просили суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 34 498,96 грн. та судові витрати.

В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити за безпідставністю.

Враховуючи згоду відповідача ОСОБА_1 та наявність у справ достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності позивача.

Суд, заслухавши відповідача ОСОБА_1, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28.07.2012 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Крім того, судом встановлено, що згідно п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних часток договору. Таким чином розмір кредитної ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах зазначених в п.4.9 Умов та правил надання банківських послуг і п.5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.6.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан рахунків та про здійснення операцій по картрахункам.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 належним чином умов договору не виконує, в звязку з чим станом на 31.07.2017 року утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 34 498 грн. 96 коп., яка складається з:

-291,92 грн. заборгованість за кредитом;

-27 454,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;

-4634,04 грн. заборгованість за пенею та комісією;

-500, 00 грн. штраф (фіксована сума);

-1619,00 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, у позивача виникло право вимоги до відповідача у зазначеному вище розмірі.

Однак суд вважає, що з відповідача на користь позивача не підлягає стягненню заборгованість за пенею в розмірі 4634,04 грн. та комісією штраф у сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та штраф у сумі 1619,00 грн. (процентна складова) враховуючи наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що за порушення клієнтом строків виплати грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми боргу по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії.

Тобто вказаним пунктом передбачено сплату двох видів штрафів «фіксована частина» та «процентна складова», як виду цивільно-правової відповідальності, за одне й те саме порушення клієнтом строків виплати грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів.

Крім того, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Так, із матеріалів справи вбачається, що за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором, банком одночасно нараховано пеню у розмірі 4 634,04 грн. та накладено штрафу сумі 500,00 грн. (фіксована частина), та штраф у сумі 1619,00 грн. (процентна складова).

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що одночасне застосування двох видів штрафів за одне й те саме порушення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання банком положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 800,00 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 6, 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 610, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитом в сумі 291 грн. 92 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 27 454 грн., судовий збір в сумі 800, а всього 28 545 грн. 92 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Т.В.Турченко