15.05.2017 Єдиний унікальний номер 205/4098/15-ц
Єдиний унікальний № 205/4098/15-ц
Провадження № 2/205/513/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, ?

ВСТАНОВИВ:

Позивач 10 червня 2015 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в грудні 2010 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір позики згідно якого відповідач отримала кошти в сумі 3 000 доларів США з терміном повернення на 6 місяців з виплатою 50 доларів США щомісячно за користування грошовими коштами, про що надала розписку.

В червні 2011 року відповідач ОСОБА_2 сплатила 300 доларів США за користування грошовими коштами, але суму боргу не повернула.

В червні 2011 року позивач написала нову розписку з тими ж умовами, але термін повернення основної суми боргу було визначено грудень 2011 року, попередню розписку було знищено.

В грудні 2011 року відповідач сплатила суму за користування грошовими коштами в розмірі 2 500 гривень, які були перераховані як еквівалент 310 доларів США, в той час як повинна була сплатити 800 доларів США із розрахунку 50 доларів США з грудня 2010 року по квітень 2012 року, борг за користування грошовими коштами склав 190 доларів США, про що на зворотному боці розписки відповідач власноручно зробила запис.

В грудні 2011 року відповідач ОСОБА_2 взяла в борг у позивача 5 000 доларів США з терміном повернення до червня 2012 року з виплатою 1,5 % за користування сумою боргу щомісяця.

В червні 2012 року відповідач сплатила 450 доларів США за користування грошовими коштами, основну суму боргу не повернула та написала нову розписку на тих самих умовах, але з терміном повернення в грудні 2012 року.

В лютому 2012 року відповідач ОСОБА_2 взяла в борг у позивача 2 000 доларів США строком на один місяць з виплатою за 25 доларів в місяць за користування сумою боргу, але суму боргу та проценти не сплатила.

22 квітня 2012 року відповідач сплатила позивачу 50 доларів за два місяці і переписала розписку на тих самих умовах з терміном повернення 22 липня 2012 року, на звороті власноруч написала, що боргу по процентам немає, попередня розписка була знищена.

Відповідач ОСОБА_2 лише сплачувала за користування сумою боргу згідно умов позики, суму основного боргу в розмірі 10 000 доларів США не повернула взагалі.

На підставі вищевикладеного, просить стягнути з ОСОБА_2 суму основного боргу у розмірі 277 200,00 грн., що еквівалентно 10 000 доларів США станом на 17 січня 2017 року та судові витрати.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково в сумі 1 760 доларів США, в задоволенні позову в іншій частині просила відмовити.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 22 квітня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 суму коштів в розмірі 3 000,00 доларів США зі строком повернення до 22 липня 2012 року, з виплатою відсотків щомісячно у сумі 50 доларів США. /а.с. 31/

22 квітня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 суму коштів в розмірі 2 000,00 доларів США на строк три місяці, з виплатою відсотків щомісячно у сумі 25 доларів США. /а.с. 31/

07 червня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 суму коштів в розмірі 5 000,00 доларів США зі строком повернення до 07 грудня 2012 року, з виплатою відсотків щомісячно у розмірі 1,5 % від суми боргу щомісячно. /а.с. 33/

22 липня 2012 року ОСОБА_1 від ОСОБА_2 отримала 500 доларів США (проценти за минулі місяці) на 23 липня 2012 року боргу немає, переплата 10 доларів США, що підтверджується власноручно виконаним записом позивача ОСОБА_1 на зворотному боці розписки. /а.с. 33 на звороті/

12 серпня 2013 року позивач від відповідача отримала в рахунок погашення суми боргу 1 000,00 доларів та 500 гривень, що відповідало 60 доларів США, 07 лютого 2014 року отримала в рахунок погашення суми боргу 500 доларів США, що підтверджується власноручно виконаним записом позивача ОСОБА_1 на зворотному боці розписки. /а.с. 33 на звороті/

Відповідно до ч. 2 ст. 59, ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

На підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Позивачем оригінал розписки долучений до матеріалів справи.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 2 липня 2014 року № 6-79цс14).

Згідно статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Згідно частини 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач ОСОБА_2 не надала жодних доказів на підтвердження погашення суми боргу за договорами позики.

Таким чином, у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 зобов'язання за договором позики виконала не в повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу підлягають частковому задоволенню в розмірі 8 440 доларів США, що станом на 15 травня 2017 року по курсу НБУ (із розрахунку 1 долар США=26,47 гривень) складає 223 406,80 грн.

В силу статті 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 2 223,41 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 625-626, 1046-1049 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 57-60, 66, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_1, виданий 11 жовтня 2001 року Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 223 406,80 грн. (двісті двадцять три тисячі чотириста шість гривень 80 копійок).

В задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати у розмірі 2 223,41 грн. на користь ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.Г. Остапенко