Справа № 690/180/17
Провадження № 2/690/117/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2017 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

при секретарі Руденко В.М.,

за участю:

представника позивача Оришич Н.І.,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав із стягненням аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Ватутінського міського суду Черкаської області з цивільним позовом в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до їх матері ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав із стягненням аліментів та передачу дітей до органу опіки та піклування Ватутінської міської ради для подальшого влаштування.

Вказаний позов мотивований тим, що відповідач ОСОБА_2, будучи матір'ю трьох малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, веде асоціальний спосіб життя, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не забезпечує першочергові потреби дітей, як наслідок, вони не мають належних умов проживання та одягу, достатнього харчування, постійно хворіють, що ставить під загрозу їх життя та здоров'я, а також нормальний розвиток.

У судому засіданні представник позивача Оришич Н.І., яка діє на підставі довіреності від 22.06.2017 року № 949/02-21, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та пояснила, що сім'я відповідача перебуває на обліку соціальних служб м. Ватутіне як така, що опинилась у складних життєвих обставинах. У зв'язку з цим, працівниками міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді вживались профілактичні заходи з ОСОБА_2, спрямовані на формування у неї навичок догляду за дітьми, підвищення рівня виховного потенціалу матері. Донедавна відповідач з дітьми була зареєстрована у одному із сіл Шполянського району Черкаської області, хоча ніколи там не проживала. Упродовж останнього року ОСОБА_2 з дітьми проживала за трьома різними адресами, однак у кожному домоволодінні за результатами комісійних обстежень неодноразово було встановлено безлад, антисанітарію та неприємний запах у помешканні, майже повну відсутність продуктів харчування, не облаштованість ігрового куточку для дітей.

Крім того, рівень знань дітей ОСОБА_2 на низькому рівні, оскільки відповідач не лише допомагає їм у навчанні, а й навіть не забезпечує можливість отримання ними освіти - діти мають значну кількість пропусків шкільних занять без поважних причин, часто хворіють, зокрема на педикульоз, інші інфекційні хвороби, що зумовлено їх неповноцінним харчуванням, відсутністю сезонного одягу. Також відповідач не забезпечує відвідування ОСОБА_3 Смілянської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату, у якій остання навчається.

Малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5. перебувають на «Д» обліку у лікаря-психіатра, однак ОСОБА_2 не забезпечено проходження ними додаткового обстеження у Черкаському обласному психоневрологічному диспансері, відповідно до направлення. Також у дітей неодноразово було виявлено педикульоз, який відповідач безуспішно упродовж тривалого часу лікувала у домашніх умовах, з метою отримання фахової допомоги до медичних закладів м. Ватутіне не зверталась. Крім того, ОСОБА_2 жодного разу не забезпечила проходження її дітьми медичного огляду упродовж навчального процесу.

Також вказала, що малолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були неодноразовими свідками фізичного та психологічного насильства між ОСОБА_2 з її матір'ю та сестрою.

Крім того, будучи офіційно не працевлаштованою, відповідач, надаючи перевагу тимчасовим заробіткам як джерелу доходів, не спромоглася звернутися з відповідними документами до міського центру зайнятості, управління праці та соціального захисту населення задля отримання державної допомоги як безробітній, матері-одиначці та малозабезпеченій сім'ї, сукупний розмір якої в декілька разів перевищує її тимчасові заробітки.

За таких обставин, оскільки проведена профілактична робота працівників соціальних служб з ОСОБА_2, а також накладення на неї адміністративного стягнення, не забезпечили виправлення ситуації, а відповідач продовжує свідомо нехтувати своїми батьківськими обов'язками, що ставить під загрозу життя та здоров'я малолітніх дітей, органом опіки та піклування на підставі зібраних відомостей підготовлено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 із стягненням аліментів, а також передачу малолітніх дітей органу опіки та піклування Ватутінської міської ради для подальшого влаштування, затверджений рішенням виконкому від 18.05.2017 року № 199.

У ході розгляду справи представник позивача 04.08.2017 року подала заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно змісту якої просить суд лише позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та передати їх органу опіки та піклування Ватутінської міської ради для подальшого влаштування.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги, у тому числі й уточнені, не визнала та заперечила щодо фактичних обставин, викладених у позові. Надала суду показання, що на даний час вона за сприяння зі своїми дітьми прописана за адресою: АДРЕСА_5, де розташована релігійна громада помісної церкви християн віри Євангельської п'ятидесятників м. Ватутіне, а проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_6, що належить її знайомому, який тимчасово виїхав за кордон на заробітки.

Також пояснила, що вона неофіційно працює на тимчасових сезонних роботах та старається, щоб дітям були створені нормальні умови для проживання - вони сплять у чистій білизні, посуд чистий, наявні продукти харчування. Причинами того, що нею не виконано рекомендації лікарів щодо додаткового обстеження малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у Черкаському обласному психоневрологічному диспансері, а також не проходження з дітьми медичного огляду, є її зайнятість, як наслідок відсутність часу, та нестача коштів.

Щодо відсутності її на обліках у міському центрі зайнятості та управлінні праці та соціального захисту населення, як такої, що потребує отримання державної допомоги, вказала, що не зверталась до вказаних установ то через конфліктні ситуації з рідними, то через погане самопочуття зумовлене зміною погодних умов, то через інші стреси.

Визнала, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 діти дійсно пропустили значну кількість шкільних занять через педикульоз, який вона тривалий час лікувала у домашніх умовах. Також вона не завжди могла своєчасно відвезти ОСОБА_3 до Смілянської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату через відсутність коштів. Додатково пояснила, що з вересня 2017 року ОСОБА_4 не буде постійно з нею проживати, оскільки буде навчатися у Смілянській спеціалізованій загальноосвітній школі-інтернаті, бо хоче проживати разом із рідною сестрою ОСОБА_3, а також рівень її розвитку не дозволяє належно навчатися за звичайною шкільною програмою.

Свідок ОСОБА_7, соціальний педагог загальноосвітньої школи № 2 м. Ватутіне, надала суду показання, що сім'ю відповідача вона знає з вересня 2014 року, оскільки у даній школі навчалися її діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Упродовж 2016-2017 навчального року у школі № 2 навчалася лише ОСОБА_4, оскільки відповідач у минулому році забрала документи ОСОБА_3 та перевела її для навчання у Смілянську спеціалізовану загальноосвітню школу-інтернат. Також зараз відповідач завершує оформлення документів, щоб і ОСОБА_4 навчалася у вказаній школі-інтернаті. що у м. Сміла.

Оскільки ОСОБА_4 тривалий час не відвідувала шкільні заняття, нею упродовж останнього навчального року неодноразово здійснювалось відвідування сім'ї відповідача у місцях їх тимчасового проживання, як самостійно, так і за участю працівників соціальних служб та класного керівника, задля з'ясування причин такої відсутності та проведення роз'яснювальної роботи з ОСОБА_2 щодо необхідності вжиття заходів для забезпечення належних умов для навчання ОСОБА_4, оскільки дівчинка не мала належного шкільного приладдя, сезонного одягу, її рівень знань був низьким. Під час таких відвідувань вона була очевидцем жахливого стану умов проживання як відповідача, так і її малолітніх дітей: безладу та антисанітарії у помешканні - скрізь брудно, речі розкидані по помешканню, стійкий неприємний запах, відсутність продуктів харчування тощо. ОСОБА_2 досить рідко була вдома, оскільки зі слів ОСОБА_4 - була на роботі.

Взимку 2017 року після завершення канікул ОСОБА_4 не приступила своєчасно до навчання, оскільки тривалий час хворіла на педикульоз. При цьому ОСОБА_2 до медичної установи за фаховим лікуванням не зверталась, як наслідок медична документація, що підтверджує хворобу дівчинки відсутня та у школу відповідачем не надавалась. Також ОСОБА_4 висловлювала бажання вчитися у школі, де навчається її рідна сестра ОСОБА_3, тобто у школі-інтернаті.

Неодноразові розмови роз'яснювального характеру з ОСОБА_2 щодо необхідності зміни ставлення до виховання дітей бажаного позитивного результату не дали, прогрес у поведінці відповідача відсутній упродовж тривалого періоду часу.

Вказала, що, на її думку, за умови належного ставлення ОСОБА_2 до виховання дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вони цілком могли б навчатися у загальноосвітній школі, а не школі-інтернаті. Натомість відповідач віддає їх для навчання до школи-інтернату, яка знаходиться у м. Сміла, щоб не приділяти їм належної уваги.

Свідок ОСОБА_9, фахівець із соціальної роботи Ватутінського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, надала суду показання, що у 2014 році сім'я ОСОБА_2 була взята на облік та оформлено її соціальний супровід, з цього часу з відповідачем проводилась профілактична робота. Оскільки відповідач не виконувала завдань та рекомендацій фахівців соціальних служб у квітні 2017 року соціальний супровід припинено з негативним результатом та підготовлено лист до служби у справах дітей про необхідність вирішення питання про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Вказане зумовлено тим, що під час здійснення соціального супроводу сім'ї відповідача фахівцями соціальної служби здійснювався контроль стану та умов проживання малолітніх дітей шляхом обстеження їх помешкань. ОСОБА_2 та її діти не мали постійного місця проживання та проживали у різних місцях: спочатку у однокімнатній квартирі, що за адресою: АДРЕСА_2, яку винаймав її співмешканець; потім у трикімнатній квартирі, що за адресою: АДРЕСА_1, яка належить її матері; на даний час вона без жодних правових підстав проживає у будинку, що за адресою: АДРЕСА_6, який належить ОСОБА_11, який тимчасово перебуває за кордоном на заробітках. Під час обстеження помешкань встановлено, що ОСОБА_2 не створено жодних належних умов для проживання її дітей, натомість у помешканнях повсюди безлад та бруд, відсутні окремі спальні місця для дітей, а також продукти харчування. Через значну заборгованість у квартирі її матері навіть були відключені електроенергія та газопостачання, тож умови проживання дітей були неприйнятні. Крім того, відповідач під час таких обстежень подекуди перебувала у стані алкогольного сп'яніння та не могла дати змістовних пояснень, де її діти.

Матеріальний стан сім'ї ОСОБА_2 на низькому рівні, оскільки єдиним джерелом її доходів є тимчасові заробітки. При цьому відповідач була знята з обліку як безробітна у міському центрі зайнятості через невідвідування без поважних причин. Також оскільки ОСОБА_2 не з'явилась до управління праці та соціального захисту населення для продовження їй виплат державної допомоги як малозабезпеченій сім'ї та як матері-одиначці.

За час соціального супроводу з ОСОБА_2 проводилась роз'яснювальна робота щодо шляхів розв'язання побутових проблем, створення необхідних умов для проживання дітей, однак відповідач рекомендації працівників соціальної служби ігнорувала, уникала з ними зустрічей, а також відмовлялась з'являтися на засідання комісій з питань захисту прав дітей. З огляду на вказане, ОСОБА_2 неодноразово попереджали про можливі наслідки продовження її бездіяльності та пасивності у ставленні до власних дітей.

Додатково зазначила, що вважає ОСОБА_2 безнадійною, а її дітям буде краще у відповідному спеціалізованому закладі, оскільки навіть малолітня ОСОБА_4 самостійно висловлювала бажання жити у м. Сміла, там де навчається її рідна сестра ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_13, головний спеціаліст служби у справах дітей Ватутінської міської ради, надала суду показання, що сім'ю ОСОБА_2 було взято на облік як таку, у якій діти опинились у складних життєвих обставинах.

Доньки відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпочинали навчання у загальноосвітній школі № 2 м. Ватутіне. Однак у подальшому у 2016 році ОСОБА_2 перевела доньку ОСОБА_3 до Смілянської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату, а на даний час також завершує збір документів для переводу у вказаний навчальний заклад і доньки ОСОБА_4.

Виключно за наполяганням та сприянням служби у справах дітей син відповідача ОСОБА_5 був влаштований до дитячого навчального закладу у м. Ватутіне.

Упродовж 2016-2017 років вона у складі комісії разом із представниками соціальних служб неодноразово відвідували помешкання, де проживала сім'я ОСОБА_2 За результатами кожного такого комісійного відвідування складався акт у якому відображено стан житлового приміщення та умови проживання малолітніх дітей, які були незадовільними: безлад та антисанітарія, відсутність індивідуальних спальних місць для дітей та облаштованого місця для ігрової діяльності, а також продуктів харчування. Крім того, діти відповідача тривалий час хворіли на педикульоз, як наслідок не відвідували шкільні заняття, що негативно вплинуло на рівень їх розвитку. Також ОСОБА_2 не забезпечено проведення медичного огляду дітей, хоча їх було надано відповідні рекомендації та направлення.

Неодноразові обіцянки відповідача провести генеральне прибирання у квартирі, створити умови для навчання та дозвілля дітей, змінити поведінку та спосіб життя, залишались невиконаними.

Додатково пояснила, що малолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 живуть дружно, мікроклімат між ними нормальний, проте психологічний зв'язок з матір'ю мінімальний. Вважає, що оскільки заходи, які вживались упродовж тривалого часу, не забезпечили усвідомлення ОСОБА_2 її відповідальності за стан здоров'я, рівень розвитку та умови проживання власних дітей, а оскільки вона свідомо не бажає визнавати наявність вказаних проблем, що свідчить про її безвідповідальність, то слід позбавити її батьківських прав.

Установлено, що державна реєстрація народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 23.02.2017 року № 6, від 04.06.2010 року № 2, від 23.02.2017 року № 5 та свідоцтвами про народження від 13.07.2007 року серія НОМЕР_4, від 04.06.2010 року серія НОМЕР_3, від 04.05.2012 року серія НОМЕР_2, відповідно. Їх матір'ю вказано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно наказу директора Ватутінського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Ватутінської міської ради від 10.04.2016 року № 46 сім'ю ОСОБА_2 забезпечено соціальним супроводом з метою покращення матеріально-побутових умов проживання та підвищення виховного потенціалу матері.

Наказами служби у справах дітей виконавчого комітету Ватутінської міської ради від 25.04.2014 року №№ 13-15 відомості про ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, внесено до Єдиного електронного банку даних дітей, які опинились у складних життєвих обставинах.

Відповідно до листа виконавчого комітету Ватутінської міської ради від 19.06.2017 року № 921/02-21 місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_5.

Згідно змісту актів обстеження умов проживання ОСОБА_2 від 25.04.2016 року, 17.10.2016 року, 27.10.2016 року, 16.02.2017 року, 28.02.2017 року, 29.03.2017 року, 05.05.2017 року, 10.05.2017 року, 15.06.2017 року, 24.07.2017 року, які проведено різними комісіями у тому числі: за участю представників служби у справах дітей, сектору у справах сім'ї, дітей, молоді та спорту, міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, соціального педагога та вчителів малолітніх дітей, встановлено, що ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тривалий час проживали у однокімнатній квартирі, що за адресою: АДРЕСА_2, з лютого 2017 року - у трикімнатній квартирі, що за адресою: АДРЕСА_1, з травня 2015 року - у трикімнатному будинку, що за адресою: АДРЕСА_6. Санітарний стан помешкань та умови проживання дітей кожного разу визнано незадовільними - житло перебуває у запущеному та брудному вигляді, речі та одяг розкидані, наявні примітивні меблі у занедбаному стані, відсутні окремі спальні місця, бетонна підлога не має жодного напільного покриття. На кухні брудний посуд та антисанітарія, продукти харчування у обмеженій кількості. Ванна кімната у занедбаному стані, присутній стійкий неприємних запах. Дитячі одяг та взуття у обмеженій кількості, зношені, брудні. У помешканнях відсутні належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей. Допомогу з продуктами харчування сім'ї надають члени релігійної громади та родичі.

Відповідно до довідок Ватутінського міського центру зайнятості від 11.05.2017 року № 01-23/587 станом на 11.05.2017 року ОСОБА_2 на обліку як безробітна не перебувала; від 25.07.2017 року № 01-201/901 ОСОБА_2 з 23.05.2017 року по 07.07.2017 року перебувала на обліку як безробітна. Однак її було знято з обліку у зв'язку з невідвідуванням центру зайнятості без поважних причин.

За змістом листів управління праці та соціального захисту населення Ватутінської міської ради від 04.05.2017 року № 250/01-13, від 26.07.2017 року № 415/01-13 ОСОБА_2 перебуває на обліку як одержувач допомоги при народження дитини - з 01.08.2013 року по 30.04.2018 рік. Також ОСОБА_2 отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям з 01.02.2016 року по 31.07.2016 року та державну допомогу на дітей одинокій матерів з 01.01.2016 року по 30.06.2006 рік. Для поновлення виплат державної допомоги ОСОБА_2 не зверталась.

Відповідно до інформації відділу освіти Ватутінської міської ради від 10.05.2017 року № 215/01-26, надісланої до служби у справах дітей, ОСОБА_2 ухиляється від виховання своїх дітей, свідомо нехтує батьківськими обов'язками, не забезпечує належного медичного догляду та лікування малолітніх дітей, не сприяє в їх фізичному, розумовому, духовному та культурному розвитку.

ОСОБА_4 за період часу з 01.09.2016 року по 10.05.2017 року пропущено 131 день (606 уроків) навчання, з них 72 дні (341 урок) без поважної причини, а ОСОБА_5 також упродовж тривалого часу не відвідував дошкільний навчальний заклад. У квартирах, де проживала відповідач разом із своїми дітьми постійні антисанітарія та безлад, а також не створенні умови для харчування, навчання та дозвілля дітей. Крім того, інколи відповідач забирала сина ОСОБА_5 з дитячого садочку, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння.

Проведена роз'яснювальна робота та неодноразові попередження про можливе позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 жодним чином не сприймала, натомість почала уникати зустрічей та спілкування з вчителями, вихователями її дітей.

За змістом шкільної характеристики ОСОБА_4 від 24.03.2017 року, вона навчається у 1-А класі Ватутінської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 ім. М.Ф. Ватутіна Ватутінської міської ради, та має середній рівень фізичного розвитку, навчальний матеріал засвоює на низькому рівні, вивчений матеріал не усвідомлює, потребує постійного контролю. Вона доброзичлива у ставленні до дорослих та однокласників, спокійна, не конфліктна. Матір не приділяє уваги вихованню дитини, на рекомендації вчителя не реагує.

За змістом психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_5 (без дати), який є вихованцем змішаної групи № 10 Ватутінського дошкільного навчального закладу № 7, він спокійний, сором'язливий та мовчазний, має низький рівень засвоєння навчальної програми.

Згідно інформації комунального закладу «Смілянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів Черкаської обласної ради» від 04.05.2017 року, у якому навчається донька відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні своєї доньки та не цікавиться її досягненнями, не своєчасно повертала її до навчального закладу після зимних та весняних канікул. ОСОБА_3, навчаючись у школі-інтернат, знаходиться на повному державному утриманні.

За змістом психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_3, учениці комунального закладу «Смілянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів Черкаської обласної ради», вона має первинні та вторинні порушення внаслідок перенесеного у ранньому віці серозного менінгіту, притаманний загальний недорозвиток мовлення 1-2 рівня. Має порушення дрібної моторики, просторових понять та уявлень. Дівчинка часто порушує поведінку, при спілкуванні з дорослими проявляє впертість та неслухняність. Потребує корекції пізнавальної та морально-вольової сфери.

Відповідно до змісту протоколу спеціального засідання Черкаської обласної психолого-медико-педагогічної комісії Смілянської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату Черкаської обласної ради від 12.05.2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, має інтелектуальний розвиток нижче вікової норми, пізнавальна діяльність на низькому рівні, загальне недорозвинене мовлення ІІ рівня.

Згідно інформації комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Ватутіне Черкаської області» від 08.05.2017 року №№ 134, 135 вказано, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходяться на диспансерному обліку у психіатра, а також потребують до обстеження в Черкаському обласному психоневрологічному диспансері. Упродовж 2017 року діти 2 хворіли на ГРВІ та кожного разу на прийом до лікаря приходили з бабусею.

Відповідно до висновків про стан здоров'я, фізичний та розумовий стан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, психіатром вказано на необхідність їх додаткового обстеження.

За змістом витягу з протоколу Черкаської обласної психолого-медико-педагогічної консультації від 13.05.2017 року № 222 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, має інтелектуальний розвиток нижче вікової норми, пізнавальна діяльність на низькому рівні, загальне недорозвинене мовлення ІІІ рівня, має місце розлад смислових зв'язків та родових понять. Рекомендовано навчання за програмою для розумово відсталих дітей та логопедичний супровід.

Згідно інформації Ватутінської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 ім. М.Ф. Ватутіна від 27.07.2017 року № 234/01-52 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 виключена зі списку учнів даної школи за заявою матері ОСОБА_2 від 19.06.2017 року.

Відповідно до довідки № 211, виданої 16.06.2017 року комунальним закладом «Смілянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів Черкаської обласної ради» ОСОБА_4 зарахована до навчання у вказаному навчальному закладі з 01.09.2017 року.

За змістом довідок №№ 305, 306, виданих комунальним закладом «Смілянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів Черкаської обласної ради», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 01.09.2017 року навчаються у вказаному закладі.

Відповідно до змісту довідок №№ 5784, 5859, виданих відповідно 02.06.2017 року та 04.09.2017 року Звенигородським відділом поліції ГУ НП в Черкаській області, ОСОБА_2 на профілактичному обліку не перебуває, по місцю проживання характеризується задовільно. Згідно ІІПС «Армор» упродовж 2017 року на ОСОБА_2 було складено 3 протоколи про адміністративні правопорушення, а саме: за ст. 175-1 КУпАП (куріння тютюнових виробів у заборонених місцях), ч. 1 ст. 184 КУпАП та ч. 2 ст. 184 КУпАП (ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, у т.ч. вчинене повторно упродовж року), а також надійшло 4 повідомлення щодо конфліктів ОСОБА_2 з її сестрою ОСОБА_18 та іншими особами, зумовлені спільним вживанням спиртних напоїв, із застосуванням фізичної сили.

На розгляд комісії з питань захист прав дітей 11.05.2017 року сектором у справах сім'ї, дітей, молоді та спорту виконавчого комітету Ватутінської міської ради, 12.05.2017 року Ватутінським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді виконавчого комітету Ватутінської міської ради та 13.05.2017 року службою у справах дітей Ватутінської міської ради, 16.05.2017 року Ватутінською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 2 ім. М.Ф. Ватутіне надіслано відомості про стан виконання ОСОБА_2 обов'язків по вихованню та утриманню малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за змістом яких вказано про необхідність вирішення питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, оскільки вона свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не створила належних умов для проживання та навчання дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує належного утримання, харчування, медичного догляду та лікування дітей, веде асоціальний спосіб життя, жодним чином не реагування на рекомендації та зауваження.

Рішенням виконавчого комітету Ватутінської міської ради від 18.05.2017 року № 199, затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та стягнення аліментів на їх утримання.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, повно та всебічно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з'ясувавши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах уточнених позовних вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, а саме: відібрати малолітніх дітей у ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав, та передати їх органу опіки та піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради для подальшого влаштування.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Декларацією прав дитини від 20.11.1959 року, Конвенцією про права дитини 20.11.1989 року, Європейською конвенцією про здійснення прав дітей від 25.01.1996 року, Сімейним кодексом України та Законом України «Про охорону дитинства».

Положеннями ч. 1 ст. 32, ч. 3 ст. 52 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.ч. 7-9 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Одним із принципів Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір'ю.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Положеннями ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що батьки можуть позбавлятися батьківських прав, якщо: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Судом встановлено, що показання допитаних свідків, а також інші докази, надані представником позивача, підтверджують наявність формальних підстав постановити рішення про позбавлення відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, оскільки з її боку фактично має місце ухилення від виконання обов'язків по вихованню дітей.

При цьому, відповідно до змісту ч. 1 ст. 170 СК України ухилення батьків від виконання обов'язків по вихованню її дітей є й підставою для винесення судом рішення про відібрання дитини від батьків або одного із них, не позбавляючи їх батьківських прав. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Ухвалюючи рішення про відібрання малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав, та передачу їх органу опіки та піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради суд враховує наступне.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30.03.2007 року вказано, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Водночас позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 року - «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини» (п. 47), «передання дитини під державну опіку слід зазвичай розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинятися, коли це дозволяють обставини. Отже, такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів і має оцінюватися в контексті позитивного обов'язку держави вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз'єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер» (п. 52).

Згідно з положеннями ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику як джерело права.

Ухвалюючи рішення про відібрання малолітніх дітей у відповідача суд враховує: нездатність ОСОБА_2 налагодити належні матеріально-побутові та санітарні умови проживання дітей; тривалий прояв байдужості відповідача до їх здоров'я, що виразилося у незабезпечені проходження фахового медичного огляду, у тому числі відповідно до рекомендацій лікаря психіартра, та до навчання, виховання дітей, як наслідок, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають рівень розвитку нижче вікової норми, загальне недорозвинене мовлення; відсутність піклування з боку відповідача про власних дітей та відповідальності за їхнє майбутнє, які розцінює як виняткові обставини.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності ухилення від виконання батьківських обов'язків, а працівниками соціальних служб з нею упродовж тривалого часу проводились роз'яснювальна робота, соціальний нагляд та профілактичні заходи, жодних висновків з цього вона не зробила та ситуацію не покращила, натомість необґрунтовано зайняла очікувально-бездіяльну позицію, що свідчить про її безвідповідальність як матері по відношенню до власних дітей.

Суд робить висновок, що відповідач не налаштована на співпрацю з організаціями та установами, які згідно своїх повноважень повинні здійснювати контроль за станом утримання дітей, оскільки не бажає визнавати наявні проблеми та виконувати їх рекомендації.

Крім того, маючи право на отримання державної соціальної допомоги як одинокій матері та як малозабезпеченій сім'ї, а також як офіційно безробітній, ОСОБА_2 з приводу призначення їй вказаних виплат до відповідних установ не зверталась, що свідчить про не бажання використовувати очевидно наявні можливості для покращення умов проживання та харчування дітей, що передбачені законодавством та надаються державою.

Поруч з цим, суд враховує: пасивну поведінку відповідача, яка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, неодноразово за відсутності поважних причин у судові засідання не з'являлась; неможливість ОСОБА_2 надати змістовні пояснення причин своєї бездіяльності та ухилення від виконання батьківських обов'язків, що призвело до наявності встановлених судом обставин; а також те, що на даний час ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вже фактично роз'єднанні з матір'ю, оскільки перебувають не під її доглядом та утриманням, а у Смілянській спеціалізованій загальноосвітній школі-інтернат, за добровільним волевиявленням відповідача.

Судом вживались заходи до виконання вимог ст. 171 СК України, ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей в частині необхідності з'ясування думки малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо відібрання їх від матері, зокрема зобов'язував ОСОБА_2 забезпечити явку її дітей у судове засідання. Однак відповідач не лише не забезпечила явку дітей, а й сама перестала з'являтися у судові засідання, що розцінюється судом як прояв її байдужості до результатів розгляду справи. За вказаних обставин суд позбавлений можливості почути думку дітей та врахувати її під час ухвалення даного рішення.

Водночас у ході розгляду справи інших підстав, а саме: фактів жорстокого поводження ОСОБА_2 із дітьми; її хронічного алкоголізму чи наркоманії; експлуатації відповідачем дітей, примушування їх до жебракування та бродяжництва, що свідчать про наявність виняткових обставин та зумовлюють відповідно до національного законодавства необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи з'ясовані у ході розгляду справи обставини та зроблені висновки, суд вважає, що подальше залишення малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом з матір'ю, без вжиття нею додаткових заходів задля створення умов для проживання та виховання дітей, а також зміни ставлення до батьківських обов'язків, становить небезпеку для їх життя, здоров'я, а також загрожує їх нормальному розвитку та моральному вихованню.

З огляду на вказане, суд також вважає, що примусове відібрання ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від матері не порушуватиме ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки з огляду на встановлені обставини, таке розлучення необхідне та здійснюється в інтересах дітей, тож виправдовує серйозність втручання у сімейне життя відповідача.

При цьому, у відповідності до положень ч. 3 ст. 170 СК України суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками.

Водночас положеннями п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 передбачено, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов'язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.

Вирішуючи питання судових витрат, суд вважає за необхідне у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 640 грн., оскільки позивач звільнений від вказаних витрат при подачі позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити частково.

Відібрати малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, без позбавлення її батьківських прав, та передати їх органу опіки та піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5, паспорт серії НОМЕР_5, виданий 05.06.2012 року Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судовий збір у дохід держави в особі ГУК у м. Києві (р / о НОМЕР_6, МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106, , банк отримувача ГУДКС України у м. Києві, призначення платежу - судовий збір) у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Копію повного судового рішення надіслати сторонам по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Черкаської області через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.С. Линдюк