Справа № 373/1183/16-ц Головуючий у І інстанції Залеська А. О.
Провадження № 22-ц/780/1116/17 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Категорія 31 08.06.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_6, які діють в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року ОСОБА_4 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_5 звернулася до суду із вказаним вище позовом, який мотивувала тим, що 20 травня 2016 року ввечері їй зателефонувала класний керівник класу, в якому навчається її син, та розповіла про те, що 18 травня 2016 року учень 9 класу ОСОБА_3 тримав за ноги її сина ОСОБА_5 над перилами сходової клітини на другому поверсі. По даному факту у школді були проведені відповідні збори.

Після тієї події її син ОСОБА_5 став дратівливим, агресивним, неврівноваженим, погано спить уночі, успішність в школі знизилась. Внаслідок вищевказаного інциденту її сину заподіяно моральну шкоду. Вона водила сина на консультацію лікарів до Переяслав-Хмельницької ЦРЛ, так як у неї немає коштів, щоб відвідати дитячого психіатра та невропатолога у м. Київ.

Оскільки її звернення до батьків ОСОБА_3 з вимогою відшкодувати вартість лікування та спричинену її сину моральну шкоду результатів не дали, просила суд стягнути з неповнолітнього ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 1300 грн.00 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 200000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, а у разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_3 майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, стягнути кошти в частці, якої не вистачає, солідарно з його батьків: ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з неповнолітнього ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2000 гривень в рахунок відшкодування спричиненої малолітньому ОСОБА_5 моральної шкоди. У різі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_3 майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, стягнуто кошти в частці, якої не вистачає, солідарно з його батьків: ОСОБА_2 та ОСОБА_6. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким у позові відмовити. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Вказує, що судом першої інстанції в основу рішення покладені суперечливі, ніким неперевірені покази свідків. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази щодо звернення малолітнього ОСОБА_5 до шкільної медичної сестри чи до будь-якого іншого медичного закладу в день інциденту, що свідчить про відсутність доказів про перенесені малолітнім учнем моральні страждання. Вважає, що правові підстави для стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 відсутні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Обґрунтовуючи незаконність рішення суду першої інстанції, апелянт посилався на те, що в ході розгляду справи не було належним чином підтверджено сам факт вчинення ОСОБА_3 протиправних дій відносно ОСОБА_5, відтак й підстави для часткового задоволення вимоги про відшкодування спричиненої такими діями моральної шкоди також відсутні. З такою позицією апелянта колегія суддів апеляційного суду погодитися не може.

В ході розгляду справи суд першої інстанції належним чином перевірив доводи позивача та надані до справи матеріали, в результаті чого прийшов до висновку про доведеність того, що 18.05.2016 року в приміщенні Пристромської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Переяслав-Хмельницького району Київської області учень 9 класу ОСОБА_3 в безпосередній близькості біля перил сходів другого поверху схопив за тулуб та ноги учня ІНФОРМАЦІЯ_1, помилково вважаючи своїм кривдником. Такі дії старшого та фізично сильнішого учня викликали у малолітнього ОСОБА_5 страх, а подальший розголос та обговорення цієї ситуації негативно позначились на психічному стані ОСОБА_5, що спричинило йому моральних страждань.

Наведені обставини доводяться як показами допитаних в ході розгляду справи свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, так письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. В той же час на підтвердження своєї позиції апелянтом належних та допустимих доказів представлено не було, відтак підстави для критичного відношення до вищевказаних висновків суду першої інстанції з цього приводу у колегії суддів апеляційного суду відсутні.

Погоджується колегія суддів апеляційного суду й з позицією суду першої інстанції щодо завищеності заявленого розміру відшкодування спричиненої ОСОБА_5 моральної шкоди, як і з позицією щодо недоведеності факту понесення позивачем матеріальних витрат, питання про відшкодування яких ним було поставлене в позовній заяві.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим. Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

У відповідності до положень ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: О.П. Коцюрба

А.С. Сержанюк