Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/443/17 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 30 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Гансецької І.А., Микитюк О.Ю.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 10 квітня 2017 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до суду з позовом, зазначивши, що 10 вересня 2016 року на 10 км автодороги Житомир-Могилів-Подільський з вини ОСОБА_1, який керував автомобілем «Мercedes», державний номерний знак НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок даної ДТП був пошкоджений автомобіль «Мercedes», державний номерний знак НОМЕР_2, за кермом якого був ОСОБА_2

На момент скоєння даної ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 був застрахована згідно з договором добровільного страхування у ПрАТ «СК Арсенал Страхування.

За заявою ОСОБА_2 приватним акціонерним товариством «СК «Арсенал Страхування» здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «Мercedes» у розмірі 34446 грн. 76 коп.

Оскільки відповідач не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду у строки, зазначені у п. 33.1.4 ч.1 ст.33 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просив стягнути з останнього на свою користь в порядку регресу 34446 грн. 76 коп.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 10 квітня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема, зазначає, що при вирішенні даного спору суд першої інстанції залишив поза увагою положення п.33.1.4 ч.1 ст.33 « Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» України, яка покладає на особу, причетну до дорожньо-транспортної пригоди, обовязок невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП письмово надати страховику повідомлення про дану пригоду.

Судом також не враховані положення ч.1 ст. 38 вказаного Закону, відповідно до яких страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.33.1.4 ч.1 ст.33 Закону.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

При вирішенні даного спору, суд першої інстанції виходив з того, що сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути підставою для задоволення даних позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

В судовому засіданні встановлено, що 10 вересня 2016 року, о 0 год. 30 хв., на 10 км автодороги Житомир-Могилів-Подільський, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_1, який був за кермом автомобіля «Мercedes», державний номерний знак НОМЕР_1, та ОСОБА_2, який керував автомобілем «Мercedes», державний номерний знак НОМЕР_2.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Мercedes» під керуванням ОСОБА_2

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 27 вересня 2016 року винним у вчиненні даної ДТП визнано ОСОБА_1, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «КТ «Арсенал Страхування» згідно з полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК №4613070 від 1 серпня 2016 року. Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 100000 грн.

Про зазначену дорожньо-транспорту пригоду ОСОБА_2 письмово повідомив позивача 13 вересня 2016 року, про що свідчить його заява.

Матеріали справи також свідчать, що позивач здійснив виплату потерпілому страхового відшкодування у розмірі 34446 грн. 76 коп.

Статтею 38 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Законом України від 17 лютого 2011 року у статтю 33 даного Закону внесені зміни, у звязку з чим обовязок вжиття заходів щодо невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Однак відповідні зміни стосовно нумерації цього підпункту до ст. 38 цього Закону не були внесені.

Згідно з до підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування ( регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності ( у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що передбачений підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 даного Закону обовязок особи письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необгрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке повинне базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків в позадоговірних зобовязаннях, адже регресні зобовязання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на ту обставину, що судом не врахований правовий висновок Верховного Суду України, який міститься у постанові від 12 лютого 2014 року ( справа №6-1цс14), є безпідставним. Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України у звязку із неузгодженістю нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після внесення до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року, яка не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні позову.

З огляду на вищезазначене, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Рішення ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства « Страхова компанія «Арсенал Страхування» відхилити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 10 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: