Провадження №2/428/390/2017
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

Головуючого судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача Селіхової Г.А., Пузанової Н.Л.

представника третьої особи Морєвої О.Є. , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання «Азот» про зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання «Азот» про зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати, мотивуючи вимоги тим, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з 22.08.1987р. по 20.10.1987р.. В цей час він працював на СВО «Азот» м. Сєвєродонецька та був направлений на ліквідацію аварії на Чорнобильській АЕС по припису Військового Комісаріату м. Сєвєродонецька у ВЧ НОМЕР_1 . Він являється інвалідом війни ІІ групи, а його захворювання пов`язане з виконанням військових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Нарахування йому пенсії відбувалось на підставі довідок, виданих йому відповідачем ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання «Азот», відповідно до наказу №606 від 11.07.2003р.. Оскільки у наданих довідках містилися розбіжності, то ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання «Азот» видало йому позивачу ОСОБА_1 нові довідки №277, 278, 280. Позивач ОСОБА_1 вважає, що відомості у виданих відповідачем ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання «Азот» не відповідають дійсності, а тому звернувся до суду з позовом і просить суд зобов`язати ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання «Азот» здійснити йому перерахунок заробітної плати за час праці по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із урахуванням розсекречених у 1988-1989 роках нормативних документів, які регулюють умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників, які зайняті на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме 100% підвищення тарифної ставки із урахуванням кратності та премії в розмірі 60% на підвищену тарифну ставку відповідно до довідки №179/1/13804 від 28.10.2014р..

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з 22.08.1987р. по 20.10.1987р.. В цей час він працював на СВО «Азот» м. Сєвєродонецька та був направлений на ліквідацію аварії на Чорнобильській АЕС по припису Військового Комісаріату м. Сєвєродонецька у ВЧ НОМЕР_1 . Він являється інвалідом війни ІІ групи, а його захворювання пов`язане з виконанням військових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. 01.01.2012р. набрала законної сили Постанова КМУ №1210 на підставі якої проводився перерахунок пенсії. Відповідачем ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання «Азот» було видано довідки №301, 302, 300 від на підставі яких йому була нарахована пенсія з 01.01.2012р.. Оскільки у даних довідках були неточні відомості, які були визнані недійсними. УПФУ в м. Сєвєродонецьку зробило запит до архіву Міноборони, на який було надано довідку, з якої вбачається, що кількість його виїздів у зону відчуження не співпадає з кількістю виїздів, зазначених у вищевказаних довідках, наданих відповідачем. Тому, він звернувся з позовом до суду та просить внести зміни на підставі архівної довідки Міноборони.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, додаткових пояснень не мала, просила задовольнити позов.

Представник відповідача ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання «Азот» Селіхова Г.А. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та пояснила, що на підставі діючого законодавства України підприємство зобов`язано видати довідку, а не здійснювати перерахунок заробітної плати. Крім того, у 2013р. позивач ОСОБА_1 звертався до суду з позовом щодо зобов`язання видати довідку. Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було прийнято рішення, яке було залишено у силі Апеляційним судом Луганської області, а касаційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено. Вважає, що предмет та підстави даного позову є аналогічними до розглянутої судом справи. До того ж, судами встановлено, що усі передбачені законодавством виплати позивачу ОСОБА_1 були нараховані та виплачені, а розмір тарифної ставки у довідках не може бути змінений. Тому, просила відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання «Азот» Пузанова Н.Л. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, додаткових пояснень не мала, просила відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області Котов А.С. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що на підставі діючого законодавства України підприємство зобов`язано видати довідку, а не здійснювати перерахунок заробітної плати. Лише місцеве УПФУ має повноваження щодо призначення пенсії, а лист ГУПФУ є лише роз`ясненням та носить рекомендаційний характер. Крім того, позивач ОСОБА_1 в обґрунтування позову посилається не недіючий нормативно-правовий акт, а тому позовні вимоги є неправомірними.

Представник третьої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області Морєва О.Є. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та пояснила, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку УПФУ в м. Сєвєродонецьку з 11.11.2016р. та отримує пенсію за віком. У 2008р. згідно його заяви йому була змінена пенсія на пенсію по інвалідності. Оскільки у відповідності до чинного законодавства України громадяни мають право надавати до ПФ довідки про заробітну плату для перерахунку їх пенсій, то позивач ОСОБА_1 скористався цим правом. Остання заява про перерахунок його пенсії була 28.04.2015р., до якої ним було додано довідки №109, 110, 111 від 2015р.. Згідно наданих довідок УПФУ в м. Сєвєродонецьку було враховано при перерахунку пенсії довідку №109 за вересень 1987р., оскільки позивач ОСОБА_1 перебував у зоні відчуження у цей період 30 днів та вона найвигідніша для нього. Крім того, архівна довідка Міністерства оборони, на яку позивач ОСОБА_1 посилається в обґрунтування позову , була врахована підприємством при видачі довідки №109, а довідки №109,110, 111 не мають розбіжності з первинними документами. Відповідно до Постанови КМУ №1210, суми повинні бути не лише нараховані, але й виплачені. У довідках від 2008р. дійсно містилися розбіжності щодо тарифної ставки та сітки. Суми, на які посилається позивач ОСОБА_1 він не отримував, а отже відсутні підстави для задоволенні позовних вимог.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Оплата праці військовозобов`язаних, які були призвані на спеціальні військові збори та направлені на роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у 1987 році проводиться згідно норм Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 13.05.1986 №1031, котрим встановлено, що на військовозобов`язаних, призваних на спеціальні військові збори та які безпосередньо приймали участь к роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, розповсюджено порядок оплати праці та виплати одноразової винагороди за місцем основної роботи, який передбачено для робітників та службовців, що виконували такі роботи.

Тобто, оплата праці військовозобов`язаних, які були призвані на спеціальні військові збори та направлені на роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, проводилась на умовах, передбачених для робітників та службовців, які виконували такі роботи.

Враховуючи наведене, на військовозобов`язаних, які були призвані на спеціальні військові збори та направлені на роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, поширюються дія Постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 №168 (Постанова ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 07.05.1986 .№524-156) та Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 №964-рс.

Таким чином, оплата праці військовозобов`язаних провадиться у такому порядку.

Відповідно до ст.72 Закону СРСР «Про загальний військовий обов`язок» від 12.10.1967, за військовозобов`язаними, які призвані на військові збори, зберігається середній заробіток за весь час їх проходження.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 07.05.1986 №524-156 (Постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 №168-5) передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) робітникам підприємств та організацій, що приймали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у 30-ти кілометровій зоні до 100%.

Постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 №665-195 (Постанова Ради Міністрів УРСР та УКППРОФСОФА від 10.06.1986 №207-7) зазначено: «Встановили, що за робітниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобіганню забруднення навколишнього середовища, зберігається середня заробітна плата (за винятком пільг для робітників в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостей). Розповсюдили на працівників підприємств, організацій та установ, незалежно від відомчої підлеглості (включаючи осіб, що тимчасово переведені та відряджені), а також на військовослужбовців, військових будівельників, що зайняті на вказаних роботах, дію пунктів 1 (на період проведення цих робіт) та 10 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 07.05.1986 №524- 156. Надали право керівникам Міністерств і відомств та їх заступникам проводити оплату праці працівникам, що зайняті на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у відповідних зонах небезпеки, у розмірах, передбачених Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 №964. Оплата праці робітників, що зайняті на роботах у третій, другій та першій зонах небезпеки, провадиться відповідно у чотирьох, трьох, та двох кратному розмірах, понад середньомісячну заробітну плату, виходячи із тарифної ставки і посадового окладу), встановленої по основному місцю роботи. Встановили робітникам підприємств, організацій та установ, що виконують роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобіганню забруднення навколишнього середовища, додаткову оплату праці у нічний час у розмірі 35% годинної тарифної ставки (окладу) за кожний час роботи у нічний час та максимальний розмір премії - 60% тарифної ставки (окладу) на місяць. Дозволили підприємствам, організаціям та установам залучати робітників на роботи, що пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, у вихідні та святкові дні з оплатою праці у подвійному розмірі. Пільги, що передбачені цією Постановою, встановлюються з моменту аварії на ЧАЕС».

Постановою Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦСПС від 07.05.1986 №153/10-43 зазначено: «Для робітників, безпосередньо зайнятих на роботах по усуненню наслідків аварії, в зоні іонізуючого випромінювання встановлюється: - шестигодинний робочий день».

Підвищення тарифних ставок при обчисленні оплати праці особам, які працювали на території радіоактивного забруднення, передбачено і статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих в наслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХП (в редакції Закону від 28.02.1991).

Статтею 37 Закону зазначено, що військовослужбовцям, військовозобов`язаним, вільнонайманим, призваним на збори та направленим для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи понад середню заробітну плату виплачується підвищена оплата згідно із статтею 36 цього Закону за всі календарні дні роботи на підставі довідки, яка подається військовою частиною.

Стаття 36 вищевказаного Закону зазначає: «Оплата праці громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться по підвищеним тарифним ставкам (відрядним розцінкам) і посадовим окладам з урахуванням рівня радіоактивного забруднення ізотопами цезію, складності виконуваних робіт та умов праці у сих розмірах: від 1 до 5 Ки/на квадратний км - на 20-30%; від 5 до 10 Ки/ на квадратний км - на 30-40%; від 10 до 15 Ки/на квадратний км - на 40-60%; від 15 до 30 Ки/на квадратний км - на 60-80%; понад ЗО Ки/на квадратний км - на 80-100%.

Як вбачається з матеріалів справи з 29.01.2008р. ОСОБА_1 отримував пенсію по інвалідності, яка призначена відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Для призначення пенсії ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» м. Сєвєродонецьк видало позивачу ОСОБА_1 довідки про заробітну плату №300-302 від 25.02.2008р. за серпень-жовтень 1987р. (Т.1 а.с. 15-17). З 01.01.2012р. позивачу ОСОБА_1 пенсія перерахована на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011р. з урахуванням довідки про заробіток за жовтень 1987р.. З 01.03.2012р. пенсія позивача ОСОБА_1 була перерахована згідно з заявою від 15.03.2013р. та наданих ним довідок про заробітну плату № 277-279 від 15.03.2013р.. Крім того, ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» м. Сєвєродонецьк видало позивачу ОСОБА_1 довідки про заробітну плату №109-111 від 28.04.2015р. за серпень-жовтень 1987р. (Т.1 а.с. 18-20).

Відповідно до Висновку судово-економічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф.. М.С. Бокаріуса №8059 від 27.12.2016р., загальний розмір оплати праці ОСОБА_1 за період перебування на спеціальних військових зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987р., зазначений у розрахунковій відомості за листопад 1987р. (1053,68руб.) не відповідає розміру оплати праці, обчисленому у експертному дослідженні відповідно до діючого в той час законодавства (1704,16руб.). Відповідно, оплата праці ОСОБА_1 за період перебування на спеціальних військових зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 22.08.1987р. по 20.10.1987р., зазначена у розрахунковій відомості за листопад 1987р., нарахована підприємством не у відповідності до норм чинного на той час законодавства. В обсязі наданих документів, з урахуванням чинного на 1987р. законодавства оплата праці ОСОБА_1 за період перебування на спеціальних військових зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 22.08.1987р. по 20.10.1987р. обчислена у загальній сумі 1704,16грн., в тому числі: серпень 1987р. 221,74руб., вересень 1987р. 974,31руб.; жовтень 1987р. 508,11руб.. В обсязі наданих на експертне дослідження документів пенсія ОСОБА_1 з 01.01.2012р. обчислюється з розрахункового розміру заробітку в зоні відчуження в сумі 1056,84руб..

Оцінюючи зібрані докази по справі, суд критично оцінює доводи представників відповідача щодо правильності нарахування заробітної плати ОСОБА_1 , оскільки вони суперечать висновку судово-економічної експертизи та спростовуються зібраними доказами в їх сукупності. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що обставини викладені позивачем ОСОБА_1 в обґрунтування позову знайшли своє часткове підтвердження в матеріалах справи, а отже позовна заява ОСОБА_1 до ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання «Азот» про зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позовні вимоги задоволені частково, позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, у зв`язку із чим судові витрати у розмірі 243,60грн. (відповідно до ставок судового збору, встановлених Законом України «Про судовий збір» в редакції від 28.12.2014р.) згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ПрАТ «СО «Азот» в дохід держави. Крім того, відповідно до п.4 ч.3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Сплата позивачем ОСОБА_1 вартості проведення судово-економічної експертизи у розмірі 6620грн. документально підтверджена матеріалами справи (Т.2 а.с. 11), у зв`язку з чим витрати у розмірі 6620грн. підялагють стягненню на корить позивача ОСОБА_1 з відповідача ПрАТ «СО «Азот».

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання «Азот» про зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати за час праці по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із урахуванням розсекречених у 1988-1989 роках нормативних документів, які регулюють умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників, які зайняті на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме 100% підвищення тарифної ставки із урахуванням кратності та премії в розмірі 60% на підвищену тарифну ставку відповідно до довідки №179/1/13804 від 28.10.2014р., задовольнити частково.

Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке об`єднання «Азот» провести перерахунок заробітної плати за час перебування ОСОБА_1 на спеціальних військових зборах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 22.08.1987р. по 20.10.1987р. та видати довідку про фактичну заробітну плату за цей період, відповідно до висновків судово-економічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф.. М.С. Бокаріуса №8059 від 27.12.2016р..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» (, ІПН 43, що знаходиться за адресою: 93403, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд.5) на користь держави судовий збір у розмірі 243,60грн..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» (, ІПН 43, що знаходиться за адресою: 93403, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд.5) на користь ОСОБА_1 витрати за проведення судово-економічної експертизи у розмірі 6620грн..

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд , шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя