Справа № 761/5144/17
Провадження № 2/761/3798/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.

за участю представника відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором, -

В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява.

В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № від 28.11.2011 року в розмірі 21 790,01 гривень.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.11.2011 року між відповідачем та ПАТ «ОТП Банк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № , за яким банк надав відповідачу споживчий кредит, а відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, що визначені договором до 28.09.2012 року. З метою контролю за цільовим використанням кредиту, банк перерахував визначені п.1.1 цього договору суми кредиту на користь продавців в рахунок оплати товару та послуг, що передбачено п.1.2.2 кредитного договору. Окрім того, згідно розділу 2 (пункти 2.1 - 2.28) ОСОБА_2 було відкрито картковий рахунок в гривнах та видано кредитну картку типу MasterCard Standard.

Як зазначає позивач, з боку Банку були виконані умови договору та надані кошти в користування, однак відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 18.01.2017 року становить: заборгованість за кредитом - 20 696,75 грн., відсотки за користування кредитом - 1 093,26 грн., разом 21 790,01 грн.

У відповідності до положень Договору факторингу №22/12/14/3 від 22.12.2014 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за кредитним договором, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача не з'явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що позивачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили про отримання відповідачем кредитних коштів. Окрім того представник просить застосувати строк позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши представника відповідача, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 28.11.2011 року між ОСОБА_2 (далі - Позичальник) та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - Банк) був укладений Договір про надання споживчого кредиту № .

За даним договором Банк надав Позичальнику кредит у загальній сумі 3 465,93 грн. зі сплатою процентної ставки в розмірі 0,01% річних для придбання товару та послуг строком повернення до 28.09.2012 року (п.1.1, п.1.2.1, п.1.3.1 Договору).

Відповідно до п. 2.2, п.2.2.1 Договору, за умови належного виконання позичальником умов кредитного договору та прийняття банком позитивного рішення щодо надання держателю кредиту, банк: відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типу MasterCard Standard, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

На підставі Договору факторингу №22/12/14/3 від 22.12.2014 року до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за кредитним договором № від 28.11.2011 року, укладеним з ОСОБА_2 на загальну суму 21 790,01 грн.

Представник позивача в позовній заяві зазначив, що Банком належним чином виконані зобов'язання та надані кошти відповідачу. Проте, матеріали справи не містять жодних письмових доказів на підтвердження виконання з боку Банку обов'язку надання коштів та суми наданих коштів.

В той же час представник відповідача в судовому засіданні категорично заперечив отримання коштів відповідачем.

Також варто зауважити, що за умовами Договору, ОСОБА_2 мало бути надано кредит в розмірі 3 465,93 грн., а в позовній заяві представником позивача зазначено, що заборгованість за тілом кредиту становить - 20 696,75 грн. Суду не надано доказів що за умовами договору збільшено розмір кредитної заборгованості. Суд визнавав явку представника позивача в судове засідання обов'язковою, проте представник на виклик суду не з'явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність.

Крім того, представником позивача не надано до матеріалів справи розрахунок заборгованості, тому суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахувань, зазначених в позовній заяві.

Позивач в позові вказує, що згідно розділу 2 (пункти 2.1.-2.28) ОСОБА_2 було відкрито картковий рахунок в гривнях та видано кредитну картку типу MasterCard Standart.

Однак, Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту отримання Відповідачем вказаної кредитної картки. Представник в судовому засіданні заперечував факт отримання картки та її використання.

В матеріалах справи не міститься номеру рахунку кредитної (банківської) картки, дати вручення Відповідачу картки, строку дії картки.

Також суд не може взяти до уваги на підтвердження надання кредитних коштів виписку по особовому рахунку відповідача, оскільки суду не надано доказів отримання відповідачем кредитної карти та копія кредитного договору не містить зазначення номеру рахунку.

Отже, як встановлено судом, позивачем в обґрунтування позовних вимог, не надано доказів надання кредиту відповідачеві, а також належного розрахунку заборгованості, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Так як суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.525,526,549,1048 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 159, 212,214,215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Сторона, яка не була присутня при проголошенні рішення може його оскаржити протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула