Справа № 645/1484/16-ц
Провадження № 2/645/131/17
РІШЕННЯ

Іменем України

08 червня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна Страхова Компанія» про відшкодування шкоди, завданої майну шляхом стягнення суми страхового відшкодування, моральної шкоди, третя особа: ОСОБА_3, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконною відмову Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна Страхова Компанія» (надалі ТДВ «МСК») виплатити ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 49 000,00 грн.; стягнути з ТДВ «МСК» невиплачену суму страхового відшкодування у розмірі 49 000,00 грн., 800,00 грн. за проведення оцінки матеріального збитку, нанесеного внаслідок ДПТ; 24 500,00 грн. моральної шкоди. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 05.02.2015 року о 19 год. 30 хв. на автошляху Харків-Київ-Довжанський сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля АЗЛК 21412, номерний знак Б 7982, який належить ОСОБА_4, і яким керував ОСОБА_3, та автомобіля Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4, як власника транспортного засобу, була застрахована ТДВ «МСК» на підставі полісу АІ 2048915 від 05.01.2015 року, п. 4 якого встановлена страхова сума за шкоду, заподіяну майну 50 000,00 грн., з яких 1000,00 грн. франшиза. Згідно звіту про оцінку майна від 30.12.2015 матеріальний збиток, який заподіяно внаслідок ДТП колісному транспортному засобу марки Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1, становить 116 416,66 грн. 06.02.2015 року ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «МСК» з повідомленням про ДТП, а також 06.02.2015 року в свою страхову компанію «Мега-Гарант» (поліс № АС/1873519) з повідомленням про ДТП. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.11.2015 року встановлено, що водій ОСОБА_3, який керував автомобілем АЗЛК 21412, номерний знак Б 7982, при обгоні автомобіля не впорався з керуванням і його занесло на смугу зустрічного руху, де і сталося ДТП з автомобілем Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1. ОСОБА_3 визнав факт, що в його діях було порушення Правил дорожнього руху України. В той же час в діях водія ОСОБА_2 в даній дорожній ситуації порушень Правил дорожнього руху України не встановлено, що підтверджується постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20.08.2015 року. ОСОБА_2 неодноразово звертався до ТДВ «МСК» з вимогою про страхове відшкодування (вих. № 2151 від 03.09.2015 року), проте страхова компанія по закінченню 90 днів не виплатила страхове відшкодування. 15.03.2016 року за № 386 ТДВ «МСК» остаточно відмовило у виплаті страхового відшкодування позивачу, посилаючись на те, що постанови суду та встановлені ними факти, визнання своєї вини водієм ОСОБА_3, є недостатніми для виплати страхового відшкодування ОСОБА_2 Крім відшкодування завданої майнової шкоди, позивач просить стягнути на свою користь моральну шкоду, посилаючись на те, що він є інвалідом 2-ої групи, в нього хворе серце та йому проходити курси лікування у лікарні та на денному стаціонарі, а перед тим проходити відповідні обстеження. Його дружина хвора на рак і потребує постійної хіміотерапії. Незаконні дії ТДВ «МСК» щодо невиплати страхового відшкодування, завдають йому моральну шкоду через те, що він не може зробити ремонт автомобіля та користуватися ним для свого лікування та лікування членів своєї родини.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник ТДВ «МСК» ОСОБА_6 проти позову заперечував. В своїх запереченнях відповідач посилався на те, що до ТДВ «МСК» 06.02.2015 року від страхувальника забезпеченого транспортного засобу Москвич 21412, номерний знак Б7982ХК, ОСОБА_3 надійшло письмове повідомлення, в якому зазначалося про ДТП, яке сталося 05.02.2015 року внаслідок виїзду автомобіля ОСОБА_7, номерний знак НОМЕР_2, на зустрічну смугу. Також 06.02.2015 року надійшло повідомлення від водія ОСОБА_2, в якому зазначалося, що ДТП сталося під час руху автомобіля ОСОБА_7 номерний знак НОМЕР_2 своєю полосою руху внаслідок виїзду на зустрічну смугу автомобіля Москвич 21412, номерний знак Б7982ХК. Отже пояснення водіїв про обставини ДТП були діаметрально протилежними. 30.04.2015 року кримінальне провадження за фактом вказаної ДТП було закрите постановою слідчого в звязку з відсутністю в діях учасників ДТП ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Проте копія постанови була направлена слідчим до відповідного відділу ДАІ для складання протоколу про притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності згідно ст.124 КУпАП. Рішення слідчого було вмотивоване протоколом огляду місця події, схеми ДТП та показами свідків. В той же час при розгляді справи про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_3 визнав той факт, що саме він під час обгону не впорався з керуванням, його автомобіль Москвич 21412, номерний знак Б7982ХК, виїхав на смугу зустрічного руху через, що і сталося зіткнення. Поряд з цим під час розгляду справи були допитані свідки, які знайшлися після спливу значного перебігу часу після ДТП завдяки оголошенню у пресі, наданим ОСОБА_2, які підтвердили ці обставини. За таких обставин, постанову суду щодо відсутності в діях водія ОСОБА_2 порушень Правил дорожнього руху України ТДВ «МСК» вважає такою, що винесена з грубим порушенням норм законодавства, судом не вжито заходів щодо повного, всебічного та обєктивного розгляду всіх обставин справи, не надано належну оцінку доказам по справі, не перевірено відповідність пояснень осіб шляхом призначення і проведення автотехнічного дослідження. Таке дослідження було проведено експертом на замовлення ТДВ «МСК». Відповідно до висновків транспортно-трасологічного експертного дослідження від 29.02.2016 року встановлено недостовірність показів ОСОБА_2 щодо настання події ДТП внаслідок виїзду автомобіля Москвич 21412, номерний знак Б7982ХК, на смугу зустрічного руху, з врахуванням чого ТДВ «МСК» вважає, що саме ОСОБА_2 порушив п.п.1.5, 12.1 Правил дорожнього руху України та відмовило йому у виплаті страхового відшкодування через відсутність страхової події.

3-тя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не подав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Встановлено, що 05.02.2015 року, приблизно о 19:30 год., на автодорозі поворот с.Елітноє + 192 км 2 м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля АЗЛК (Москвич) 21412, номерний знак Б 7982 21412, під керування ОСОБА_3, в результаті пригоди вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою слідчого СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 30.04.2015 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000368 від 14.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди закрито у звязку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення. Копія постанови надіслана до органів ДАІ для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення п.1.5,12.1 Правил дорожнього руху України згідно ст.124 КУпАП, а.с.6-8 справа №645/5514/15.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.08.2015 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності згідно ст.124 КУпАП закрито у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, а.с. 8.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.11.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а.с.11. Із змісту зазначеної постанови вбачається, що судом встановлено, що 05.02.2015 року, приблизно о 19:30 год., ОСОБА_3, керуючи автомобілем АЗЛК (Москвич) 21412, номерний знак НОМЕР_3, на автодорозі поворот с.Елітноє + 192 км,2 м не виконав вимоги п.1.5 Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з автомобілем Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, чим заподіяв матеріальні збитки.

Вказана постанова не скасована в установленому законом порядку та відповідно до вимог ч.4 ст.61 ЦПК України має преюдиційне значення по справі щодо цивільно-правових наслідків дій ОСОБА_3 під час дорожньо-транспортної пригоди.

На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна Страхова Компанія» (надалі ТДВ «МСК») відповідно до договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ /2048915 від 05.01.2015 року, строк дії якого встановлено до 07.01.2016 року), а.с.6.

Відповідно до цього договору ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) встановлено в розмірі 50 000 грн., франшиза встановлена в розмірі 1 000 грн.

У відповідності до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страхових відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду , яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

При цьому положеннями ст.6 зазначеного Закону під страховим випадком розуміється дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

За ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).

Згідно зі ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не повязане з виконанням цими особами обовязків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобовязання.

Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобовязання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст. 1187 ЦК України).

З врахуванням наведеного вище, у звязку із завданням шкоди автомобіля Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1, який є власністю позивача ОСОБА_2, внаслідок винних дій водія автомобілю АЗЛК (Москвич) 21412, номерний знак НОМЕР_3, ОСОБА_3 у останнього настає цивільно-правова відповідальність щодо відшкодування завданої позивачу матеріальної шкоди. Як слід, подія дорожньо - транспортної пригоди за участю автомобіля Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 та АЗЛК (Москвич) 21412, номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_2 у розумінні ст.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є страховим випадком.

Відповідно до ст.29 вказаного Закону у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Вартість матеріальних збитків, що нанесено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 відповідно до висновку автотоварознавця від 30.12.2015 року становить 139 700 грн., а.с. 16-18.

У звязку з вищезазначеним з ТДВ «МСК» підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 49 000 грн., тобто в межах ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну, за виключенням суми франшизи в 1 000 грн.

Відшкодування витрат ОСОБА_2 за послуги автотоварознавця в розмірі 800 грн. положеннями договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ /2048915 від 05.01.2015 року) та ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачена, а тому в задоволенні позову в цій частині суд відмовляє.

Крім того, ОСОБА_2 з посиланням на положення ст.23 ЦК України, ст.ст.1,10,15,22 Закону України «Про захист прав споживачів» було заявлено вимоги про стягнення з ТДВ «МСК» моральної шкоди 24 500 грн., завданої незаконними діями щодо невиплати страхового відшкодування. Вирішуючи позов в цій частині суд зазначає таке. Правовідносини, що існують між сторонами, є зобовязальними. У разі порушення зобовязання моральна шкода може відшкодовуватися лише тоді, якщо це встановлено договором або законом (ст.611 ЦК України). В звязку з зазначеним суд виходить з того, що між сторонами існують договірні відносини, які врегульовані законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ЦК, норми статей 625, 992 якого не передбачають такого виду відповідальності страховика, як відшкодування моральної шкоди. Можливість відшкодування моральної шкоди у таких правовідносинах не передбачена і в укладеному договорі обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ /2048915 від 05.01.2015 року). За таких обставин в задоволенні вимог ОСОБА_2 про стягнення з ТДВ «МСК» моральної шкоди, спричиненої неналежним виконанням зобовязань щодо сплати страхового відшкодування, суд відмовляє.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України. Загальна сума задоволених позовних вимог становить 49 000 грн., судовий збір з яких повинен був бути сплачений фізичною особою позивачем, звільненим від сплати судового збору при подані позову як інвалід ІІ гр., у розмірі 1600 грн., з врахування чого судовий збір підлягає стягненню на користь держави з відповідача ТДВ «МСК».

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 625, 992, 1187,1188, 1192 ЦК України, ст.6, 22, 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.ст. 3,10, 11, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна Страхова Компанія» про відшкодування шкоди, завданої майну шляхом стягнення суми страхового відшкодування, моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна Страхова Компанія» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування 49 000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна Страхова Компанія» на користь держави судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області на рішення суду подається через Фрунзенський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий- суддя