Справа №592/9052/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/963/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Різниченко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 квітня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Сумської міської ради про відібрання дитини, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом і свої вимоги обґрунтувала тим, що 27 січня 2012 року між нею і ОСОБА_3 було укладено шлюб, 28 червня 2012 року в них народився син ОСОБА_6. З серпня 2015 року подружні відносини між ними припинені. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 лютого 2016 року шлюб між сторонами по справі було розірвано. З липня 2016 року вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Це двохкімнатна квартира, в якій одна з кімнат обладнана для дитини. Вона працює, має постійний заробіток. Дитина влаштована до дитячого садка «Волошка». Після розірвання шлюбу відповідач чинить їй перешкоди у спілкуванні з дитиною. 02 липня 2016 року відповідач забрав дитину з дитячого садка і до цього часу дитина проживає з ним. Вона не може навіть спілкуватися з сином, відповідач не відповідає на її дзвінки. З цього приводу вона зверталася до Служби у справах дітей Сумської міської ради, Сумського відділу поліції. Відповідачем та колом його знайомих розповсюджується неправдива інформація щодо неї, її умов проживання та її дитини. Вважає, що в інтересах дитини проживати саме з нею, а не з його батьком, оскільки вона може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток дитини. Протягом всього часу з моменту розірвання шлюбу син постійно вказує на своє бажання жити разом з нею у звязку з тим, що дуже до неї привязаний. Проживання сина разом з нею відповідає інтересам дитини. З питанням визначення місця проживання дитини вона зверталася до Служби у справах дітей, але це питання в добровільному порядку не вирішено. Крім того, ОСОБА_3 самочинно, без її згоди змінив місце проживання сина, тому відповідно до ст.162 СК України в судовому порядку їй необхідно вирішити питання про негайне відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Позивач вважає необхідним відповідно до ст.182 СК України вирішити питання про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким негайно відібрати дитину ОСОБА_3 у відповідача ОСОБА_3 і повернути за попереднім місцем проживання, визначити місце проживання дитини з нею, стягувати з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_5 задоволено частково.

Визначено місце проживання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матірю дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Зобовязано стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зобовязано стягувати аліменти з дня набрання законної сили рішенням суду до повноліття дитини на користь матері ОСОБА_5

В іншій частині позову відмовлено за необгрунтованістю.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 551 грн.20коп. в відшкодування судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 551 грн.20коп. судового збору (за вимогу про відібрання дитини).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 640 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 квітня 2017 року скасувати і ухвалити нове, яким визначити постійне місце проживання з батьком дитини ОСОБА_3 за адресою : м. Суми, с. Піщане, провулок Луговий, 3.

В судове засідання відповідач та його представник ОСОБА_4 не зявилися, із заяви про відкладення розгляду справи, поданої ОСОБА_4 не зрозуміло хто з них їде у відрядження і докази цього не надано, також заявником пропонується відкласти розгляд справи на строк понад два місяці. Тому враховуючи дані обставини та діючи в інтересах дитини колегія суддів вважає за можливе розглядати справу без осіб, що не зявилися в судове засідання.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_5, її представника ОСОБА_7, представника служби у cправах дітей ОСОБА_8, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги суд взяв до уваги покази свідків, висновок Служби у справах дітей Сумської міської ради та характеристики позивачки.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого суду, так як він є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам і вимогам закону.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони з 27 січня 2012 року перебували у шлюбі, у них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 лютого 2016 року шлюб між сторонами розірваний. Сторони припинили подружні відносини та спільне ведення господарства з серпня 2015 року, і за взаємною згодою батьків дитина ОСОБА_3 залишився проживати з позивачем ОСОБА_5

Дитина ОСОБА_3 протягом липня - серпня 2016 року проживав з відповідачем та його батьками в с. Н.Піщане, але позивач бачилася з сином, брала його на вихідні дні. З 01 вересня 2016 року дитина проживала з матірю в двохкімнатній квартирі АДРЕСА_1, дитина була оформлена до дитячого садочку «Волошка» в цьому ж районі, ОСОБА_3 протягом вересня 2016 року відвідував цей дитячий садок. В жовтні 2016 року відповідач забрав сина, згідно заперечень на позовну заяву відповідача з 20-х чисел жовтня дитина з матірю ОСОБА_5 не проживає. Як пояснила позивач в суді після жовтня 2016 року вона лише двічі бачилася з дитиною 05 листопада 2016 року та 31 грудня 2016 року і до цього часу вона не має можливості бачитися та спілкуватися з сином. Зі сторони відповідача та його батьків припинено з нею будь-яке спілкування, дитина проживає з відповідачем або його батьками.

Згідно з матеріалами перевірки Сумського відділу поліції позивач ОСОБА_5 неодноразово зверталася до Сумського відділу поліції з приводу того, що відповідач не повертає їй сина. З приводу перебування сина з позивачкою ОСОБА_3 також звертався до Сумського відділу поліції.

Ці обставини підтверджуються матеріалами перевірки Сумського відділу поліції від 28 вересня 2016 року, 18 вересня 2016 року, 10 вересня 2016 року, 30 серпня 2016 року, 02 липня 2016 року, 04 липня 2016 року. Позивач ОСОБА_5 має постійну роботу в м. Суми, працює продавцем у фізичної особи-підприємця ОСОБА_9, отримує заробітну плату. За місцем роботи позивач характеризується позитивно. Дитина ОСОБА_3 протягом вересня 2016 року відвідував дошкільний навчальний заклад №21 «Волошка», мати приводила і забирала дитину з дитячого садка, відвідувала батьківські збори, цікавилася життям дитини в ДНЗ, що вбачається з характеристики ДНЗ «Волошка» (а.с.52, 53).

ОСОБА_5 проживає в двохкімнатній квартирі АДРЕСА_2, яку вона винаймає у своїх родичів.

У висновку Служби у справах дітей Сумської міської ради зазначено, що спеціалістом служби у справах дітей 15 липня 2016 року обстежені умови проживання дитини за адресою АДРЕСА_3, встановлено, що для проживання дитини створені належні умови, а саме окрема кімната з дитячими меблями для відпочинку, збереження особистих речей, куточком для приготування занять та ігор; для дитини придбано одяг, взуття по сезону; санітарний стан помешкання відповідає нормі.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 СК України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до приписів ст. 10-11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи представника відповідача в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не було відкладено розгляд справи у звязку із перебуванням відповідача на лікарняному висновків суду не спростовують, оскільки і позивач і його представник були повідомлені про час і місце розгляду цивільної справи, перебування ОСОБА_3 на лікарняному не було підставою для відкладення розгляду справи, оскільки брати участь у справі мав право його представник, який також не зявився.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що висновок Служби у справах дітей Сумської міської ради щодо можливості визначення місця проживання малолітньої дитини з його матірю не відповідає дійсності тому, що не обєктивно було досліджене місце проживання позивачки, а саме не було зазначено на підставі яких документів вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 є безпідставними. Висновок Служби у справах дітей Сумської міської ради є вагомим доказом того, що дитина має проживати саме зі своєю матірю. Задовольняючи позовні вимоги частково судом першої інстанції було встановлено, а також з Висновку Служби у справах дітей Сумської міської ради (а.с.91) вбачається, що АДРЕСА_4 позивачка винаймає.

Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивачка веде негативний спосіб життя, а також у липні 2016 року ОСОБА_5 мала небезпечний круг спілкування є недоведеними відповідачем, а тому не можуть бути взяті до уваги колегією суддів.

Також, відповідачем по справі не доведений факт того, що проживання дитини з позивачкою може зашкодити розвиткові дитини, даних, які підтверджують це суду надано не було.

Однак, судом першої інстанції обґрунтовано було взято до уваги покази свідків, які стверджували, що між сторонами по справі були погані відносини, дитина сторін більше часу проживає з батьками відповідача, дослідив позитивні характеристики ОСОБА_5, висновок Служби у справах дітей Сумської міської ради та посилаючись на Конвенцію про права дитини, ратифіковану постановою Верховної ОСОБА_9 України від 27 лютого 1991 року, Закон України «Про охорону дитинства» врахував інтереси дитини та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Отже, суд першої інстанції належно оцінив докази та ухвалив рішення на основі повно і всебічно зясованих обставин справи. Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -