У Х В А Л А

Справа № 2-4832/10

№ 6/183/101/17

15 червня 2017 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду Подання державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до повного виконання ним своїх обовязків,-

встановив:

14 червня 2017 року державний виконавець Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням, про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до повного виконання ним своїх обовязків. Справа передана головуючому судді 15 червня 2017 року.

Вимоги мотивовані тим, що на виконанні у Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавчий лист № 2-4832/10 від 18 січня 2011 року виданий Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Виконавче провадження відкрито 06 жовтня 2015 року. Боржник є громадянином України, добровільно рішення суду не виконує, кошти на утримання дитини не сплачує. Факт несплати коштів підтверджується матеріалами виконавчого провадження, а саме: боржник продовжує не сплачувати аліменти. Боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, відомості щодо його працевлаштування відсутні. Заборгованість по сплаті аліментів згідно складеного розрахунку станом на 01 червня 2017 року складає 14541,13 грн. боржник викликався до Новомосковського МРВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо сплати заборгованості, попереджався про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України, але заходи щодо відшкодування заборгованості не вживає, що свідчить про те, що боржник ухиляється від сплати аліментів. У зв'язку з цим просить обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно п. 19 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ч. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, і якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

З аналізу зазначеної норми матеріального закону витікає, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобов'язань, але і ухилення від їх виконання.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.1 ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно обирати місце проживання в межах цієї території.

Заявником належними та допустимими доказами не підтверджено факт ухилення боржника від виконання своїх обов'язків. В матеріалах даного подання відсутні будь-які дані щодо наявності підтвердження про належне вручення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження, не надано доказів того, що боржник належним чином викликався до виконавчої служби з приводу виконання зазначеного виконавчого листа, не надано розрахунку заборгованості, не надано підтвердження попередження боржника про кримінальну відповідальність встановлену ст. 164 КК України, тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні Подання державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до повного виконання ним своїх обовязків відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.О. Парфьонов