АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3388/17 Справа № 186/1767/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участі секретаря Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення процентів від суми позики,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про поновлення строку звернення до суду та стягнення процентів від суми позики.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року було задоволено позов ОСОБА_4 Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму боргу в розмірі 60 000 грн. та 600 грн. в рахунок повернення судових витрат, а всього стягнуто 60 600 грн. У виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист №186/136/15-ц від 26 лютого 2015 року. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2016 року було замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 31 жовтня 2015 року, на - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 по виконавчому листу №186/136/15-ц від 26 лютого 2016 року, виданому Першотравенським міським судом Дніпропетровської області. 18 травня 2016 року було видано свідоцтво про право на спадщину, за яким спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є він - ОСОБА_2 Вищезазначеним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року з ОСОБА_3 стягнуто основну суму боргу (позики) в розмірі 60 000 грн., але умовами розписки передбачено також з виплатою 2 000 грн. за кожний місяць користування боргом. Таким чином, вважає, що проценти від суми позики станом на грудень 2016 року включно становлять: 2 000 грн. х 60 = 120 000 грн. У звязку з цим, просив суд стягнути з відповідача на його користь 120 000 грн. проценти від суми вищезазначеного договору позики за період з 28 січня 2012 року по грудень 2016 року включно, згідно боргової розписки від 28 січня 2012 року та судові витрати по справі.

14 лютого 2017 року представник позивача подав суду заяву про поновлення строку на звернення до суду зі вказаними позовними вимогами (а.с.41).

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Поновлено ОСОБА_2 строк звернення до суду за захистом порушеного права. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 09 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобовязанні є боржник і кредитор.

Пунктом 2 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Спадкування - це перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається після смерті фізичних осіб, і тільки вони можуть бути спадкодавцями. У законі закріплюється традиційний для цивільного права підхід, згідно з яким до складу спадщини належать усі права та обов'язки спадкодавця. Їх перехід до спадкоємця здійснюється у порядку правонаступництва. Спадкове правонаступництво має універсальний характер. Це означає, що спадкоємець спадкує всі права і обов'язки спадкодавця, за винятком тих, які за своєю природою не можуть бути передані іншій особі. Спадкоємець не може частково прийняти спадщину або частково відмовитися від неї.

Склад спадщини має певні особливості: у порядку спадкування переходять лише ті права та обов'язки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; права та обов'язки спадкодавця переходять до правонаступників як єдине ціле з урахуванням усіх забезпечувань та обтяжень.

Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не установлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, якщо вони нерозривно пов'язані з його особою й у зв'язку з цим не можуть бути виконані іншою особою.

Обєктом спадкових правовідносин є склад спадщини, тобто права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (її ще називають «спадкове майно» або «спадкова маса»). Законодавець передбачає низку особливостей переходу майнових прав спадкодавця, а саме - право на стягнення неустойки (штрафу, пені) у зв'язку з невиконанням боржником спадкодавця своїх договірних обов'язків, яка була присуджена судом спадкодавцеві за його життя (ч.2 ст.1230 ЦК України).

Згідно ст.1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов'язаннях. До спадкоємця переходить право на стягнення неустойки (штрафу, пені) у зв'язку з невиконанням боржником спадкодавця своїх договірних обов'язків, яка була присуджена судом спадкодавцеві за його життя. До спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

Зі змісту вказаної статті слідує, що, зокрема, право на стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. ст. 549 - 552 ЦК України) переходить у спадщину лише тоді, коли було прийняте відповідне судове рішення на користь спадкодавця, яке не було виконане до настання його смерті. Такий порядок успадкування зазначеного майна пояснюється прагненням законодавця не допустити виникнення суперечок між спадкоємцями і боржниками спадкодавця.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

З матеріалів справи вбачається згідно розписки 28 січня 2012 року ОСОБА_3 взяв в борг у ОСОБА_4 гроші в сумі 60 000 грн., які зобовязався сплатити в строк до 28 березня 2012 року з виплатою 2000 грн. за кожний місяць користування боргом (а.с.28).

Заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму боргу в розмірі 60 000 грн. та в рахунок повернення судових витрат у справі 600 грн., а всього стягнуто 60 600 грн. (а.с. 25, 26,).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2015 року вказане заочне рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року залишено без змін (а.с.10, 11).

У справі судом було видано виконавчий лист №186/136/15-ц, який знаходився на виконанні у державного виконавця Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с.12, 13).

З матеріалів справи вбачається стягувач ОСОБА_4 помер 31 жовтня 2015 року (а.с.49).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 травня 2016 року державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, спадкоємцями майна ОСОБА_4, померлого 31 жовтня 2015 року, яке складається з 1/4 частки квартири АДРЕСА_1, є його батько ОСОБА_2 та його мати ОСОБА_5, по 1/2 частці кожний (а.с.37).

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2016 року заяву відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського ГТУЮ у Дніпропетровській області задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ОСОБА_4, який помер 31 жовтня 2015 року, на ОСОБА_2 по виконавчому листу №186/136/15-ц від 26 лютого 2015 року, виданому Першотравенським міським судом Дніпропетровської області (а.с.12, 13).

Отже, ОСОБА_2 є спадкоємцем після смерті стягувача ОСОБА_4, і ухвалою суду було замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ОСОБА_4, який помер 31 жовтня 2015 року, на ОСОБА_2 по виконавчому листу №186/136/15-ц, виданому у виконання заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року, яким було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму боргу в розмірі 60 000 грн.

Слід зазначити, з вищевказаного заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року вбачається, вимоги про стягнення з ОСОБА_3 процентів від суми позики за користування коштами ОСОБА_4, за життя, не заявлялися та рішенням суду не стягувалися.

Тобто, за життя спадкодавця ОСОБА_4 за рішенням суду на його користь з ОСОБА_3 не стягувалися проценти від суми позики, вказані суми присуджені йому не були.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог спадкоємця ОСОБА_2 про стягнення процентів від суми позики, які він просив стягнути з відповідача на його користь після смерті спадкодавця ОСОБА_4, оскільки проценти від суми позики не були присуджені спадкодавцеві ОСОБА_4 за його життя.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції не перевірив належним чином доводи позивача та не надав їм належної правової оцінки є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до тлумачення норм права, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду апелянтом не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, - У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді