Справа № 595/708/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2017

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Содоморою Р.О.,

при секретарі Пастушаку І.Д.,

з участю позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3,

представник відповідача ОСОБА_4- ОСОБА_5,

представника ОСОБА_6 сільської ради ОСОБА_7,

представника ПП «Земельні справи» ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_6 сільської ради, ПП «Земельні справи» про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_6 сільської ради, ПП «Земельні справи» про зобовязання ОСОБА_4 та ОСОБА_9 забрати огорожу із металевої сітки з її земельної ділянки та перемістити її в бік земельної ділянки, якою вони користуються в межах стежки, по якій межа і проходила, мотивуючи тим, що відповідачі порушили її право власності на землю.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали, суду пояснили, що у 2009 році позивачка приватизувала свої земельні ділянки, про що отримала Державні акти на право власності на земельну ділянку. У державному акті вказані розміри та конфігурація земельної ділянки ширина з однієї сторони становить 27,79 м,а з другої сторони 20,90 м. У 2016 році батько ОСОБА_4 - ОСОБА_9,- встановив огорожу із металевої сітки вздовж усієї межі і самовільно захопив частину її земельної ділянки шириною до 0,5 м. Експертиза,проведена у звязку із слуханням попередньої справи, як основна, так і додаткова встановили, що захоплення земельної ділянки згідно Державного акту ОСОБА_1 з боку ОСОБА_9 існує, площа накладення в межах 30 кв.м. Просять позов задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні позов заперечила, суду пояснила, що позивачка зазначає, що в 2016 році батько ОСОБА_4 , - ОСОБА_9,- встановив огорожу із металевої сітки вздовж усієї межі і самовільно захопив частину її земельної ділянки шириною до 0,5 м. Проте, в матеріалах справи відсутні докази щодо самовільного захоплення частини земельної ділянки шириною до 0,5 м. Прокіпчук Л.Д. Тому, даний факт про самовільне захоплення земельної ділянки ОСОБА_9 не є доведеним. Крім того, встановлення огорожі ОСОБА_9 відбувалося у присутності представника органу місцевого самоврядування. Позивачка посилається на висновки судової земельно-технічної експертизи, які були проведені по іншій справі № 595/863/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_9, третіх осіб: ОСОБА_6 сільської ради, ПП «Земельні справи» про зобовязання відновити межі та усунути перешкоди в користуванні земельної ділянки. Відповідно до висновку додаткової земельно-технічної експертизи від 25.07.2016 року №148/16-22 експерт зазначає, що захоплення земельної ділянки, згідно державного акту ОСОБА_1 з боку ОСОБА_9 існує. Площа накладення становить в межах 30 кв.м. Проте, в дослідженні експерт зазначає, що за рахунок земель сільської школи ОСОБА_6 сільська рада надала ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення ОСГ. Графічних документів щодо ширини, довжини земельної ділянки і її загальної площі, яка була передана в користування ОСОБА_1 із земель школи не надано, а тому точне визначення межі земельної ділянки і її площі встановити не вдається за можливе. Межові знаки в натуру (на місцевість) розробником технічної документації винесені не були. Співставивши контури плану меж з Державного акту на земельну ділянку ОСОБА_1 для ведення ОСГ з планом меж ділянки виконаних експертом, встановлено, що огорожа з металевої сітки, яку влаштував ОСОБА_9, накладається на земельну ділянку ОСОБА_1 по межі між співвласниками від 0,05 до 0,33 м. Згідно земельно-технічної експертизи від 11.09.2015 року експертом у висновку зазначається, що невідомо з якого часу, якою площею, конфігурацією та розмірами земельної ділянки почала користуватися ОСОБА_1, яка була надана в її користування за рахунок території школи. Також зазначає, що довжини ліній на схемі с. Жизномир можна визначити не точніше, як з точністю до 0,4 м. Відповідно до п.19 Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 року №513 для забезпечення необхідної точності відображення прийнятої облікової одиниці площі гранична похибка поворотних точок меж земельних ділянок відносно найближчих пунктів державної геодезичної мережі не повинна перевищувати: у м.Києві, Севастополі та містах обласного підпорядкування - 0,1 метра; в інших містах та селищах - 0,2 метра; у селах - 0,3 метра; за межами населених пунктів - 0,5 метра. Якщо взяти до уваги похибку поворотних точок меж земельних ділянок між ОСОБА_1 і ОСОБА_10, то відповідач чинить перешкоди у користуванні земельною ділянкою у відповідному місці 3 см. Відповідно до висновку експерта від 25.07.2016 р.(аркуш висновку 5) експертом зазначено, що план меж ділянки по межі між ОСОБА_1Д . та ОСОБА_11 відповідатиме плану меж ділянки відповідно до Державного акту в межах точності до 20 см. Проте, і похибка поворотних точок меж земельної ділянки з боку іншого суміжного землекористувача позивачки теж буде застосовуватися. Тому з боку ОСОБА_10, ОСОБА_9 площа накладення відповідно зменшується або взагалі відсутня. Просить в позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_6 сільської ради ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що самовільного захоплення відповідачами земельної ділянки позивачки не було здійснено, оскільки всі обміри здійснювалися в присутності представників органу місцевого самоврядування.

Представник відповідача ПП «Земельні справи» ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що вони здійснювали обміри земельних ділянок сторін, їхні обміри співпадають з обмірами експертизи, а тому вони діяли в рамках чинного законодавства та ніяких порушень не допустили.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він працював в ПП «Земельні справи» та здійснював обміри земельної ділянки позивачки.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 235211, вбачається, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,3862 га.

Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 1051/14-22 від 11.09.2015 року, що була проведена у справі № 595/863/14ц, вбачається, що встановити точну площу накладення земельної ділянки ОСОБА_9 на земельну ділянку ОСОБА_1 не вбачається за можливе із-за неточного масштабу 1:2000, в якому виконана Схема с.Жизномир Бучацького району та відсутності документів, інших матеріалів з розмірами, та площею земельної ділянки, яка була передана у користування ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель школи.

Отже, невідповідності межової лінії між земельними ділянками допущені з сторони ОСОБА_9 експертами відраховано орієнтовну площу накладення, що складає в межах 30 кв.м. по лінії розмежування земельних ділянок між ОСОБА_9 та ОСОБА_1

Станом на день дослідження по всій довжині ділянки між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 встановлена металева огорожа з оцинкованої сітки. Тільки в одному місці значиться межових знак в вигляді металевого штиря. Якщо його вважати за межовий знак, то відповідно до розмірів земельної ділянки згідно державного акту серії ЯИ № 235210, виданого ОСОБА_1 знак зміщений на 0,26 м. в сторону огорожі, згідно якої нібито проходить межова лінія між ОСОБА_1 та ОСОБА_9

Відповідно до Схеми с.Жизномир, враховуючи граничну точність масштабу 1:2000 та при копіюванні схеми і деформації паперового аркушу західна сторона межі ОСОБА_9, повинна бути довжиною в межах 204,00 м., а східна сторона межі повинна бути в межах 193,50 м. Згідно натурних обмірів західна сторона становить 224,43 м, східна-219,32. Ширина ділянки майже по всій її довжині повинна становити в межах 16,50м., а вона становить більше 1700м. В кінці ділянки ширина її становить 20,2м., що ніяк не відповідає розмірам ділянки згідно схеми с.Жизномир 1963 року. Можна припустити, що ОСОБА_9 було зайнято частину земельної ділянки орієнтовною площею до 0,0450 га з північної сторони за рахунок болотистої місцевості та зі східної сторони за рахунок території школи, яка пізніше перейшла в користування ОСОБА_1

Згідно висновку експерта за результатами проведення додаткової експертизи № 148/16-22 від 25.07.2016 року, вбачається, що захоплення земельної ділянки, згідно Державного акту ОСОБА_1 з боку ОСОБА_9 існує. Площа накладення становить в межах 30 кв.м.

Таким чином, як вбачається із висновків експерта, експерт припускає, що мало місце захоплення земельної ділянки з боку ОСОБА_4 і площа даного захоплення може становити до 30 кв.м.

За правилами ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Статтями 106-107 ЗК України, передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Як вбачається із позовної заяви позивачка просить зобовязати відповідачів пересунути металеву огорожу на стежку, що знаходилась між земельними ділянками сторін, проте позивачем не надано і в ході судового розгляду, судом не здобуто належних та допустимих доказів того, що межа між земельними ділянками повинна знаходитись саме там. Крім того, позивачем не конкретизовано на яку саме відстань вона просить суд зобовязати відповідачів перемістити огорожу.

Також з наданих суду експертних висновків вбачається, що точну площу накладення встановити не вдалось, встановлено лише граничні розміри в яких може бути таке накладення.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене, оцінюючи докази у їх сукупності суд приходить до переконання, що в позові слід відмовити у звязку з недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст.ст.ст.10,11,60,209,212-215,218,223 ЦПК України, ст.ст. 91,106,107,152 ЗКУкраїни, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_6 сільської ради, ПП «Земельні справи» про зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_13