РІШЕННЯ

іменем України

"25" жовтня 2017 р. 145/1541/17

2/145/839/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Віценко К.А.,

позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 31 серпня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі. ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них народилась донька ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2 року в них народилась донька ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_3 року в них народився син ОСОБА_5.

Діти проживають з нею і перебувають на її утриманні. Шлюб між нею та відповідачем не розірвано, але добровільно надавати кошти на утримання дітей він відмовляється, тому вона вимушена звернутись до суду з даною заявою.

Вона позбавлена можливості працювати, так як перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трьохрічного віку. Їй одній важко забезпечити дітей самим необхідним і забезпечувати її власну життєдіяльність. Відповідач працює токарем в ТОВ «Еко-Ніка» с. Строїнці, отримує заробітну плату і може допомагати їй в утриманні їхніх дітей. Доходи відповідача мінливі та нерегулярні, тому вона вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі і має можливість сплачувати аліменти в розмірі 3000 ( три тисячі) гривень щомісячно на утримання трьох дітей.

Такий розмір аліментів не погіршить матеріального становища відповідача і є реальним для нього. Інших утриманців у відповідача немає.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти, в розмірі 3000 ( три тисячі) гривень щомісячно, на трьох дітей, а саме: на утримання доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, до їх повноліття, починаючи з дня подачі даної заяви.

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць звернути до негайного виконання . В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги змінила, просить стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей по 750 гривень на кожну дитину, пояснила, що вона власної нерухомості, транспортних засобів немає. Вона та діти здорові. Їй призначили одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 40000 гривень, допомогу по догляду за дітьми не отримує.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, пояснив, що він хворіє, у нього хворе серце та спина. Він працює токарем в ТОВ "Еко-Ніка, його середній заробіток 3200-3500 гривень в місяць, у нього є автомобіль "Форд-Ескорд" 1989 року випуску, має будинок, який йому заповідано бабусею в АДРЕСА_1, де він і прописаний.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі.

В шлюбі у них народилася діти: ІНФОРМАЦІЯ_1 року донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року син - ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.2-4).

Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, що стверджується довідкою про склад сім'ї № 490 від 15.09.2017 року (а.с.6) та актом обстеження житлово-побутових умов від 27.09.2017 року (а.с. 7).

Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків.

Як зазначено у статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 р." прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років на даний час становить 1426 грн. з 1 грудня - 1492 грн. в місяць, для дітей віком від 6 до 18 років на даний час становить 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Позивачка ОСОБА_1 не працює, доглядає за сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач ОСОБА_2 працездатний, має постійне місце роботи, працює в ТОВ "Еко-Ніка" с. Строїнці - токарем", його середня заробітна плата становить 3200-3500 грн., а відтак сплата аліментів в погодженому сторонами розмірі є обґрунтованою.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 223, 367 ЦПК України, ст.ст.180-182, 184 СК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 750 (сімсот п'ятдесят) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 29 вересня 2017 року до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в прибуток держави в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць в межах платежу допустити до негайного виконання.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення рішення.

Суддя Кіосак Н. О.