Справа № 464/2347/17
пр.№ 2/464/910/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2017 року Сихівський районний суд м. Львова

у складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Лобко А.С.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

06.04.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.09.2016 року померла ОСОБА_4, яка заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 Проте, остання своєчасно не звернулася до нотаріуса через те, що не знала про порядок прийняття спадщини.

В судове засідання 14.06.2017 року позивачка не зявилася, подавши заяву про розгляд позову без її участі. В судових засіданнях 28.04.2017 року та 29.05.2017 року позивачка підтримала позовні вимоги.

Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на те, що є достатні підстави для визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини.

Представник відповідача в судове засідання 14.06.2017 року не зявилася, надавши заяву про розгляд позову без її участі. В судовому засіданні 28.04.2017 року представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, зазначаючи про відсутність поважних причин пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини.

Заслухавши позивачку та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

На підставі свідоцтва про право власності на квартиру № Г-22853 від 04.05.2000 року ОСОБА_4 має на праві спільної сумісної власності разом з ОСОБА_5 квартиру загальною площею 53,60 кв.м. за адресою: м. Львів, пр-кт Червоної Калини, 82/93.

22.05.2016 року помер ОСОБА_5, 12.09.2016 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвами про смерть І-СГ № 423561 та І-СГ № 439726 відповідно.

За своє життя ОСОБА_4 заповіла все належне їй майно позивачці, що підтверджується заповітом, що нотаріально завірений 28.07.2016 року та зареєстрований в реєстрі за № 786.

Таким чином, позивачка є спадкоємцем за заповітом на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_4

Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини передбачено строк шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з пропуском встановленого законом строку, що підтверджується поясненнями позивачки, її представника, а також листом нотаріуса від 16.03.2016 року № 54/01-16.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України суд, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року зазначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті.

В ст. 137 ЦПК України зазначено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов`язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Позивачка та її предствник не надали суду доказів того, що передбачений законом строк для прийняття спадщини було пропущено позивачкою з поважних причин.

В позовній заяві позивачка посилається на те, що не звернулася до нотаріуса через свою юридичну необізнаність у питаннях спадкування. Проте, юридична необізнаність позивачки не може бути визнана поважною причиною. Закони, інші нормативно-правові акти, судові рішення є доступними для ознайомлення всіма громадянами, і можливість обізнаності людини про те чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання такої людини.

В судовому засіданні позивачка та її представник зазначали про те, що позивачка перебувала за кордоном, що також, на думку позивачки, є поважною причиною пропуску строку. Проте, суд не може погодитись з таким посиланням. З матеріалів справи вбачається, що починаючи з 12.09.2016 року (з дня відкриття спадщини) позивачка перебувала за межами України з 09.03.2017 року по 10.03.2017 року, тобто лише два дні протягом передбачених законом шести місяців для прийняття спадщини. Посилання на перебування позивачки за кордоном 29.07.2016 року, 16.08.2016 року та 11.09.2016 року не мають значення для вирішення позову, оскільки мали місце ще до смерті ОСОБА_4, тобто до відкриття спадщини.

Посилання на те, що пропуск строку для прийняття спадщини становить лише чотири дні, не заслуговує на увагу, оскільки законодавець повязує можливість визначення додаткового строку лише з поважністю причин пропуску передбаченого законом строку, а не з тривалістю цього пропуску.

Будь-яких інших підстав вважати, що позивачка з поважних причин своєчасно не прийняла спадщину, не наведено та не доведено.

В п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи, що позивачкою в якості причин пропуску зазначено лише її юридичну необізнаністю та перебування за кордоном протягом двох останніх днів передбаченого законом строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що позивачка мала можливість своєчасно звернутися до нотаріуса і не звернулася з власної волі, тобто з причини, яка не повязана з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для позивачки на вчинення цих дій.

За таких обставин суд не вбачає законних підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України , ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст ст. 3, 10, 11, 27, 60, 137, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особам, які не були присутні під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Радченко Е. А.