Справа № 204/5127/17
Провадження № 2/204/1701/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20 вересня 2017 року м. Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Тітова І.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и л а:

21 серпня 2017 року до суду надійшла вищевказана позовна заява.

19 вересня 2017 року надійшла інформація про зареєстроване місце проживання сторін.

Із матеріалів позовної заяви випливає, що вона не відповідає вимогам, викладеним у ст.ст.119-120 ЦПК України, а саме:

- надані позивачем копії документів, що додаються до позовної заяви неякісні та не завірені належним чином;

- позивачем не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину;

- позивачу у позовній заяві необхідно уточнити виклад обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, та зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а саме позивач не зазначає підстави для зменшення розміру аліментів та не додає доказів про зміну його стану здоров'я, матеріального становища. Також позивач не вказує своє місце роботи та дані про його доходи;

- не залучено до участі у справі осіб, права яких можуть бути порушені при вирішенні спору по суті (а саме дружини позивача);

Згідно із ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно із ч.4 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

У позовній заяві всупереч вимогам п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, зокрема, не зазначено та не додано жодних доказів, які підтверджують, що позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі і у нього відсутні інші доходи, чи в наявності інші, передбачені Сімейним кодексом, обставини відповідно до ст.192 КК України за наявності передбаченої ч.3 ст.187 СК України, коли на підставі заяви одного з батьків аліменти можуть бути відраховані і тоді, коли загальна сума, яка підлягає відрахуванню на підставі заяви та виконавчих документів, перевищує половину заробітної плати, пенсії, стипендії, а також якщо з нього вже стягуються аліменти на іншу дитину.

Крім того, всупереч вимогам ст.ст.3, 119 ЦПК України зміст позовних вимог про зменшення розміру аліментів до 1/8 частини від заробітку не відповідає встановленому законом мінімуму, оскільки позивач просить визначити судовим рішенням розмір аліментів, який є меншим, ніж передбачений законом мінімум (ч.2 ст.182 СК України), крім того, в мінімальному передбаченому законом розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також необхідно зазначити, що п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України (1618-15). У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Також необхідно зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

У відповідності до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119,120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

Виходячи із вищевикладеного, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом уточнення позовних вимог, надання якісних та належним чином оформлених копій документів, що додаються до позовної заяви у відповідній кількості для сторін, та зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, викладену у позові та приведенням позовної заяви у відповідність до вищевказаних вимог.

Керуючись ст.ст.119-121 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків один день з дня отримання ухвали.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали суду у встановлений строк, заява буде вважатись неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Тітова