Дата документу 10.11.2017
Справа № 320/4277/17
Провадження № 2/320/2754/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2017 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Бахаєва І.М.,
при секретарі Фурсовій Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном та виселення,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 своєю власністю, а саме квартирою №41 у будинку №161, що розташована в місті Мелітополі Запорізької області по вул.. Інтеркультурній, шляхом виселення ОСОБА_2 з цієї квартири.
Позивачка в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, поштове відправлення повернулось з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».
У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене позивачу належним чином.
Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
ОСОБА_1 на праві приватної власності у порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_4 належить квартира АДРЕСА_2, про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину від 19.06.2009 року за реєстровим №3-1333 та копія заповіту ОСОБА_4 від 11.07.1997./а.с.6,7/
Згідно рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради №60/3 від 14.04.2016 вул. Дзержинського у м. Мелітополь, Запорізької області перейменовано у вул. Інтеркультурна.
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області №2-2435/2011 від 08.09.2011 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 21.03.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про що свідчить копія вказаного рішення./а.с.8/

Від цього шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2./а.с.12/

В квартирі АДРЕСА_3 зареєстровано місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання/перебування особи від 10.07.2017.

Відповідач ОСОБА_2 проживаючи у ІНФОРМАЦІЯ_4, систематично порушував правила співжиття, зловживав алкогольними напоями, влаштовував систематичні сварки з погрозами або застосуванням фізичного насильства відносно позивача.

Вказані обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: постановою №5872 від 01.09.2012 про відмову у порушенні кримінальної справи, згідно якої в ході перевірки заяви ОСОБА_1 було встановлено, що 01.09.2012 о 08.00 год. ОСОБА_1 знаходилась за місцем проживання, в цей час до неї прийшов ОСОБА_2, який знаходився в стані алкогольного спяніння, у них виник конфлікт, який закінчився з приїздом міліції/а.с.9/; листом №5010/60/01-2017 від 30.05.2017, згідно якого до Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області надходили заяви ОСОБА_1 у відношенні ОСОБА_2, зареєстровані до ЄО 4874 від 25.03.2017, порушено кримінальне провадження №0001463 за ч. 1 ст. 125 КК України від 26.03.2017 та ЄО 4884 від 25.03.2017 приєднана до кримінального провадження №0001463 за ч. 1 ст. 125 КК України від 26.03.2017, ЄО 15828 від 28.12.2013 порушено кримінальне провадження ЄРДР №0006119 за ч. 1 ст. 194 КК України від 28.12.2013, ЄО15153 від 17.12.2013, складено висновок 8442 від 17.12.2013 (знищено на підставі строків зберігання), ЄО 14293 від 27.07.2016, складено висновок 9565 від 01.08.2016; висновком ЄО №14293 від 27.07.2016./а.с.10,11/

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до положень ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що протиправні дії відповідача порушують права позивача як власника квартири, передбачене положеннями ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, оскільки позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатися належною їй квартирою, суд вважає позовні вимоги позивача до відповідача такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. /а.с.1/.

Що стосується витрат на правову допомогу, то статтею 1 Закону України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" (далі - Закон) встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій позасудовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно квитанції б/н від 12.06.2017 за складання позовної заяви позивачка сплатила своєму представнику адвокату ОСОБА_5 1000 грн./а.с.13/, однак, в матеріалах справи відсутні дані та розрахунки про кількість годин, які затратив для надання правової допомоги адвокат по даній цивільній справі, що позбавляє суд можливості визначити обґрунтованість вимог позивача в частині компенсації витрат на правову допомогу, тому в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача витратна правову допомогу слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.10, 60, 88, 169, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 11, 509, 526, 623-625, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном та виселення задовольнити частково.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 своєю власністю, а саме квартирою №41 у будинку №161, по вул.. Інтеркультурна у м. Мелітополь, шляхом виселення ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, із квартири за адресою: АДРЕСА_4 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

В іншій частині відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ