АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 645/1567/16-ц Головуючий суддя І інстанції Бондарєва І. В.
Провадження № 22-ц/790/4152/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Котелевець А.В., Кругової С.С.,

за участю секретаря: Плахотнікової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 травня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 р. ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 22.08.2007 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 860/13-27/18/3/7-122, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 27777,00 доларів США, зі сплатою процентів за його користування в розмірі 9,0% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 08.08.2014 року. В свою чергу відповідач зобовязався повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту. Відповідно до п. 1.2 договору кредиту, кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки DODGE, модель CALIBER, 2007 року випуску. Станом на 23.02.2016 р. загальна заборгованість відповідача за кредитним договором становить 428515,64 грн., яка складається з наступного: - заборгованість по кредиту в розмірі 179559,80 грн.; - заборгованість за відсотками в розмірі 107155,50 грн.;- пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 66325,97 грн.; - пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 19478,62 грн.;- інфляційних витрат за кредитом в розмірі 41873,09 грн.; - інфляційних витрат за відсотками в розмірі 14122,66 грн. Зазначену заборгованість позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 травня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 860/13-27/18/3/7-122 від 22.08.2007 р. у розмірі 408 677 (чотириста вісім тисяч шістсот сімдесят сім) грн. 24 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 179559,80 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 107155,50 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 57677,16 грн.; пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 8289,03 грн.; інфляційних витрат за кредитом у розмірі 41873,09 грн.; інфляційних витрат за відсотками у розмірі 14122,66 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 6130 грн. 15 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк». Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з*ясування обставини справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, зазначає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції невірно застосовано строки позовної давності, не враховано правову позицію ВСУ. Вказує, що автомобіль, який є предметом застави був переданий громадянину ОСОБА_2, який здійснює представницькі функції ПАТ «Укрсоцбанк», між тим це не означає, що відповідач передав автомобіль на зберігання та реалізацію ПАТ «Укрсоцбанк», отже такі дії відповідача не свідчать про переривання позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.08.2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 860/13-27/18/3/7-122, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 27777,00 доларів США, зі сплатою процентів за його користування в розмірі 9,0%, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 08.08.2014 року.

Згідно п.1.2 вказаного договору, кредит був наданий для оплати придбаного автомобіля марки Dodge Caliber.

Також 22.08.2007 р. між банком як (Заставодержателем) та відповідачем як (Заставодавцем) був укладений договір застави № 860/14-27/18/3/7-160, відповідно до умов якого у якості забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту Заставодавець передав в заставу Заставодавцю транспортний засіб Dodge Caliber, вартість якого становить 152914,00 грн., що еквівалентно 30280,00 доларів США.

20.10.2008 року додатковою угодою №1 про внесення змін до договору кредиту № 860/13-27/18/3/7-122 від 22.08.2007 р. з 20.10.2008 р. сторони домовились встановити процентну ставку за кредитом на рівні 11,0 %.

27.04.2012 р. сторонами було укладено договір про внесення змін №2 від 27.04.2012 року до кредитного договору №860/13-27/18/3/7-122 від 22.08.2007 р., за яким сторони дійшли згоди викласти договір кредиту в новій редакції у звязку з переходом кредитора на нове програмне забезпечення. При цьому сума кредиту та розмір відсотків за користування кредитом не змінився.

01.06.2012 р. сторонами було укладено договір про внесення змін №3 до договору кредиту № 860/13-27/18/3/7-122 від 22.08.2007 р., за яким було змінено валюту кредиту та процентну ставку за користуванням кредитом, у звязку з реструктуризацією боргу.

Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, відповідач, в свою чергу зобов'язався повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором (зокрема, в п.п. п.4.1, 4.2, 3.2.3 Кредитного договору, з підпунктами).

Відповідач кредитні зобовязання належним чином не виконував, у результаті чого утворилася заборгованість за кредитом, яка станом на 23.02.2016 р. становить 428515,64 грн., та складається з наступного: заборгованість по кредиту в розмірі 179559,80 грн.; заборгованість за відсотками в розмірі 107155,50 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 66325,97 грн. (з 22.02.2015 р.); пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 19478,62 грн. (з 22.02.2015 р.); інфляційних втрат за кредитом в розмірі 41873,09 грн.; інфляційних втрат за відсотками в розмірі 14122,66 грн.

Також, судом першої інстанції встановлено, що 29.04.2014 р. ОСОБА_1 передано представнику ПАТ «Укрсоцбанк» - ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності № 02-36/1243 від 23.04.2014 р., транспортний засіб марки Dodge Caliber р.н.НОМЕР_1 для його подальшої реалізації. На час розгляду справи вказаний транспортний засіб не реалізований.

Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.12.2014 р. з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту від 22.08.2007 р. у розмірі 251258,19 грн., яка виникла станом на 04.09.2014 р.

Зазначене рішення постійно діючого Третейського суду не виконано. Крім того, спори щодо заборгованості за кредитом третейському суду в силу положень п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» не підвідомчі.

Між тим, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Статтею256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

Установлено, що згідно із п. 4.4 договору про внесення змін до договору кредиту сторони дійшли згоди, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.3.3.6, 3.3.8 цього договору, протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час виконання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Отже сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Відповідач наполягає, що з урахуванням зазначених умов договору відлік позовної давності почався 22.11.2012 року.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач здійснював часткове погашення заборгованості за кредитом і після зазначеної відповідачем дати, останні платежі здіснені 25.04.2013 року та 14.06.2013 року.

До суду позивач звернувся 30.03.2016 року (а.с. 29), отже правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для відмови у задоволенні позову з підстав спливу позовної давності.

Правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-1457цс16 був прийнятий за інших обставин справи, за відсутності факту переривання позовної давності.

Із розрахунків позивача (а. с. 24-25), крім іншого, вбачається порядок нарахування заборгованості дати та суми погашення відсотків, тіла кредиту, комісії та пені, тобто зрозумілі суми надходження та їх віднесення на погашення складових заборгованості.

Згідно п.5.3 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженої Постановою НБУ від 18.06.2003 № 254 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.07.2003 року за № 559/7880, особові рахунки та виписки з них є регістрами, які Банки обов'язково мають складати на паперових та/або електронних носіях. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного) (п.5.1. цього Положення).

Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджений виписками по особовим рахункам, оглянутими в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, в яких міститься повна інформація про рух коштів на рахунках, відображення всіх операцій за кредитними договорами за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей за договором.

Пеня розрахована та стягнута судом в межах річного строку позовної давності.

Судом першої інстанції надана оцінка обставинам передачі транспортного засобу, що є предметом застави позивачу.

Оскільки автомобіль не реалізовано, відсутні докази того, що ОСОБА_1 надавав повноваження представникам позивача на його реалізацію, зазначені обставини не впливають на розмір заборгованості, що виник за кредитним договором у відповідача.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_4