Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2095/17
Провадження № 2/376/1043/2017
"13" жовтня 2017 р. Сквирський районний суд Київської області
у складі: головуючого судді - Ярошенко С.М.,
при секретарі Ярликовій М.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.
В підтвердження позовних вимог вказав, що йому, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.06.1984 року, зареєстрованому в реєстрі за №402, на праві приватної власності належить житловий будинок №9 по вул. Піщаній (раніше вул. Кірова) в м. Сквира, Київської області, в якому зареєстрована відповідач.
ОСОБА_2 не проживає у житловому будинку №9 по вул. Піщаній (раніше вул. Кірова) в м. Сквира Київської області, з весни 2015 року.
Згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 11.09.2015 року ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, опікуном над яким призначено дружину позивача ОСОБА_4
Відповідач не доглядає за будинком, не сплачує комунальні послуги, власні речі відповідача в будинку відсутні.
Домовленості між сторонами щодо збереження за відповідачем права користування житлом позивача у разі її тимчасової відсутності немає.
З урахуванням наведеного, позивач просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком №9 по вул. Піщаній (раніше вул. Кірова) в м. Сквира, Київської області.
У судове засідання позивач не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом установлено, що позивачу, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.06.1984 року, зареєстрованому в реєстрі за №402, на праві приватної власності належить житловий будинок №9 по вул. Піщаній (раніше вул. Кірова) в м. Сквира, Київської області, в якому зареєстрована відповідач.
ОСОБА_2 не проживає у житловому будинку №9 по вул. Піщаній (раніше вул. Кірова) в м. Сквира Київської області, з весни 2015 року.
Згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 11.09.2015 року ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, опікуном над яким призначено дружину позивача ОСОБА_4
Відповідач не доглядає за будинком, не сплачує комунальні послуги, власні речі відповідача в будинку відсутні.
Домовленості між сторонами щодо збереження за відповідачем права користування житлом позивача у разі її тимчасової відсутності немає.
Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
За змістом статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до ст. 57-60 ЦПК України.
За ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При цьому суд зазначає, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, відповідно до засад змагальності сторін за ст.10 ЦПК України.
Суд дійшов до висновку, що відповідач ОСОБА_2 згідно ст.405 ЦК України втратила право на користування жилим приміщенням - житловим будинком №9 по вул. Піщаній (раніше вул. Кірова) в м. Сквира, Київської області, оскільки проживає в іншому жилому приміщенні.
Керуючись ст. 150 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України,
ст. 10,60,131,212-215,218,224-228 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком №9 по вул. Піщаній (раніше вул. Кірова) в м. Сквира, Київської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя С.М. Ярошенко