Справа № 569/2004/17
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Тимощука О.Я.,
при секретарі Капріян І.В.,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне заочний розгляд цивільної справи за позовом Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 "Приват Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 09 листопада 2009 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_2 (надалі Відповідач -1) було укладено кредитний договір № ROHPAD40305831, відповідно до якого Відповідач - 1 отримав кредит у розмірі 64 908,68 грн. на термін до 07.11.2014 року.
У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за вказаним договором позивач просить стягнути з Відповідача 1 заборгованість за кредитним договором, яка станом на 14 листопада 2016 року становить 111 797,29 грн.
В забезпечення виконання зобов»язання за договором № ROHPAD40305831 між банком та ОСОБА_3 (надалі Відповідач -2) було укладено договір поруки від 09 листопада 2009 року. Відповідно до умов договору поруки відповідачам направлено вимогу із зазначенням про невиконання зобов»язань за кредитним договором № ROHPAD40305831, яка залишена відповідачами без задоволення. Просить позов задоволити, стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі.
Відповідачі були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, однак до суду не з"явилися повторно, причин неявки не повідомили та не подали заяву про розгляд справи у свою відсутність.
Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задоволити, крім того не заперечує щодо заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених в ч. 1 ст. 224 ЦПК України.
За таких обставин, в зв"язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомлених відповідачів на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.
Судом встановлено, що 09 листопада 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № ROHPAD40305831, згідно якого Відповідач - 1 отримав кредит в розмірі 64 908,68 грн.
Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач 1 повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із: заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.
Згідно договору у випадку порушення зобов»язань за кредитним договором, Відповідач 1 сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.
ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов»язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав Відповідачу 1 ОСОБА_2 кредит у розмірі 64 908,68 грн.
З розрахунку заборгованості судом встановлено, що станом на 14 листопада 2016 року Відповідач 1 ОСОБА_2 має заборгованість в розмірі 111 797,29 грн., з яких: 33 099,27 грн. - заборгованість за кредитом, 6 736,55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 931,78 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 64 467,91 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, а також штрафи 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 5 311,78 грн. - штраф (процентна складова).
В забезпечення виконання зобов»язання за договором № ROHPAD40305831 між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки від 09 листопада 2009 року. Відповідно до умов договору поруки Відповідачу 1 та Відповідачу -2 направлено вимогу із зазначенням про невиконання зобов»язань за кредитним договором, яка залишена відповідачами без задоволення.
У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшено за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
За кредитним договором борг по тілу кредиту складає 33 099,27 грн., а пеня нарахована в сумі 64 467,91 грн.
Із наведених даних вбачається, що пеня значно перевищує заборгованість по тілу кредиту.
Відповідно до положення ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватись зобов»язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.
Виходячи з загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобов»язання санкція у вигляді пені спрямована на забезпечення виконання боржником своїх зобов»язань по поверненню позики.
Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен призводити до збагачення.
Враховуючи зазначені обставини у сукупності, вочевидь неспівмірність між нарахованою пенею і порушенням зобов»язання, керуючись засадами розумності, виваженості і справедливості, суд приходить до висновку, що на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, роз»яснень, викладеними у п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», пеню необхідно зменшити, обмежившись сумою, яка відповідає боргу по тілу кредиту, а саме 33 099,27 грн. На думку суду такий розмір пені забезпечить задоволення інтересів кредитора і водночас не порушить баланс між інтересами кредитора та боржників.
Зі змісту позовних вимог вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» також просить стягнути з відповідачів штраф 250,00 грн. (фіксована частина) та штраф 5 311,78 грн. (процентна складова).
Враховуючи, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов»язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення (правова позиція Верховного суду України викладена у постанові від 21.10.2015 р. справа № 6-2003цс15).
Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України ці судові рішення є обов'язковими для всіх судів України і суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із цими рішеннями Верховного Суду України.
Підстав для відступу від правової позиції, викладеної 21.10.2015 р. у висновку Верховного Суду України у постанові по справі № 6-2003 цс 15, з одночасним наведенням відповідних мотивів, суд не вбачає.
Отже враховуючи те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» заявив позовні вимоги щодо стягнення пені, то позовні вимоги щодо стягнення штрафів, з врахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 21.10.2015 р. справа № 6-2003цс15, задоволенню не підлягають.
Таким чином, заборгованість Відповідача -1 ОСОБА_2 через порушення ним зобов»язань за кредитним договором станом на 14.11.2016 року перед банком складається:
- 33 099,27 грн. - заборгованість за кредитом;
- 6 736,55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
- 1 931,78 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;
- 33 099,27 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а всього 74 866,87 грн.
Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
На даний час Відповідач 1 та Відповідач - 2 продовжують ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашають, що є порушенням законних прав ПАТ КБ "ПриватБанк".
Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.
Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, враховуючи положення ст.ст. 525, 526, 530, 554, 1050, ч. 1 ст. 1054 ЦК України та враховуючи те, що ОСОБА_2 порушив зобов»язання перед банком, яке зебезпечене порукою поручителя ОСОБА_3, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення та за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь банку кредитну заборгованість в розмірі 74 866,87 грн.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 1 676,96 грн.
Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 530, 536, 554, 625, 549-552, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 15, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Рівненського
міського суду ОСОБА_4