АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

судді-доповідача - Саліхова В.В.

суддів: Прокопчук Н.О., Семенюк Т.А.

при секретарі: Дячук І.М.

за участю:

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецреалізація», ОСОБА_7, треті особи: Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, Публічне акціонерне товариство «Полтава-Банк» про відновлення порушеного права іпотекодержателя за договором іпотеки майнових прав від 07 грудня 2005 року, зобов'язання вчинити дії та визнання прилюдних торгів недійсними,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ТОВ «Торговий дім «Укрспецреалізація», ОСОБА_7 та просило

- відновити порушене право ПАТ Райффайзен Банк Аваль» як іпотекодержателя за договором іпотеки майнових прав, укладеного 07.12.2005 між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_5, посвідчений ОСОБА_8, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №2628;

Справа № 758/5553/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/7917/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Трегубенко Л.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

- зобов'язати Головне територіальне управління юстиції Міністерства юстиції України в місті Києві внести записи про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна іпотекою, а саме: гаражного боксу НОМЕР_1, загально площею 18,4 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1, яке є предметом договору іпотеки майнових прав, укладеного 07.12.2005 між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_5, посвідчений ОСОБА_8, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 2628 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також запис про виникнення заборони відчуження нерухомого майна обтяженого іпотекою зазначеного гаражного боксу;

- визнати за ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» право пріоритету іпотекодержателя нерухомого майна - гаражного боксу НОМЕР_1, на задоволення забезпечених іпотекою вимог відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб з моменту державної реєстрації іпотеки, тобто з 07.12.2005;

- визнати недійсними прилюдні торги від 04.08.2011 з реалізації арештованого нерухомого майна гаражного боксу НОМЕР_1;

- визнати недійсним протокол №1-11097 від 22.07.2011 проведення прилюдних торгів по реалізації майна, яке належить ОСОБА_5;

- стягнути з відповідачів суму судового збору.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30.05.2016 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач рішення суду не оскаржував, внаслідок чого рішення в частині відмови у задоволенні позову щодо порушення відповідачем ОСОБА_5 прав Банку набрало законної сили.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовну заяву щодо визнання недійсними прилюдних торгів від 22.07.2011 з реалізації арештованого нерухомого майна - гаражного боксу НОМЕР_1, загальною площею 18,4 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1; визнати недійсним протокол №1-11097 від 22.07.2011проведення прилюдних торгів по реалізації майна, яке належить ОСОБА_5; в іншій частині відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на недоведеність та на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що наявні порушення при підготовці до прилюдних торгів, а саме не повідомлено учасників та відповідно до Закону України «Про іпотеку» не здійснено жодного оголошення в засобах масової інформації про проведення прилюдних торгів, не опубліковано спеціалізованою організацією на веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується.

Зазначила, що представником ОСОБА_5 було отримано копію інформаційного повідомлення про проведення оспорюваних торгів, в якому в порушення вимог Тимчасового положення не зазначено місцезнаходження майна, строк сплати та суму гарантійного внеску учасника торгів, та банківські реквізити для його сплати.

Вказала на порушення встановлених законодавством правил проведення прилюдних торгів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ст. 5 Закону України «Про іпотеку» в редакції станом на 07.12.2005, взагалі не визначала майнові права як предмет іпотеки, а відтак, за договором від 07.12.2005 у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не виникло прав іпотекодержателя. Відсутні підстави для визнання торгів недійсними, з огляду на їх недоведеність за матеріалами справи.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 07.12.2005 між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 014/1179/74/295, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику кредит у сумі 44 500,00 дол. США з терміном повернення по 07.12.2015 із сплатою 12,5% відсотків річних (т. 1, а. с. 10-14).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 07.12.2005 між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_10 було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком у тому ж обсязі, що й Боржник (т. 1, а. с. 17-18).

Також для забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 07.12.2005 між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_5 було укладено Договір іпотеки майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстровано в реєстрі за № 2628, за умовами якого в іпотеку банку були передані майнові права на гаражний бокс за Договором № ВОЗ 9-19/5М від 29.11.2005, який повинен був перейти у власність ОСОБА_5 після введення об'єкту будівництва в експлуатацію (п. 1.3. Договору іпотеки). Будівельна адреса забудови, зазначена у Договорі іпотеки: АДРЕСА_1, № блоку 3, № гаражу 5 у вісях 20-21; Б-Г (т. 1, а. с. 15-16).

Пунктом 1.6. Договору іпотеки сторони погодили, що після закінчення будівництва збудований гаражний бокс, що стане власністю ОСОБА_5, продовжує бути предметом іпотеки відповідно до умов цього договору, при цьому іпотечний договір є чинним і не потребує внесення змін та доповнень до нього. Відповідно до п. 4.4. Договору іпотеки, іпотекодержатель має право вимагати від іпотекодавця (а останній зобов'язується) одночасно зі здачею гаражного боксу в експлуатацію та оформленням правовстановлюючих документів вжити заходів щодо реєстрації у встановленому законом порядку обтяження прав власника на збудовану нерухомість і накладення заборони відчуження гаражного боксу.

В порушення вимог вищезгаданого договору, після введення гаражного боксу в експлуатацію, ОСОБА_5 зареєструвала право власності на гараж на своє ім'я, однак не зареєструвала обтяження на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

В подальшому ОСОБА_5 отримала кредит в ПАТ «Полтава-Банк». Шевченківським районним судом м. Чернівці на підставі рішення про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Полтава-Банк» заборгованості у сумі 126 027,40 грн., 11.05.2010 було видано виконавчий лист №2-353, пред'явлений до виконання до ВДВС Печерського РУЮ м. Києва, за яким відкрито виконавче провадження №25015462. В межах даного виконавчого провадження було проведено прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна (спірного гаражу). Реалізація проводилася ТОВ «Торговий дім «Укрспецреалізація» згідно з Договору №1-11097 від 24.06.2011 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Переможцем торгів було оголошено ОСОБА_11

Відповідно, 04.08.2011 державний виконавець склав Акт про проведення прилюдних торгів, на підставі якого ОСОБА_11 оформила право власності на гаражний бокс НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 у м. Києві, що належав ОСОБА_5 (т. 1, а. с. 27-28).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.03.2010 позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції до ОСОБА_5, ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за кредитним договором, розірвання договору задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь Банку 235 893,27 грн. заборгованість по несплаченій частині кредиту; 13 928,24 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами; 2 624,98 грн. пеня за порушення строків погашення кредиту; 4 920,57 грн. пеня за порушення строків сплати відсотків; 1 700 грн. судового збору; 120 грн. збору за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Розірвано кредитний договір, укладений 07.12.2005 за № 014/1179/74/295 між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_5 (т. 1, а. с. 19-20).

ПАТ «РайффайзенБанк Аваль», зазначаючи, що не був сповіщений про проведення прилюдних торгів, внаслідок чого були порушені його права, ОСОБА_5 має заборгованість перед Банком, однак останній не має можливості задовольнити свої вимоги за кредитним договором за рахунок гаражного боксу, майнові права на який було передано в іпотеку за договором іпотеки, тому звернувся із відповідним позовом до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи; правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність порушень прав осіб, в тому числі прав відповідача, яка подала апеляційну скаргу, при проведенні вищезгаданих прилюдних торгів.

Верховний Суд України 13.02.2013, розглянувши справу № 6-174цс12, предметом якої був спір про визнання прилюдних торгів недійсними, зробив правовий висновок про те, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту про проведення прилюдних торгів, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином.

Порядок реалізації арештованого майна передбачений Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 21.04.2005, Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року №68/5.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна.

Відповідно до положень указаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір.

Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження»та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника, визначений у статті 16 ЦК України.

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Матеріали справи свідчать, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.03.2010 позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції до ОСОБА_5, ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за кредитним договором, розірвання договору задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь Банку 235 893,27 грн. заборгованість по несплаченій частині кредиту; 13 928,24 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами; 2 624,98 грн. пеня за порушення строків погашення кредиту; 4 920,57 грн. пеня за порушення строків сплати відсотків; 1 700 грн. судового збору; 120 грн. збору за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Розірвано кредитний договір, укладений 07.12.2005 за № 014/1179/74/295 між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_5 (т. 1, а. с. 19-20). Дане рішення набрало законної сили 28.11.2010.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Таким чином, іпотека за договором іпотеки майнових прав, укладеного 07.12.2005 між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_5 в забезпечення зобов'язань за вищевказаним кредитним договором припинилася, у зв'язку з розірванням кредитного договору.

Також з матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Полтава-Банк» заборгованості у сумі 126 027,40 грн., було відкрито виконавче провадження №25015462. В межах даного виконавчого провадження проведено прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна. Реалізація проводилася ТОВ «Торговий дім «Укрспецреалізація» згідно з Договору №1-11097 від 24.06.2011 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Переможцем торгів було оголошено ОСОБА_11

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що на момент проведення прилюдних торгів у 2011 року, іпотека за договором іпотеки майнових прав на корись ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» була припиненою, а тому продаж гаражного боксу правомірно проведено без повідомлення останнього.

Крім того, Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна передбачалося повідомлення про проведення прилюдних торгів сторін виконавчого провадження, якою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не являлося.

Також не знайшли свого підтвердження посилання позивача на те, що ОСОБА_5свідомо не зареєструвала обтяження на користь позивача, що призвело до порушення його прав.

Пунктом 1.6. Договору іпотеки сторони погодили, що після закінчення будівництва збудований гаражний бокс, що стане власністю ОСОБА_5, продовжує бути предметом іпотеки відповідно до умов цього договору, при цьому іпотечний договір є чинним і не потребує внесення змін та доповнень до нього. Відповідно до п. 4.4. Договору іпотеки, іпотекодержатель має право вимагати від іпотекодавця (а останній зобов'язується) одночасно зі здачею гаражного боксу в експлуатацію та оформленням правовстановлюючих документів вжити заходів щодо реєстрації у встановленому законом порядку обтяження прав власника на збудовану нерухомість і накладення заборони відчуження гаражного боксу.

Отже, договір іпотеки не містив зобов'язання ОСОБА_5 повідомити банк про введення гаражу в експлуатацію та здійснення реєстрації обтяження прав власника і накладення заборони на його відчуження відповідно до законодавства покладено на кредитора, нотаріальні органи та реєстраційну службу.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до порушень прав відповідача ОСОБА_5при проведенні спірних торгів, вказані обставини не були предметом розгляду в суді першої інстанції, в зв'язку з чим не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення прав позивача при проведенні зазначених торгів, за відсутності апеляційної скарги останнього, та відсутності прав ОСОБА_5 представляти інтереси вищезгаданого банку, колегія суддів вважає безпідставними.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права не знайшло свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, в зв'язку з чим і вказані обставини не спростовують висновків суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги апелянта є недоведеними та такими, що не знайшли своє підтвердження при розгляді справи в апеляційній інстанції.

Отже, висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та матеріалам справи.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,308,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Т.А.Семенюк