УХВАЛА

01 грудня 2017 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тимощука О.Я.,

при секретарі Михайленко О.С.,

за участю скаржника ОСОБА_1,

представника скаржника адвоката ОСОБА_2,

державного виконавця Рівненського міського Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засідання м. Рівне цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рівненського міського Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 щодо авансування витрат виконавчого провадження під час примусового виконання ухвали Рівненського міського суду Рівненської області №569/16238/15-ц від 14.03.2017 року неправомірними, зобовязати державного виконавця Примака К.М. Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області вжити передбачених законодавством заходів для примусового виконання ухвали Рівненського міського суду Рівненської області №569/16238/15-ц від 14.03.2017 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що у Рівненському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебуває виконавче провадження №54941548 з примусового виконання ухвали Рівненського міського суду Рівненської області №569/16238/15-ц від 14.03.2017 року про визнання мирової угоди по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на наступних умовах:

1. Сторона 2 у строк, передбачений п.4 цієї мирової угоди, за власний рахунок зобовязується виконати/забезпечити виконання робіт з облаштування підлоги та дверей/воріт гаражу №40, який знаходиться по вул. Кременецька, 2 в м. Рівне

2. Роботи, що зобовязується здійснити Сторона 2 з облаштування підлоги гаражу передбачають:

2.1. облаштування гідроізоляцією (плівка, рубероїд) підлоги гаражу № 40, який знаходиться по вул. Кременецька, 2 в м. Рівне, від стічних вод та інших рідин (бензин, автомобільне мастило, дизельне паливо тощо). Краї гідроізоляційного матеріалу повинні заходити на стіни гаражу №40, який знаходиться по вул. Кременецька, 2 в м. Рівне на 10 см.

2.2. укладення стяжки на бетонній основі на плитах підлоги гаражу № 40, який знаходиться по вул. Кременецька, 2 в м. Рівне.

3. Роботи, що зобовязується здійснити Сторона 2 з облаштування дверей/воріт гаражу передбачають:

3.1. улаштування дверей таким чином, щоб дверні полотна входили в дверну коробку і повністю закривалися між собою.

4. Сторона 2 зобовязується виконати/забезпечити виконання робіт, передбачених п.п.2.1, п.п.2.2, п.п.3.1 даної мирової угоди у строк до 01.09.2017 року.

5. У разі виконання Стороною 2 будівельних робіт, передбачених цією мировою угодою власними силами, Сторона 1 може бути присутньою при виконанні зазначених робіт.

6. Сторона 1, укладенням даної мирової угоди, відмовляється від позовних вимог, що є предметом позову у справі № 569/16238/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

7. У разі неналежного виконання Стороною 2 умов цієї мирової угоди, а саме порушення зазначених в п.4 мирової угоди строків здійснення будівельних робіт, передбачених п.п.2.1, п.п.2.2, п.п.3.1, або не здійснення зазначених робіт, Сторона 1 має право звернутися до відповідного відділу державної виконавчої служби, щодо примусового виконання ухвали суду про затвердження даної мирової угоди, або звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання даної мирової угоди.

Отже у відповідності до вимог п.2.1 вищевказаної мирової угоди Сторона 2 зобовязуєтсья облаштувати гідроізоляцією матеріалом підлогу гаражу (плівкою, руберойдом), які гарантували б належний захист від двох видів рідин: «…від стічних вод та інших рідин (бензину, автомобільного мастила, дизельного палива, тощо)»).

Тобто, характеристика гідроізоляційного матеріалу (матеріалів) має передбачати захист від стічних вод та нафтопродуктів.

02.11.2017 року під час перевірки примусового виконання ухвали Рівненського міського суду Рівненської області №569/16238/15-ц від 14.03.2017 року державним виконавцем, за участю зацікавлених осіб, було оглянуто приміщення гаражу №40, який знаходиться по вул. Кременецька, 2 в м.Рівне.

Відтак, учасниками огляду було встановлено, що ОСОБА_4 було здійснено облаштування гідроізоляції підлоги гаражу фундаментною плівкою.

Вказано обставина, очевидна, і ніким не оспорюється. Більше того, ОСОБА_4 надала копію характеристики виробника на плівку яка використовується при облаштуванні підлоги.

У відповідності до характеристики виробника, вищевказана плівка призначена для забезпечення ефекту волого відштовхування. Тобто ця плівка не має властивостей захисту від нафтопродуктів (бензину, автомобільного мастила, дизельного палива, тощо).

Натомість 03.11.2017 року державним виконавцем Примак К.М. Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області було складено лист №713119 (щодо авансування витрат виконавчого провадження).

Із вищевказаного листа вбачається, що для перевірки примусового виконання ухвали Рівненського міського суду Рівненської області №569/16238/15-ц від 14.03.2017 року, державному виконавцю не вистачає спеціальних знань, а тому необхідно залучити експерта (спеціаліста), як наслідок Скаржнику необхідно здійснити авансування витрат виконавчого провадження.

Тобто, на думку державного виконавця, експерт має встановити, чи має фундаментна плівка (виготовлена виробником для забезпечення ефекту волого відштовхування) властивості захисту від нафтопродуктів.

Зазначає, що вказані дії державного виконавця не тільки не законні, але і дещо дивують, оскільки навіщо експерту встановлювати очевидний факт? Коли сам виробник фундаментної плівки вказує, що вона призначена лише для забезпечення волого відштовхування.

Таким чином, вважає дії державного виконавця щодо вимоги авансування витрат виконавчого провадження неправомірними.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В судовому засіданні заявник та представник заявника скаргу повністю підтримали, просять її задоволити.

Державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали скарги суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що у Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебувало виконавче провадження за номером 54941548 з примусового виконання виконавчого документа: ухвали № 569/16238/15-ц, виданої 14.03.2017 Рівненським міським судом Рівненської області про визнання мирової угоди по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на наступних умовах:

1. Сторона 2 у строк, передбачений п.4 цієї мирової угоди, за власний рахунок зобовязується виконати/забезпечити виконання робіт з облаштування підлоги та дверей/воріт гаражу №40, який знаходиться по вул. Кременецька, 2 в м. Рівне.

2. Роботи, що зобовязується здійснити Сторона 2 з облаштування підлоги гаражу передбачають:

2.1. облаштування гідроізоляцією (плівка, рубероїд) підлоги гаражу № 40, який знаходиться по вул. Кременецька, 2 в м. Рівне, від стічних вод та інших рідин (бензин, автомобільне мастило, дизельне паливо тощо). Краї гідроізоляційного матеріалу повинні заходити на стіни гаражу №40, який знаходиться по вул. Кременецька, 2 в м. Рівне на 10 см.

2.2. укладення стяжки на бетонній основі на плитах підлоги гаражу № 40, який знаходиться по вул. Кременецька, 2 в м. Рівне.

3. Роботи, що зобовязується здійснити Сторона 2 з облаштування дверей/воріт гаражу передбачають:

3.1. улаштування дверей таким чином, щоб дверні полотна входили в дверну коробку і повністю закривалися між собою.

4. Сторона 2 зобовязується виконати/забезпечити виконання робіт, передбачених п.п.2.1, п.п.2.2, п.п.3.1 даної мирової угоди у строк до 01.09.2017 року.

5. У разі виконання Стороною 2 будівельних робіт, передбачених цією мировою угодою власними силами, Сторона 1 може бути присутньою при виконанні зазначених робіт.

6. Сторона 1, укладенням даної мирової угоди, відмовляється від позовних вимог, що є предметом позову у справі № 569/16238/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

7. У разі неналежного виконання Стороною 2 умов цієї мирової угоди, а саме порушення зазначених в п.4 мирової угоди строків здійснення будівельних робіт, передбачених п.п.2.1, п.п.2.2, п.п.3.1, або не здійснення зазначених робіт, Сторона 1 має право звернутися до відповідного відділу державної виконавчої служби, щодо примусового виконання ухвали суду про затвердження даної мирової угоди, або звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання даної мирової угоди.

Дане рішення є немайнового характеру та вимагає від боржника вчинення певних дій, порядок виконання такого рішення регулюється ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно ч.1 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. Згідно ч.2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Під час перевірки виконання рішення у присутності боржника та стягувача державним виконавцем було встановлено, що за місцем виконання рішення було здійснено роботи, серед яких забетонована підлога, з-під якої виглядала плівка. Боржником до матеріалів виконавчого провадження було додано чек на купівлю фундаментної плівки та інформацію щодо такої плівки. Однак стягувач відмовився визнавати цю плівку як таку, яка покладено згідно мирової угоди, затвердженої виконавчим документом.

У зв`язку із тим, що на місці встановити властивості покладеної плівки відповідно до вимог п.2.1 вказаної мирової угоди (а саме: «облаштування гідроізоляцією (плівка, рубероїд) підлоги гаражу № 40, який знаходиться по вул. Кременецька, 2 в м. Рівне, від стічних вод та інших рідин (бензин, автомобільне мастило, дизельне паливо тощо)») не вбачається можливим державним виконавцем було запропоновано стягувачу здійснити авансування витрат виконавчого провадження на залучення експерта, спеціаліста, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання, про що складено відповідний акт.

Згідно акта державного виконавця від 02.11.2017, в якому наявні підписи як стягувача так і боржника, для встановлення факту виконання рішення необхідно залучити експерта, спеціаліста, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання.

03.11.2017 стягувачу було вручено повідомлення про необхідність авансування витрат виконавчого провадження на залучення експерта, спеціаліста, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання, запропоновано стягувачу здійснити авансування таких витрат виконавчого провадження та повідомити протягом трьох робочих днів державного виконавця про готовність здійснити таке авансування.

Відповідно до постанови державного виконавця від 21.11.2017 виконавчий документ було повернуто стягувачу відповідно до п.4 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» тобто виконавче провадження в межах якого оскаржуються дії державного виконавця станом на день розгляду скарги є завершеним.

До скарги заявником було подано копію касового чеку від 16.08.2017 на товар та технічні характеристики ізоляційної плівки EKOFOL IZ. З інформації, вказаної у роздруківці технічної характеристики ізоляційної плівки EKOFOL IZ видно що вона не відносяться до товару, придбаного згідно згаданого чеку, а саме в чекові зазначена інша марка товару (плівки), відносно якої відсутня технічна характеристика.

З пояснень державного виконавця вбачається, що він не володіє відповідними знаннями, щоб встановити, яка плівка покладена під підлогою гаражу № 40, який знаходиться по вул. Кременецька, 2 в м. Рівне, чи володіє така плівка властивостями гідроізоляції від стічних вод та інших рідин (бензин, автомобільне мастило, дизельне паливо тощо).

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.3, п. 5 ч.1 ст.2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад законності; справедливості, неупередженості та обєктивності.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст.20 Закону України "Про виконавче провадження" експерт, спеціаліст і субєкт оціночної діяльності - субєкт господарювання мають право на винагороду за надані ними послуги.

Винагорода та інші витрати, повязані з проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання, належать до витрат виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.43 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо витрати на залучення до проведення виконавчих дій субєктів господарювання на платній основі, виготовлення технічної документації на майно, здійснення витрат на валютообмінні фінансові операції та інших витрат, повязаних із перерахуванням коштів, перевищують суму сплаченого авансового внеску, стягувач зобовязаний додатково здійснити авансування таких витрат.

Заявник як стягувач - звільнений від сплати авансового внеску відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно п.4 ч.4 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону.

Згідно статті 383 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Разом із тим заявник не вказує які саме норми закону були порушені державним виконавцем та яким чином це порушило права заявника як сторони виконавчого провадження.

Згідно ч.5 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ч. 3 ст. 387 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рівненського міського Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 01 грудня 2017 року.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_6