Справа № 307/1696/17
Провадження № 2/307/1088/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, де третя особа Тячівська Державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради, де третя особа Тячівська Державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування, посилаючись на те, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №010166, виданого ОСОБА_2 сільською радою 22.06.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №90, гр.. ОСОБА_3, мешканка с. Тарасівка, вул.. Гагаріна, №149, набула права власності на земельну ділянку площею 0,65 га., розташовану в урочищі «Киї» ОСОБА_2 сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

05 квітня 2012 року ОСОБА_3 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть І-ФМ №133467. Померла ОСОБА_3 була її матірю. Після смерті матері ОСОБА_3 позивачка прийняла спадщину за законом, оскільки постійно проживала разом з померлою матірю на момент її смерті.

Довідкою виконавчого комітету Тересвянської селищної ради №879 від 12.05.2017 року стверджується, що ОСОБА_3, яка померла 05.04.2012 року, до дня смерті проживала разом з донькою ОСОБА_1 за адресою: смт. Тересва, вул. Армійська, №94, Тячівського району, Закарпатської області.

Також довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради №639 від 17.05.2017 року стверджується, що ОСОБА_3, яка померла 05.04.2012 року, з 2001 року проживала разом з донькою ОСОБА_1 мешканкою смт. Тересва, вул. Армійська, №94, Тячівського району, Закарпатської області з вище наведеною адресою. За адресою с. Тарасівка, вул.. Гагаріна, 149 з 2001 року ніхто не зареєстрований, нерухоме майно по вул.. Гагаріна, 149 у с. Тарасівка було відчужено ОСОБА_3 у 2002 році.

ЇЇ батько ОСОБА_4 помер 23 червня 2000 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 0,65 га., розташованої в урочищі «Киї» ОСОБА_2 сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №010166, виданого ОСОБА_2 сільською радою 22.06.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №90.

Разом з цим, спадкові права на земельну ділянку площею 0,65 га., розташованої в урочищі «Киї» ОСОБА_2 сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не можуть бути оформлені нею у нотаріальному порядку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, у звязку з тим, що було втрачено оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №010166.

Згідно листа управління Держгеокадастру у Тячівському районі від 25.05.2017 року на запит адвоката надіслано копію Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №010166, виданого ОСОБА_2 сільською радою 22.06.2001 року, виданого на імя ОСОБА_3, другий примірник якого зберігається у вказаному управлінні.

Виходячи з наведених норм законодавства та враховуючи фактичні обставини справи, вона має право на отримання у власність земельної ділянки площею 0,65 га., розташованої в урочищі «Киї» ОСОБА_2 сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у порядку спадкування, що належала її померлій матері ОСОБА_3.

На її замовлення землевпорядною організацією було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,65 га., розташованої в урочищі «Киї» ОСОБА_2 сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у натурі (на місцевості), отримано витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку, згідно якого земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :05:001:0003.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно ст.. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За приписами ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 1 частини 2 ст. 16 ЦК України передбачений такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів як визнання права.

З огляду на наведені обставини, вважає, що право власності на земельну ділянку площею 0,65 га., розташовану в урочищі «Киї» ОСОБА_2 сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва може бути визнано за нею як спадкоємцем померлої ОСОБА_3 за законом першої черги.

А тому просить визнати її ОСОБА_1 власником земельної ділянки площею 0,65 га., розташованої в урочищі «Киї» ОСОБА_2 сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:001:0003, у порядку спадкування.

Позивачка та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, а надіслали заяву в якій просять розглядати справу за їх відсутністю. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник третьої особи Тячівської райдержнотконтори в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

У звязку з неявкою сторін, на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що мати позивачки ОСОБА_3 05 квітня 2012 року померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №133467 від 05.04.2012 року.

Довідкою виконавчого комітету Тересвянської селищної ради №879 від 12.05.2017 року стверджується, що ОСОБА_3, яка померла 05.04.2012 року, до дня смерті проживала разом з донькою ОСОБА_1 за адресою: смт. Тересва, вул. Армійська, №94, Тячівського району, Закарпатської області.

Також довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради №639 від 17.05.2017 року стверджується, що ОСОБА_3, яка померла 05.04.2012 року, з 2001 року проживала разом з донькою ОСОБА_1 мешканкою смт. Тересва, вул. Армійська, №94, Тячівського району, Закарпатської області з вище наведеною адресою.

Позивачки батько ОСОБА_4 помер 23 червня 2000 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 0,65 га., розташованої в урочищі «Киї» ОСОБА_2 сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №010166, виданого ОСОБА_2 сільською радою 22.06.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №90.

Як встановлено судом оригінал перший примірник вказаного державного акту на землю загублений.

Згідно листа управління Держгеокадастру у Тячівському районі від 25.05.2017 року на запит адвоката надіслано копію Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №010166, виданого ОСОБА_2 сільською радою 22.06.2001 року, виданого на імя ОСОБА_3, другий примірник якого зберігається у вказаному управлінні.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 на час своєї смерті була власником вище вказаної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, інших осіб.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем наведено достатньо доказів, які підтверджують її право на спадкове майно, а отже слід визнати ОСОБА_1 у порядку спадкування,власником земельної ділянки площею 0,65 га., розташованої в урочищі «Киї» ОСОБА_2 сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:001:0003.

Керуючись ст. 10, 213-215 ЦПК України, ст.. ст. 1216, ст. 1223 , 1225 Цивільного кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 власником спадкового нерухоме майно земельної ділянки площею 0,65 га., розташованої в урочищі «Киї» ОСОБА_2 сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:001:0003.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.В. Чопик