Справа № 206/5414/17
Провадження № 2/206/1339/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря Мороза К.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

ВСТАНОВИВ

10.10.2017 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.08.2016 між сторонами був зареєстрований шлюб. За час шлюбу у них 19.12.2016 народилась донька ОСОБА_3, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, незважаючи на те, що є працездатною особою, на обліку в медичних закладах не перебуває, інвалідом не є, тому може працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини. Позивач не працює, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею віку 3-х років, тому, також, потребує матеріальної допомоги від відповідача. В звязку із чим, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітної плати та інших доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини та на утримання позивача в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітної плати та інших доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною віку 3-х років, тобто до 19.12.2019.

Позивач надала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позов.

Відповідач надав суду заяву з проханням провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.08.2016 між сторонами Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстрований шлюб, актовий запис № 520, що підтверджується свідоцтвом по шлюб серії І-КИ № 341424 (а.с.2).

Під час шлюбу, а саме 19.12.2016 у сторін народилась донька ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 623643, виданого Самарським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областівід 27.12.2016 (а.с.3).

Зазначені вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.0.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 17 підкреслено, що за відсутності домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку визначається кожного року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України».

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов'язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком дитини, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів є повністю обґрунтованими.

Окрім цього, згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 84 СК України та роз'яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітної плати та інших доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини та на утримання позивача в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітної плати та інших доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною віку 3-х років, тобто до 19.12.2019.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-183, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-64, 88, ч. 4 ст. 169, 209, 213, 215, 224, 225, 367 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітної плати та інших доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

Стягнення здійснювати з 10.10.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітної плати та інших доходів відповідача щомісячно.

Стягнення здійснювати з 10.10.2017 і до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до 19.12.2019.

Стягнути з ОСОБА_2судовий збір на користь держави у розмірі 640 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Головуючий суддя: К.С. Маштак