Єдиний унікальний номер 243/2817/17 Номер провадження 22-ц/775/1063/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Будулици М.С., Санікової О.С.,

секретар: Яворський О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення індексації заборгованості по заробітній платі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Фонду Державного майна України про стягнення індексації заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування позову посилався на те, що він працював у ВАТ «Содовий завод» у період з 18 червня 1972 року по 05 вересня 2001 року на посаді слюсаря по ремонту та обслуговуванню виробництв мінеральних солей та ТФК цеху КВП і А ВАТ «Содовий завод».

Рішенням Словянського міського суду Донецької області від 24 листопада 1997 року з ВАТ «Содовий завод» на його користь була стягнута заборгованість по заробітній платі у сумі 1018 грн. 93 коп. Виконавчий лист по вказаній справі був своєчасно наданий до державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції. В серпні 2012 року йому була виплачена заборгованість по заробітній платі у сумі 1018 грн., 93 коп. Індексація заробітної плати не була виплачена.

Згідно довідки № 16-6313 від 11.10.2012 року заборгованість по заробітній платі ВАТ «Содовий завод» складає суму 707 грн., 54 коп. В травні 2016 року вказана заборгованість була виплачена.

22 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача індексації заробітної плати за період затримки виконання рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області.

24 лютого 2017 року рішенням Словянського міськрайонного суду стягнуто з ВАТ «Содовий завод» на його користь індексацію заробітної плати у сумі 7314 грн. 64 коп. Виконавчий лист по вказаній справі був своєчасно наданий в ліквідаційну комісію ВАТ «Содовий завод» та взятий на виконання.

На своє звернення до ліквідатора 16 березня 2017 року позивачем була отримана довідка про те, що вказане рішення суду ВАТ «Содовий завод» виконати не може, оскільки в цілому заборгованість по заробітній платі станом на 01 березня 2017 року складає 4019,0 тис. грн.

Позивач просив суд стягнути з Фонду державного майна України індексацію заробітної плати у розмірі 7314 грн. 64 коп.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду Державного майна України про стягнення індексації заборгованості по заробітній платі відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодився позивач - ОСОБА_1 і оскаржив його в апеляційному порядку. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на необгрунованість рішення суду першої інстанції, вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушені норми матеріального права. Просить апеляційний суд скасувати рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2017 року, ухвалити нове рішення, яким стягнути з Фонду державного майна України на його користь індексацію заборгованості по заробітній платі у сумі 7314 грн. 64 коп.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм за № 2388 (а.с. 43).

В судове засідання апеляційного суду представник Фонду державного майна України не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм за № 2389 (а.с. 44).

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював слюсарем по ремонту та обслуговуванню виробництв мінеральних солей та ТФК цеху КВП і А ВАТ «Содовий завод» з 18 червня 1972 року по 05 вересня 2001 року.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 24 лютого 2017 року стягнуто з ВАТ «Содовий завод» на користь ОСОБА_1 індексацію заробітної плати у розмірі у сумі 7314 грн.,64 коп.

Постановою Господарського суду Донецької області від 04.09.2003 року у справі № 5/174Б ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, яка триває до теперішнього часу.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідач по справі, а саме Фонд Державного майна України несе субсидіарну відповідальність за боргові зобовязання ВАТ «Содовий завод» є безпідставними, виходячи з наступного:

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Фонд державного майна України» (із змінами і доповненнями), Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління обєктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо обєктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Частиною 3 статті 96 ЦК України передбачено, що учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобовязаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобовязаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Висновок суду першої інстанції про те, що Фонд Державного майна України в силу ст. 176 ЦК України не несе субсидіарну відповідальність по боргам ВАТ «Содовий завод», до того ж не є правонаступником ВАТ «Содовий завод», є законним і обґрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 176 ЦК України, Держава, ОСОБА_2 Крим, територіальні громади не відповідають за зобовязаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 619 ЦК України передбачено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Згідно з частиною 2 статті 152 ЦК України, акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобовязаннями усім своїм майном. Акціонери не відповідають за зобовязаннями товариства і несуть ризик збитків, повязаних з діяльністю товариства, у межах вартості акцій, що їм належать (крім випадків, установлених законом).

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідно ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державне підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки частиною 1 статті 4 вказаного вище Закону передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Виконання рішення суду щодо стягнення індексації заробітної плати у розмірі 7314 грн., 64 коп., мають задовольнятися в порядку, визначеному Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Частиною 2 статті 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та, розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у звязку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Статтею 45 вказаного вище Закону передбачена черговість задоволення вимог кредиторів.

Частиною 9 статті 111 ЦК України передбачено, що виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообовязкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу.

У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Ніяких нових обставин, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції та давали б підстави для проведення апеляційним судом переоцінки, зробленої судом першої інстанції, в апеляційному суді не наведено та нових доказів не надано.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи та є безумовними для скасування чи зміни рішення, у справі не встановлено.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2017 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: