Справа № 627/479/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Вовк Л.В.

з участю секретаря - Солонецької Я.В.,

представника позивача- ОСОБА_5.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Козіївської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку, -

у с т а н о в и в :

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Козіївської сільської ради про визнання права власності на землю.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що в жовтні 2003 р. померла його тітка ОСОБА_2 , яка проживала в с.Козіївка та мала на праві приватної власності , відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, земельну ділянку площею 3,0437 га , що знаходиться на території Козіївської сільської ради . Після її смерті відкрилася спадщина на майно. Позивач має намір оформити спадщину та успадкувати земельну ділянку , однак , в нотаріальному порядку оформити спадщину неможливо , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на землю, так як державний акт на право приватної власності на земельну ділянку втрачений. Іншим шляхом спадщину оформити не можливо.

У відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав позов , прохав його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився , подав заяву слухати справу у відсутність представника , проти позову не заперечував, прохав вирішити на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи ,допитавши свідка, дійшов до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець - ОСОБА_2, яка проживала в с.Козіївка Краснокутського району Харківської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Козіївською сільською радою від 01.11.2003 р.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 23.10.2003 року, ОСОБА_2 мала на праві приватної власності земельну ділянку площею 3,0437 га для ведення особистого селянського господарства , яка розташована на території Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області . Вказаний державний акт на право приватної власності на земельну ділянку зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян за НОМЕР_3.

Згідно довідки Козіївської сільської ради, ОСОБА_1 на день смерті була зареєстрована разом з племінником ОСОБА_1 по АДРЕСА_1

Заповіт по Козіївській сільській раді не посвідчувався.

Оголошенням в газеті « Промінь» від 17.06.2017 року підтверджується , що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку виданий на ім»я ОСОБА_2 втрачений.

Про те, що позивач є племінником ОСОБА_2 підтверджується матеріалами справи.

Допитаний по справі свідок ОСОБА_3 пояснила суду , що дійсно ОСОБА_2 на момент смерті проживала зі своїм племінником ОСОБА_1, який фактично спадщину прийняв. Дітей та інших близьких родичів у ОСОБА_2 не було.

Батько позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ,про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_4

Постановою Краснокутської державної нотаріальної контори від 05.08.2017 р. , ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Крім того , як вбачається з постанови , спадкова справа після ОСОБА_2 не заводилася , заяв про прийняття та відмову від спадщини ,не надходили.

Частинами 4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в ред..2004 р.) передбачено, що щодо цивільних відносин ,які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України , положення цього Кодексу застосвується до тих прав і обов»язків , що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини ,яка відкрилася ,але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини...

У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Статтею 1266 ч.3 ЦК України передбачено , що племінники спадкодавця спадкують ту частку у спадщини ,яка належала б за законом їхнім матерям , батькові ( сестрі , братові спадкодавця ), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

В силу ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Спадкоємець ,який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини ,вважається таким , що прийняв спадщину ,якщо протягом строку ,встановленого статтею 1270 цього Кодексу ,він не заявив про відмову від неї.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди виникають з моменту державної реєстрації цих прав, що передбачено ч.1 ст.125 ЗК України.

Відповідно дост.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч.ч.1,2 ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.5 ч.1 ст.19 даного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно до п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено , що спадщина відкрилася в жовтні 2003 року. Позивач є спадкоємцем по закону за правом представлення , оскільки на час відкриття спадщини батько позивача ОСОБА_4 живим не був. Інші спадкоємці відсутні.

Право ОСОБА_1 на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачу, в порядку ст.3 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх прав .

В судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_2, до складу спадкового майна входить земельна ділянка ,яка знаходиться на території Козіївської сільської ради. Іншого шляху, ніж визнання права власності на дану земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як він надав суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Крім того , позивач пропустив строк звернення до суду , оскільки щойно дізнався про порушене право ,який прохає поновити . Суд ,розглянувши дане клопотання , вважає , що строк позовної давності пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Керуючись ст. ст. 1218,1266,1296 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право приватної власності на земельну ділянку розміром 3,0437 га , що знаходиться на території Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області , згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Вовк Л. В.