Справа № 573/927/17
Номер провадження 2/573/374/17
15 червня 2017 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді Терещенко О. І.,
з участю секретаря Кислої Ю.М.,
Представник позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, причин свого неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи.
Повно, об'єктивно та всебічно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 27 липня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а. с. 6).
Своїм підписом у вказаній вище заявці відповідач підтвердив, що ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Також він погодився з тим, що вказана заява разом з памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами являє між ним та банком договір про надання банківських послуг.
Тобто, сторонами були узгоджені усі істотні умови, які є обов'язковими для кредитних договорів, зокрема щодо порядку надання кредитних коштів, відсоткової ставки за користування коштами, строків та порядку погашення заборгованості, відповідальність за порушення зобов'язання, тощо.
Згідно з пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг сторони погодили, що Банк самостійно може змінювати розмір ліміту кредиту на картці, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, сплачувати відсотки та комісію на умовах, передбачених договором.
Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більше ніж на 30 днів, позичальник сплачує банку фіксований штраф у розмірі 500 грн.+ 5% від ціни позову.
Відповідно до п. 2.1.1.12.8 умов банк стягує комісію за обслуговування відповідно до тарифів /памятки клієнта/ довідки про умови кредитування, тарифів банку, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Сплата комісії здійснюється відповідно до п. 2.1.1.3.3 умов і правил.
Згідно з п. 2.1.1.15 банк стягує комісію за обслуговування /перевипуск карти у розмірі, встановленому тарифами банку /памяткою клієнта (по елітних картах за відкриття, річне, щомісячне обслуговування карткового рахунку) у розмірі, встановленому тарифами банку / пам'яткою клієнта/ довідкою про умови кредитування, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.15.1 умов і правил. Сплата комісій здійснюється відповідно до п. 2.1.1.3.3 умов і правил.
Пунктом 1.1.7.12 Умов встановлено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.
Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав повністю, надавши ОСОБА_1 кредит у вигляді відновлювального встановленого ліміту на платіжну картку.
ОСОБА_3 взяті на себе зобовязання щодо своєчасної сплати кредитного боргу, відсотків та комісії у строки, передбачені договором, належним чином не виконував.
Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується умовами договору та розрахунком позивача.
Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
ОСОБА_1 у судове засідання не зявивсь, заперечення проти позову не надав, розрахунок позивача не спростував.
Суд вважає, що факт порушення відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження.
Що стосується вимоги про стягнення з відповідача штрафів в сумі 1297,8 грн., то ці вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).
З огляду на положення ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення.
Таким чином, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а отже і позовні вимоги банку в частині стягнення штрафних санкцій не підлягають задоволенню.
Тобто, з огляду на викладене, з відповідача не можна одночасно стягувати пеню та штрафи за порушення строку платежів, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку штрафів в сумі 1297,08 грн. необхідно відмовити. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15).
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам слід стягнути 1479,61 грн. понесених та документально підтверджених судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 610, 611, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 10,11, 60 88, 154, 209, 210, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" задовольнити частково.
В задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів в сумі 1297 грн. 08 коп. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" відмовити за безпідставністю.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Білопільського районного суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасники процесу, які приймали участь в розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення суду, мають право оскаржити його в тому ж порядку на протязі 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя