Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1529/17

Номер провадження: 2/511/658/17

09 листопада 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі - Ніколас С.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить стягнути з відповідача на її користь 3298,21 грн додаткових витрат на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав, не заперечував проти стягнення з нього зазначених витрат, про що надав суду відповідну заяву, також просив справу розглядати у його відсутність. (.а.с28)

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Шлюб було розірвано на підставі рішення Роздільнянського районного суду Одеської області 10.06.2014 року. Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона офіційно працює, однак її заробітку не вистачає на утримання доньки, так як донька часто хворіє та потребує додаткових витрат. Згідно медичної довідки донька хворіє хронічним панкреатитом та потребує постійного медикаментизного лікування. В період з 24.07.2017 року по 28.07.2017 року вона знаходилась на лікуванні в Роздільнянській ЦРЛ. За цей період на ліки було витрачено 3298,21 грн. До початку 2017 року відповідач в добровільному порядку надавав доньці матеріальну допомогу, однак останнім часом він не несе витрат на її утримання, тому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на дитину в розмірі 3298,21 грн.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

В пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 2003 року.

Під час шлюбу 11.09.2009 року у них народилась донька ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №194488, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №275. (а.с.3) Позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3

Згідно заочного рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.06.2014 року шлюб між ОСОБА_4 (ОСОБА_1) та ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 відновила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_1. (а.с.2)

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 працює бухгалтером в СТОВ «Роздільнянське» (а.с.4)

Донька ОСОБА_3 з 24.07.2017 року по 28.07.2017 року знаходилась на стаціонарному лікуванні у Роздільнянській ЦРЛ з діагнозом хронічний панкреатит період загострення. (а.с.4, 5-7) та проходила курс лікування.

На придбання медикаментів згідно медичного призначення позивачем витрачено 3298,21 грн, що підтверджується чеками та квитанціями, наявними в матеріалах справи (а.с. 8-11).

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивачем доведено факт придбання медикаментів на лікування дитини в сумі 3298,21 грн в липні 2017 року, це є додаткові витрати на утримання дитини, а оскільки батьки мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини, тому дані витрати батьки повинні нести в рівних частках і з відповідача на користь позивача належить стягнути половину заявленої в позові суми в розмірі 1650,00 грн і відповідно задовольнити позовні вимоги позивачки частково, не дивлячись на повне визнання позивачем позовних вимог.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються з оплати юридичної допомоги у сумі 300,00 грн.

На підставі ст.185 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 213, 214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН 4, додаткові витрати на на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1650,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН 4, витрати по оплаті юридичної допомоги в розмірі 300 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір у розмірі 640,00 грн на користь держави. Стягувач: Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ). Реквізити для зарахування до державного бюджету:отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача :Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ж. В. Теренчук