АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №2-3996/12 Головуючий в І інстанції: Майдан С.І.
Провадження №22ц/791/1196/17 Доповідач: Радченко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Радченка С.В.

суддів: Вейтас І.В.,

ОСОБА_1

секретар Рябченко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24 квітня 2017 року в справі за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року головний державний виконавець Головного територіального управління юстиції у Херсонській області звернулася до суду з поданням зазначаючи, що на виконанні відділу знаходиться зведене виконавче провадження №41408472 щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ «Дельта Банк» на загальну суму 8604000,00 гривень. Починаючи з 2012 року та по цей час, боржник, будучи обізнаним про наявність судових рішень про стягнення з нього зазначеної заборгованості та відкриття виконавчого провадження, будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення судів та зменшення суми заборгованості, не здійснює, не зявляється на виклики державного виконавця, не надає відомості про майновий стан, переховує майно, що перебуває у нього у власності. Боржник на даний час не має реєстрації, не повідомляє фактичне місце свого проживання, що позбавляє державного виконавця можливості перевірити його майновий стан та виявити майно, на яке може бути звернуто стягнення. Враховуючи ухилення боржника від виконання рішення суду, державний виконавець просила тимчасово, до виконання боржником зобов'язань за зведеним виконавчим провадженням обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України (без вилучення паспорту).

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 квітня 2017 року подання задоволено. Тимчасово, до виконання боржником зобов'язань за зведеним виконавчим провадженням №41408472, обмежено у праві виїзду за межі України (без вилучення паспорту) фізичну особу ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на незаконність даної ухвали та вважаючи її такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі кордону України, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Колегія суддів не може погодитись з даним висновком суду і вважає його таким, що не відповідає вимогам ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області знаходиться зведене виконавче провадження №41408472, до складу якого входять: ВП №34242016, яке відкрито постановою від 10.09.2012 року, по виконанню виконавчого листа №2-3996, виданого 10.05.2012 року Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» кредитної заборгованості на загальну суму 2985096,69 грн.; ВП №47097389, яке відкрито постановою від 07.04.2015 року, по виконанню виконавчого напису №770, виданого 30.05.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про звернення стягнення на майно, а саме: земельну ділянку площею 0,0562 га, кадастровий номер якої :10:002:122, з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Вітрильна, 2, що належить громадянину України ОСОБА_2 в рахунок задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк» на загальну суму 3012411,29 грн.; ВП №50967426, яке відкрито постановою від 29.04.2016 року, по виконанню виконавчого листа №2-2468/11, виданого 26.05.2014 року Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості на загальну суму 1822647,43 грн (а.с.7-19).

В результаті перевірки майнового стану боржника встановлено, що за ним на праві власності зареєстровано транспортний засіб причеп ПГМФ 8904, реєстраційний номер НОМЕР_1, а також прогулянкове судно «Прогрес», реєстраційний номер ХЕН0526-К. У звязку з неможливістю встановити місце знаходження зазначеного майна державним виконавцем винесено постанову про його розшук (а.с.33, 34-35, 36-37).

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Тобто ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Отже, суду належало зясувати чи дійсно ОСОБА_2 свідомо не виконував належні йому до виконання зобовязання у повному обсязі або частково.

Невиконання боржником самостійно зобовязання протягом строку про що вказує державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим написом обовязків.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставин, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду, як на підставу його вимог, підлягають доведенню, тягар доведення покладено на державного виконавця, а матеріали подання не містять доказів, які б з достовірністю підтверджували реальні можливості боржника виконати його зобовязання, наявність майна, грошових коштів, заробітної плати та інше, а він ухиляється від виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що державний виконавець ВДВС звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що проведені заходи із боржником не дають позитивного результату щодо виконання рішення суду, як у добровільному так і в примусовому порядку, боржником не вчинено жодних дій щодо виконання зобовязань, покладених на нього рішеннями суду.

Проте, з матеріалів справи вбачається та встановлено під час апеляційного розгляду справи, що на реалізації виконавчої служби перебуває нерухоме майно, належне ОСОБА_2, а саме приміщення магазину (м.Херсон, вул..Комунарів,22) та земельна ділянка, яка розташована окремо від магазину (м.Херсон, вул..Вітрильна,2). Зазначене майно арештоване та перебуває в стані реалізації, що не може свідчити про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Зазначені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції та не дають підстав дійти до висновку про умисне ухилення боржника від виконання рішення суду лише з підстав неявки на виклики державного виконавця за поштовими повідомленнями, які поверталися до ВДВС за закінченням терміну зберігання (а.с.67,71,74).

Крім того, представниками ВДВС не надано обґрунтування яким чином обмеження боржника у праві виїзду за кордон може забезпечити виконання рішення.

З урахуванням вищенаведених норм та встановлених обставин, на підставі ст.312 ЦПК України, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 303,307,312 - 315,317 ЦПК України , колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24 квітня 2017 року скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання державного виконавця примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: І.В. Вейтас

ОСОБА_1