Справа № 515/1450/17
Провадження № 2/515/2101/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Семенюк Л.А.

за участю секретаря Унгурян Т.В.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, посилаючись на те, що з 2010 року вона проживала однією сімєю з відповідачем по справі.

Від сумісного проживання мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач на теперішній час проживає окремо від них, не турбується про добробут сина, не забезпечує необхідними речами, ухиляється від батьківських обовязків по матеріальному забезпеченню дитини. Позивачка, будучи інвалідом ІІ групи, працює, час від часу потребує медичного лікування, однак відповідач не бажає щомісячно в добровільному порядку надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, тому остання вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

У судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутності, позов підтримала (а.с.19 ).

Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, не заперечував проти вимог позову (а.с.21 ).

Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України, не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а тому позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на теперішній час проживає біля матері ОСОБА_1 та знаходиться на повному її утриманні. Вказане підтверджується:

- копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №243271 (а.с.7), згідно якого батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1;

- довідкою, виданою Михайлівською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с.9), із якої вбачається, що на утриманні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходиться малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1;

Матеріалами справи також підтверджується, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є інвалідом дитинства ІІ групи безстроково (а.с.8), однак працює на посаді оператора ЦПЗ №3 ОД ПАТ «Укрпошта» з 05.03.2003 року, відповідно до наказу №70-к від 01.03.2003 року (а.с.8,10).

Враховуючи, що відповідач не надавав щомісячно в добровільному порядку позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, вона звернулась до суду з вказаним позовом про стягнення з останнього аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Однак, вивчивши позовну заяву, додані до неї матеріали, з урахуванням вимог ч.2 ст.182 СК України, зі змінами, внесеними відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" № 2037-VIII від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, суд дійшов висновку про необхідність визначення нижньої межі розміру

сплати аліментів у розмірі не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпе- чення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто у даному випадку - з 22.09.2017 року.

За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами у їх сукупності, які узгоджуються між собою, з урахуванням заяви відповідача (а.с.21), який визнає вимоги позову в повному обсязі, беручи до уваги положення ч.2 ст.182 СК України, зі змінами, внесними відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" № 2037-VIII від 17.05.2017 року, суд вважає, що останній повинен сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3, щомісячно у частці від свого заробітку, що становить 1/4 його частину, та розмір сплачуваних аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.09.2017 року, до повноліття дитини.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ч.3 ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.180-183, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 58-60, 88, 174, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (паспорт серії КК №272725, виданий Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 18.08.1999 року), на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 вересня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 19.11.2028 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Семенюк