Справа № 331/7496/17
Провадження № 2-о/331/139/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі :

головуючого судді Жукової О.Є.,

при секретарі Хащук В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Олександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту смерті ,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив встановити факт смерті її матері ОСОБА_2, яка померла 13 вересня 2017 року в м. Макіївка Донецької області .

Заявлені вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що 13 вересня 2017 року в м. Макіївка Донецької області померла її мати, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України. Оскільки вказаний населений пункт розташований на території не підконтрольній Україні ОСОБА_1 позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть матері, через що вимушена звернутися до суду.

В судове засідання заявниця надала заяву про розгляд справи у її відсутність та просила заяву задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа Олександрівський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надала заяву про розгляд справи у відсутність її представника , не навівши будь-яких заперечень на доводи заявника.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії VII-УР № 0053019 матірю заявниці, ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_2 (а.с. 13).

Згідно свідоцтва про шлюб серії V-НО № 284177, 11 серпня 1987 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уклала шлюб з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, після укладення шлюбу прізвище дружини «Крутушкіна» (а.с. 13).

13 вересня 2017 року в м. Макіївка Донецької області померла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить довідка про причину смерті від 14 вересня 2017 року, та лікарське свідоцтво про смерть № 294 від 14 вересня 2017 року, що видані Центром первинної медично-санітарної допомоги м. Макіївки № 1, та свідоцтво про смерть від 14 вересня 2017 року, яке видане на тимчасово окупованій території органами РАЦС (а.с. 14).

Також, судом встановлено, що заявниця є громадянином України (а.с. 6), та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, також була громадянином України (а.с. 5).

Таким чином, видане органами на території м. Макіївка свідоцтво про смерть не засвідчує у встановленому порядку факту смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що створює перешкоди ОСОБА_1, яка позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть матері та реалізувати свої спадкові права.

Заявник звернувся до Олександрівського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, але їй була надана відмова у проведенні державної реєстрації смерті матері.

Згідно ст. 257-1 ЦПК України - заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно до ч. 1, 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб.

Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5(у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а)лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б)фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в)лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 цього ж Закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Статтею 9 ч.2,3,4 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ст.17 ч.1 цього Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що орган який видав відповідне свідоцтво про смерть знаходися на тимчасово окупованій території, і зараз не функціонує, а тому заявник позбавлений можливості до нього звернутись.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Отже, оскільки заявниця ОСОБА_1 не має можливості надати для реєстрації смерті її матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, документи, передбачені законодавством України, з метою захисту її законних прав та інтересів, як громадянина України, суд вважає необхідним встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 13 вересня 2017 року в м. Макіївка Донецької області .

Керуючись ст.ст.10,11,60,208,209,212-215,234,256-259 ЦПК України, ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Олександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту смерті ,- задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 13 вересня 2017 року в м. Макіївка Донецької області.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.Є. Жукова

01.11.2017