Справа № 509/4377/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кочко В.К.,

при секретарі - Савченко М.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину незакінченого будівництвом садового будинку з надвірними спорудами готовністю 90%, що знаходиться в садівничому кооперативі «Лебідь» по вул.4-а Лінія, смт. Новодолинське Овідіопольського району Одеської області, у порядку спадкування за заповітом ОСОБА_5, який помер 01 березня 2003 року; визнати за нею право власності на 1/2 частину у спільному сумісному майні подружжя на незакінчений будівництвом садовий будинок з надвірними спорудами готовністю 90%, що знаходиться в садівничому кооперативі «Лебідь» по вул.4-а Лінія, смт.Новодолинське Овідіопольського району Одеської області, придбаному у шлюбі з ОСОБА_5.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засідання позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.12.2012 року по справі №2-553/11, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.12.2013 року (провадження №22-ц/785/2592/13), було встановлено, що 24.02.1995р. ОСОБА_5 видав заповіт, відповідно до якого все належне йому на час смерті майно заповідав позивачці - ОСОБА_3 Цей заповіт був посвідчений державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрований у реєстрі за №2-2148. Згідно з договором купівлі-продажу від 31.01.2000р., який посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований у реєстрі за №136, ОСОБА_5 придбав у власність незакінчений будівництвом садовий будинок з надвірними спорудами готовністю 90%, що знаходиться в садівничому кооперативі «Лебіль» по вул. 4-та Лінія, с. Новодолинське Овідіопольського району Одеської області. Це майно було придбано ОСОБА_5 у власність під час шлюбу з позивачкою, воно є спільною сумісною власністю подружжя.

30.12.2003 року відповідачка ОСОБА_8 (в подальшому ОСОБА_4) І.О. звернулася до Шостої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини свого батька ОСОБА_5 Ця заява була подана до нотаріальної контори з пропуском шестимісячного строку з дня смерті ОСОБА_5 Також 30.12.2003 р. державний нотаріус Шостої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_9. прийняла від ОСОБА_3 заяву про відмову від спадщини її чоловіка ОСОБА_5

При видачі відповідачу оспореного ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом державний нотаріус Шостої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 не встановила дійсний склад спадкового майна, та без огляду на наявність у матеріалах спадкової справи копії свідоцтва про укладення шлюбу між спадкодавцем та ОСОБА_3 визначила, що до складу спадкового майна ОСОБА_5 входить увесь незакінчений будівництвом садовий будинок з надвірними спорудами готовністю 90%, що знаходиться в садівничому кооперативі «Лебідь» по вул. 4-та Лінія, с. Новодолинське Овідіопольського району Одеської області. Проте, це майно було придбано ОСОБА_5 під час шлюбу з позивачкою та є їх спільним майном подружжя. Крім цього, наявність у спадковій справі довідки ЖКО Приморського району м. Одеси від 09.10.2003р. №43 про спільне проживання позивачки зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вказує на прийняття позивачкою спадщини шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном. Але ці фактичні дані не були перевірені нотаріусом та нею не було встановлено ким саме із спадкоємців та яким чином дійсно своєчасно та належним чином було прийнято спадщину ОСОБА_5 Поряд з цим нотаріусом було взято до уваги заяву позивачки про відмову від спадщини, яка не має юридичної сили, оскільки була подана позивачкою з пропуском шестимісячного строку, встановленого ст.. 553 ЦК Української РСР 1963 року.

Таким чином, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.12.2012р. по справі №2-553/11, що набрало законної сили 11.12.2013р.: було визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Шостою Одеською державною нотаріальною конторою 05.03.2004р., що зареєстроване у реєстрі за №2-737; було визнано незаконним включення державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори до спадщини померлого 01.03.2003 року ОСОБА_5 частки його дружини ОСОБА_3 у спільній власності подружжя на зазначене нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, прийняття спадщини ОСОБА_5 його донькою ОСОБА_8, як і відмова від спадщини позивачкою були визнані судом недійсними, внаслідок чого було визнано недійсним і свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на імя ОСОБА_8 (в подальшому ОСОБА_4) ОСОБА_10, прийняття спадщини ОСОБА_5 його донькою ОСОБА_8 та відмова від спадщини ОСОБА_3 є недійсними правочинами.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Відповідно до ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

ОСОБА_10, з урахуванням недійсності відмови ОСОБА_3 від спадщини та прийняття спадщини ОСОБА_8 (в подальшому - ОСОБА_4) І.О., внаслідок чого свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на імя останньої, було визнано недійсним, - вказані правочини не створюють юридичних наслідків.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідності його задоволення.

Керуючись ст.ст.10,60,61,209,212-215,218,223 ЦПК України, ст.ст.216,236,1301 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину незакінченого будівництвом садового будинку з надвірними спорудами готовністю 90%, що знаходиться в садівничому кооперативі «Лебідь» по вул.4-а Лінія, смт.Новодолинське Овідіопольського району Одеської області, у порядку спадкування за заповітом ОСОБА_5, який помер 01 березня 2003 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину у спільному сумісному майні подружжя на незакінчений будівництвом садовий будинок з надвірними спорудами готовністю 90%, що знаходиться в садівничому кооперативі «Лебідь» по вул.4-а Лінія, смт.Новодолинське Овідіопольського району Одеської області, придбаному у шлюбі з ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_11