МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Номер провадження №2/521/2016/17
23 травня 2017 року м.Одеса
Малиновський районний суд м.Одеси у складі:
судді Маркарової С.В.
за участю секретаря судового засідання Славової К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, діючої в інтересах ОСОБА_5, третя особа Одеська Нова Біржа про визнання договору дійсним,визначення часток у праві спільної власності, визнання права власності в порядку спадкування, -
16.12.2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3звернулись з позовом до ОСОБА_4 про :
- визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, зареєстрованого на Одеській новій біржі 26.09.1997 року - дійсними
- визначення часток у праві власності
- визнання права власності в порядку спадкування за ОСОБА_2 на 5/10 та ОСОБА_3 на 1/10 частини квартири АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх вимог позивачі послались на те, що 26.09.1997 року на Одеській Новій Біржи ОСОБА_7- батько ОСОБА_2, ОСОБА_8 - мати ОСОБА_2, ОСОБА_9 - чоловік ОСОБА_2 та позивачі придбали у власність квартиру АДРЕСА_1.
Батько, мати та чоловік позивача ОСОБА_2 померли.
Позивачі стверджували, що після смерті родичів, постійно проживаючи разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, фактично прийняли спадщину.
Окрім того, після смерті родичів позивачі звернулись до П'ятої одеської державної нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину.
07.12.2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3отримали відмову нотаріусу у видачі свідоцтва про право на спадщину, обумовлену тим, що частки співвласників у договорі купівлі продажу невизначені.
Позивачі в судовому засіданні позов підтримали.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, повідомлялась про розгляд справи в порядку статей 74,76 ЦПК України.
Одеська Нова Біржа в судове засідання не з'явилась, повідомлялась про розгляд справи в порядку статей 74,76 ЦПК України.
З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до п.4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2004 року він застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності - 1.01.2004 року.
Враховуючи, що договір купівлі-продажу був укладений в 1997 році, тобто до набрання чинності новим ЦК, до зазначених правовідносин застосовуються норми ЦК України в редакції 1963 року.
В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна №1330/97 від 26.09.1997 року ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9 та ОСОБА_3 придбали у відповідача квартиру АДРЕСА_1.
Зазначений договір був відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року зареєстрований на Одеській новій біржі 19.09.1997 року.
Нотаріально договір між сторонами посвідчений не був.
Відповідно до ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року нотаріальна форма договору купівлі-продажу нерухомого майна є обов'язковою.
Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору з наслідками, передбаченими ч.2 ст. 48 цього Кодексу.
Водночас, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною.
В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Позивачі позбавлені можливості розпорядитися спірним майном, оскільки договір купівлі-продажу був оформлений з порушенням вимог закону в частині його нотаріального посвідчення, на час розгляду справи зв'язок з відповідачем після продажу квартири втрачений.
Поряд з тим, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9 та ОСОБА_3 виконали умови договору, передали відповідачу 12.000 грн. у якості плати за майно, вселились у спірну квартиру, утримували її.
Відповідач отримала грошові кошти за продаж квартири відповідно до договору, виселились з неї.
За вказаних обставин, відповідно до ч. 2 ст. 47, ст.227 ЦК України в редакції 1963 року, договір купівлі-продажу спірного майна, зареєстрований на Одеській новій біржі, за яким відповідач продала його, а позивачі придбали, може бути визнаний судом дійсним.
Відповідно до ст.ст. 357, 358 ЦПК України частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом; право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності (ст. 361 ЦПК України).
Згідно ст.369 ЦПК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9 та ОСОБА_3 разом користувались квартирою, договору про визначення часток не укладали, домовленості про користування спірним майном будь-яким іншим шляхом між ними не існувало.
Право власності вказаних осіб ніким не оспорюється.
При таких обставинах, суд вважає можливим визначити частки у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу, виданого на ім'я ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9 та ОСОБА_3 у розмірі 1/5 частки за кожною особою.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від 21.03.1959 року, актовий запис №23.
ОСОБА_9 є чоловіком позивача ОСОБА_2 (свідоцтво про одруження від 08.01.1971 року, актовий запис №18).
Позивач ОСОБА_3 є сином ОСОБА_9 та ОСОБА_2.(свідоцтвом про народження від 28.09.1973 року, актовий запис №1542).
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9 та ОСОБА_3 на праві власності по 1/5 частині належала квартира АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати позивача ОСОБА_8 (свідоцтво про смерть від 21.05.2005 року, актовий запис №4837).
Фактично проживаючи разом із дружиною ОСОБА_7 успадкував після її смерті частку майна належну їй на праві власності.
ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер батько позивача ОСОБА_7 (свідоцтво про смерть від 12.02.2006 року, актовий запис № 1534).
ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер чоловік позивача ОСОБА_9 (свідоцтво про смерть від 07.05.2014 року, актовий запис № 4857).
Після їх смерті відкрилась спадщина у розмірі 3/5 частини у праві власності на квартиру АДРЕСА_1.
Позивачі, фактично проживаючи із спадкодавцями на час відкриття спадщини, звернувшись після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_9 до П'ятої одеської державної нотаріальної конториз метою отримання свідоцтва про право на спадщину, отримали відмову обумовлену тим, що частки співвласників квартири в договорі купівлі продажу нерухомого майна за №1330/97 від 26.09.1997 року не визначені (постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.11.2016 року).
Протягом шести місяців з часу смерті спадкодавця позивачі не заявляли про відмову від спадщини.
Вищевикладені обставини підтверджуються матеріалами спадкових справ №288/2016, №82/2006.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
За правилами ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Право на спадкування у спадкоємців за законом може виникнути тільки у разі відсутності цього права у спадкоємців за заповітом.
До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини - день смерті особи (ст.ст. 1218,1220 ЦК України).
При спадкуванні за законом майно переходить до зазначених у законі спадкоємців відповідно до встановленої черговості.
Згідно із ст. 1261 ЦК України упершу чергу право на спадкування за законом мають діти, у тому числі народжені після його смерті, другий з подружжя, який його пережив, та батьки.
Судом встановлено, що за життя спадкодавці заповітів не складали.
Наявності інших спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_7 до спірного майна (2/5 частки квартири), крім позивача ОСОБА_2 за матеріалами спадкової справи П'ятої Одеської державної нотаріальної контори №82/2006 не вбачається, як і осіб, які мають право на обов'язкову долю у спадщині.
Так само, не вбачається спадкоємців першої черги і осіб, які мають право на обов'язкову долю у спадщині після смерті ОСОБА_9 до спірного майна(1/5 частка), крім позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3(спадкової справи П'ятої Одеської державної нотаріальної контори №288/2016).
Таким чином, частка в спірному майні після смерті ОСОБА_9, яку успадковують його дружина та син становить 1/5:2=1/10 на кожного.
Оскільки наявності інших спадкоємців до майна ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не вбачається, майно набуто ними за життя правомірно, сам факт відсутності визначення часток в договорі купівлі-продажу нерухомого майна №1330/97 від 26.09.1997 року не позбавляє спадкодавців власності на спірне майно, позивачі у встановленому порядку звернулись із заявами про прийняття спадщини, про відмову від спадщини не заявляли, суд вважає, вимоги ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на 5/10 частин квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та вимоги ОСОБА_3 про визнання за ним 1/10 частки квартири АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_9 обґрунтованими та доведеними позивачами в процесі розгляду справи.
Керуючись ст. ст. 60, 61, 209, 213, 214, 215, 218, 224 - 226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, діючої в інтересах ОСОБА_5, третя особа Одеська Нова Біржа про визнання договору дійсним, визначення часток у праві спільної власності, визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити.
Визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна, зареєстрований на Одеській новій біржі 26.09.1997 року за №1330/97, за яким ОСОБА_4, діюча від імені ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9 та ОСОБА_3 купили квартиру АДРЕСА_1 - дійсним.
Визначити, що за життя ОСОБА_7, померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 року, ОСОБА_8, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року, ОСОБА_9, померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 року належало, а ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно договору купівлі-продажу зареєстрованому на Одеській новій біржі 26.09.1997 року за №1330/97 належить по 1/5 частки квартири АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 5/10 частин квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року.
Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/10 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути переглянуто Малиновським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В. Маркарова