Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів : Боймиструк С.В., Шеремет А.М.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого житла,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 квітня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого житла, задоволено.

Виселено ОСОБА_1 з квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 551,20 грн. судових витрат понесених по сплаті судового збору.

В поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вказує на його незаконність, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону. Судом не враховано, що подані позивачем докази щодо порушення ним правил співжиття свідчать лише про проведення інспекторами поліції профілактичних бесід виховного характеру як з ним безпосередньо, так і ОСОБА_2

Судом залишено поза увагою покази свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також характеристику з ОСББ «Волинь», якими стверджується, що скарг від сусідів на дії відповідача за весь період його проживання не надходило, а проживання батька окремо від дітей суперечитиме інтересам сім»ї.

Вказує, що конфліктні випадки в сім»ї трапляються рідко, а тому судом безпідставно до спірних відносин застосовано норми ч. 1 ст. 116 ЖК України, оскільки необхідною умовою для виселення є систематичність порушення правил співжиття та безрезультатність заходів попередження.

Просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції з урахуванням положень ст. 116 ЖК України, виходив з того, що відповідач систематично порушує порушують правила співжиття і робить неможливим для інших членів сім»ї проживання з ними в одній квартирі, однак з такими висновками колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного.

Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України.

Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Разом із тим відповідно до ст. 157 ЖК України наймача, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу, а саме у разі систематичного руйнування чи псування ними належного власнику жилого приміщення або використання його не за призначенням, або систематичного порушенням правил співжиття, що робить неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. Виселення провадиться в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Тобто, законодавцем передбачено, що в даному випадку маються на увазі заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК/ОСББ, трудових колективів й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.

Виселення через неможливість спільного проживання може мати місце лише при систематичному порушенні винним правил суспільного співжиття.

Водночас, як роз'яснив пленум Верховного Суду України у п. 17 своєї Постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», №2 від 12 квітня 1985 р., при розгляді справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК УРСР осіб, що систематично порушують правила суспільного співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або житловому будинку, варто виходити з того, що при антигромадському поводженні, що продовжується, виселення винного може бути й у випадку повторного порушення, якщо раніше вжиті заходи попередження або суспільного впливу не дали позитивних результатів. Доказом застосування мір попередження і громадського впливу можуть служити постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, офіційні застереження, рішення суду або третейського суду про притягнення до відповідальності, протоколи або постанови громадських організацій, трудових колективів, що засудили дії винного.

Виходячи зі змісту даної статті, виселення - це крайня міра, яка застосовується тільки до осіб, які систематично порушують правила спільного проживання і роблять неможливим сумісне проживання. Під системністю слід зрозуміти вчинення двох і більше таких правопорушень. При цьому необхідно, щоб до винної особи попередньо були застосовані міри попередження або громадського впливу.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово викликала поліцію за адресою і звинувачувала відповідача у вчиненні неправомірних дій щодо неї та членів сім»ї, однак факт систематичного порушення ОСОБА_1 правил спільного проживання та притягнення до відповідальності не підтверджено.

З письмової інформації ГУНП в Рівненській області від 25 лютого 2016 року, вбачається що ОСОБА_2 неодноразово зверталась з повідомленнями щодо неправомірної поведінки відповідача, всі повідомлення були розглянуті як звернення громадян (а.с. 12). По даним заявам заходів попередження або суспільного впливу прийнято не було.

Одні лише факти звернення у відповідні органи зі скаргами на порушення правил суспільного співжиття без застосування до винного заходів впливу цими органами не є підставою для виселення.

Оцінивши кожен доказ окремо та в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що докази подані сторонами, свідчать про наявність неприязних, конфліктних відносин між членами колишнього подружжя.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для застосування до відповідача крайнього заходу впливу - виселення недостатньо. Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення правил суспільного співжиття з колишніми членами своєї сім'ї.

Враховуючи, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального , а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи воно підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 309, 316 ЦПК України, ст. ст. 116, 156, 157 ЖК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 квітня 2017 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого житла, відмовити.

Попередити ОСОБА_1 про дотримання належних правил співжиття з іншими членами сім»ї за адресою АДРЕСА_1.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним чинності.

Головуючий :

Судді :