Справа № 460/1167/17 Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А.
Провадження № 22-ц/783/6084/17 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні сторін, представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 06 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

рішеннямЯворівського районного суду Львівської області від 06 вересня 2017 року позов задоволено частково. Зобов'язано стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.п.н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3( і.н.п.НОМЕР_2), аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.п.н. НОМЕР_1) у користь держави 640 грн. судового збору.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_4

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині розміру аліментів, а саме стягувати ? від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає рішення незаконним та таким, що порушує норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд взяв до уваги пояснення відповідача про те, що він постійно надавав матеріальну допомогу синові, купував продукти та одяг, однак такі пояснення не мають відношення до предмету позову, не передбачені законом як обставина для зменшення аліментів, а лише свідчать про платоспроможність та здатність для достатнього забезпечення дитини. Зазначає, що судом не враховано обставин про часту хворобливість дитини, оскільки, окрім інвалідності, дитина має багато супутніх діагнозів, що потребують особливої уваги до фізичного стану здоров'я. Вказує на те, що відповідач нікому аліменти не платить, стягнень по виконавчих документах з відповідача не проводиться, у шлюбі після розлучення не перебував, інших неповнолітніх дітей на утриманні немає. Вказує на те, що факт утримання відповідачем його батьків нічим не підтверджений та його батьки отримують достойну пенсію і відповідно забезпечують себе самостійно. Крім цього, вказує на те, що вона з сином проживає одна, у зв'язку з доглядом за дитиною перейшла на іншу посаду з меншим окладом. Також, навчання дитини потребує витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача на підтримання апеляційної скарги, відповідача та його представника - в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд посилаючись, зокрема, на ст. 180, ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України та задовольняючи позов частково, - виходив з того, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 13.04.2010 року. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 ОСОБА_4 09.07.2011 змінила ім'я на ОСОБА_4 Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_5 ОСОБА_2 09.07.2011 змінив ім'я на ОСОБА_2 З копії рішення Яворівського районного суду Львівської області від 19.06.2017р. вбачається, що шлюб між сторонами розірвано. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьками є позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - відповідач по справі. Із медичного висновку від 20.02.2012 № 23, вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 має статус «дитини-інваліда». Оцінивши зібрані в сукупності докази по справі, враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про підставність позовних вимог, оскільки обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Однак, з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, матеріального становища позивачки, стану здоров'я та матеріального становища відповідача, наявності на його утриманні непрацездатних батьків, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що забезпечить належний рівень утримання дитини, а тому позов слід задоволити частково.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин, що мають значення для справи; не у повній мірі відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Із норм матеріального закону, що регулюють спірні правовідносини вбачається таке.

За ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо після виконання аліментних зобов'язань згідно з частиною четвертою цієї статті один з батьків не виїхав на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договорів про правову допомогу, та залишився або повернувся для постійного проживання в Україну, порядок стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми встановлюється законодавством. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, згідно з яким з одного із батьків стягуються аліменти, він виїжджає для постійного проживання у державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, з нього за рішенням суду до його виїзду за межі України може бути стягнуто аліменти за весь період до досягнення дитиною повноліття. Якщо після набрання законної сили рішенням суду про сплату аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття особа, з якої стягуються аліменти, продовжує постійно проживати в Україні або повертається в Україну для постійного проживання та змінюються обставини, які вплинули на визначення розміру аліментів, у судовому порядку може бути встановлено періодичне стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми. Якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім'ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Також, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Як вбачається із пояснень осіб, що беруть участь у справі, матеріалів справи та сторонами не спростовано, - сторони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився у сторін під час їх шлюбу, що тривав з 13.04.2010 року до 1.07.2017 року (свідоцтво про народження сина сторін Серія НОМЕР_7 від 26.07.2011 року а.с. 5, свідоцтва про зміну імен Серія НОМЕР_8 та Серія НОМЕР_9 від 9.07.2011 року а.с. 69-70, свідоцтво про шлюб сторін а.с. 4, рішення про розірвання шлюбу між сторонами від 19.06.2017 року а.с. 71-72).

Сторони зареєстровані як такі, що проживають спільно, однак близько двох років разом не живуть. Дитина сторін проживає із позивачем (без інших осіб) та перебуває на її повному утриманні.

Відповідач на своєму утриманні неповнолітніх дітей немає. Періодично з ним, як він вказує, проживають його батьки, які отримують пенсії та таким він, як сам стверджує, - матеріально допомагає.

За час окремого проживання сторін відповідачем здійснюється добровільна часткова сплата коштів на утримання сина сторін, що підтверджено платіжними дорученнями про перерахунок коштів із платіжної картки відповідача на платіжну картку позивача (а.с. 42-63) у розмірах від 502,51 грн. до 3600 грн. на місяць, що складає в середньому - 1436,43 грн. на місяць.

Обоє сторін, як самі ствердили, працюють в органах Національної Поліції та отримують щомісячно заробітну плату. Позивач - 8 тис. грн., відповідач - 9 тис грн. на місяць.

Дитина сторін є інвалідом дитинства (вроджена відсутність третього пальця правої кисті). Крім цього, дитина хворіє на ряд інших захворювань, що слід вважати виходять за межі поняття звичних, вікових, періодичних захворювань, зважаючи, також, і на значну кількість таких. А саме: плосковальгусна деформація обох стоп; функціональне захворювання шлунку; дискінезія жовчновивідних шляхів; дефіцит маси тіла; відставання у фізичному розвитку; синдром подразненого кишківника; астенічний синдром; хронічний аденоїдит; двобічний секреторний отит (медичні висновки, довідки, епікризи-витяги та інші медичні документи а.с. 6-7, 84, 86-88).

Через такі захворювання (як визнав і сам відповідач) як мінімум двічі на рік дитина перебуває на стаціонарному лікуванні. Окрім цього, потребує постійного медичного супроводу, домашнього догляду дитини інваліда, проходження оглядів, реабілітаційних процедур, терапії, тощо, а також певного виду харчування. Наведене потребує відповідно постійних, значних, додаткових, поряд із звичними витратами, - грошових витрат.

Окрім цього, дитина відвідує хорову школу та отримує додаткові освітні послуги у ЗОШ «Дивосвіт», які є платними (а.с. 85, 90).

Зважаючи на вказане колегія суддів вважає, що визначення аліментів судом першої інстанції у розмірі ? частини заробітку доходу відповідача не у повній мірі відповідатиме встановленим обставинам, що мають значення для справи.

Такий розмір, з врахуванням того, що: обоє батьків мають рівні обов'язки щодо утримання дитини; те, що обоє сторін мають постійне місце праці та постійні регулярні доходи про які заявили; те, що позивач проживає з дитиною сама та самостійно опікується дитиною, що відповідно потребує докладання нею певних додаткових зусиль з організації її життя, зважаючи на те, що вона працює; те, що відповідач проживає сам та фактично утриманців немає, якими не слід вважати його батьків, які мають самостійні джерела доходів та з ним постійно не проживають, а також мають інших дітей, які взмозі як і відповідач надавати їм певну додаткову матеріальну допомогу; те, що відповідач частково добровільно надавав матеріалу допомогу позивачу; те, що дитина сторін є інвалідом та страждає на значну кількість захворювань, що потребують докладення для позивача значних, постійних, додаткових зусиль та коштів на їх лікування, реабілітацію, а також догляд дитини-інваліда, тощо; прожитковий мінімум, для дітей відповідного віку, який відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» складає для дітей від 6 до 18 років - 1777 грн. на місяць (з грудня 1860 грн. на місяць), - на думку колегії суддів слід встановити на рівні 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, чим слід змінити рішення суду першої інстанції у цій частині допустивши стягнення аліментів за один місяць до негайного виконання.

Вказаним доводи апеляційної скарги слід визнати частково обґрунтованими та таку задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.1-4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 06 вересня 2017 року- змінити.

Збільшити розмір аліментів, що підлягають стягненню щомісячно з ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4до досягнення дитиною повноліття з ? частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

В решті рішення суду - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 704 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра