Номер провадження: 22-ц/785/6937/17
Номер справи місцевого суду: 500/1662/17
Головуючий у першій інстанції Жигулін С. М.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.

при секретарі: Лопотанові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 липня 2017 року, -

встановила:

07 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4.

Посилаючись на те, що свідоцтвом серії НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області на підставі актового запису за № 196 від 06 травня 1999 року відповідач вказаний батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. В наступний час дитина знаходиться на її утриманні, навчається з 01 вересня 2016 року по 30 липня 2020 року на філософському факультеті Одеського національного університету імені І.І.Мечникова, у зв'язку із чим просить стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти щомісяця в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу).

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 липня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Стягувато з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти щомісяця в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від заробітку (доходу) з 07 квітня 2017 року до 30 липня 2020 року.

Стягнуто з відповідача на користь держави судові витрати 640 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісяця в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) з 07 квітня 2017 року до 30 липня 2020 року.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута апеляційним судом на підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що дитина знаходиться її утриманні, навчається з 01 вересня 2016 року по 30 липня 2020 року на філософському факультеті Одеського національного університету імені І.І.Мечникова, що підтверджене договором №18-1-208-2016 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою із встановленням загальної вартості освітньої послуги за весь строк навчання у розмірі 47347 грн.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області на підставі актового запису за № 196 від 06 травня 1999 року відповідач вказаний батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається з 01 вересня 2016 року по 30 липня 2020 року на філософському факультеті Одеського національного університету імені І.І.Мечникова, що підтверджене договором №18-1-208-2016 про надання освітніх послуг (а.с. 6).

У відповідності до вимог ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст.ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають значення для справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 працює у УМГ «Прикарпаттрансгаз» Одеське ЛВУМГ на посаді начальника служби, що підтверджується довідкою від 21 липня 2017 року, та з січня 2017 року по 30 червня 2017 року отримав загальну суму доходу у розмірі 190112,34 грн. (а.с.64).

Аналізуючи зазначені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач як батько дитини, яка продовжує навчання, повинен допомагати їй.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись: ст. 304; п. 1 ч. 1 ст. 307; ст. 308; 315; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк