АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/748/17 Доповідач - Дикун С.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

за участю секретаря - Коваль О.І.

та сторін: представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 соціальної політики Тернопільської міської ради на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 соціальної політики Тернопільської міської ради до ОСОБА_1, третя особа - Державна фінансова інспекція в Тернопільській області про стягнення надміру нарахованої щомісячної допомоги особі,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 соціальної політики Тернопільської міської ради звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1, третя особа Державна фінансова інспекція в Тернопільській області про стягнення надміру нарахованої щомісячної допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач, будучи особою, яка проживає разом з інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду та отримує грошову допомогу на догляд за ним, перебувала за межами України і відповідно не мала права на отримання щомісячної допомоги, у зв'язку з чим їй безпідставно нараховано та виплачено 15 028,54 грн. щомісячної грошової допомоги.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 соціальної політики Тернопільської міської ради до ОСОБА_1, третя особа Державна фінансова інспекція в Тернопільській області про стягнення надміру нарахованої щомісячної допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, відмовлено. Роз'яснено порядок перегляду заочного рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 соціальної політики Тернопільської міської ради просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 повністю, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення норм процесуального права. Особа, яка подала апеляційну скаргу наголошує, що судом першої інстанції порушено ч.4 ст.212 ЦПК України, оскільки не досліджено та не надано оцінку доказів, відображених в акті Фінінспекції № 17-22/128 від 27.05.2015 року та вимозі Фінінспекції Про усунення порушень законодавства виявлених ревізією від 22.06.2015 року № 19-17-13-14/869, які наявні в матеріалах справи та мають значення для правильного вирішення цивільної справи.

Представник відповідача у суді апеляційної інстанції апеляційної скарги не визнала.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до довідок, наданих представником відповідача, ОСОБА_1 разом зі своєю дочкою ОСОБА_4 проживають за однією адресою в м.Бергамо, Італія, таким чином, здійснюючи за нею догляд.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що відповідно до висновку лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу від 19.07.2012 року №42 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом 1 групи підгрупи А внаслідок психічного розладу довічно та проживає разом з матір'ю ОСОБА_1, яка постійно здійснює догляд за хворою і проживає разом з нею за адресою: м.Тернопіль, вул.Вербицького, 1/65.

Згідно з виписки із акту огляду МСЕК серії ТЕР № 164619 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є інвалідом 1 групи з дитинства довічно і за станом здоров'я потребує стороннього догляду.

Відповідно до рішення ОСОБА_3 соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення допомоги від 11.02.2014 року ОСОБА_1 на підставі заяви останньої була призначена щомісячна грошова допомога, як особі, яка проживає разом з інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року 1218 грн. щомісячно.

Згідно з рішенням ОСОБА_3 соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення допомоги від 19.03.2015 року ОСОБА_1 на підставі її заяви була призначена щомісячна грошова допомога, як особі, яка проживає разом з інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним з 01.02.2015 року по 31.01.2016 року 1218 грн. щомісячно.

Як вбачається з матеріалів справи, в ОСОБА_3 соціальної політики Тернопільської міської ради проведено ревізію фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2011 року по 28.02.2015 року, за результатами якої було складено акт № 17-22/128 від 27.05.2015 року. У вказаному акті зазначено, що встановлені 23 громадяни, яким призначено щомісячні грошові допомоги як особам, які проживають разом з інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, які в окремі періоди перебували за межами України, таким чином, одержувачі грошових коштів не здійснювали догляд за інвалідом 1 чи 2 групи і відповідно, не мали права на отримання виплат.

Під час проведення Фінінспекцією ревізії в ОСОБА_3 соціальної політики Тернопільської міської ради, згідно отриманої інформації УСБУ встановлено, що ОСОБА_1 перебувала за межами України. Після чого здійснено перерахунок грошової допомоги та позивачем встановлено, що сума надміру нарахованої щомісячної грошової допомоги ОСОБА_1, як особі, яка проживає разом з інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним за період з 15.02.2014 року по 31.03.2015 року складає 15 028,54 грн.

Оглядом витягу з бази даних Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетинання державного кордону України у період з 15.02.2014 року по 31.03.2015 року громадянкою України встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, перетинала кордон України 24.07.2014 року. Інформація щодо перетинання державного кордону України у вказаний період громадянкою України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, у базі даних відсутня.

Відповідно до довідки, наданої представником відповідача, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, станом на 29.09.2008 року надано житло для проживання за адресою: комуна Бергамо, провінція Бергамо, вул П.Гаффурі 6, Італія.

Як вбачається з офіційної заяви про цесію житлової події, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, станом на 05.08.2014 року надано житло для проживання за адресою: комуна Бергамо, провінція Бергамо, вул П.Гаффурі 6, Італія.

Відповідно до довідки від 26.02.2016 року, виданої лікарнею ім. Папи Іоана XXIII м.Бергамо, ОСОБА_4 знаходиться на диспансерному обліку в психіатрії з червня 2015 року з приводу затримки розумового розвитку середнього ступеня із затримкою розвитку мовлення та емоційно-вольовою нестабільністю. Пацієнтка регулярно проходить контрольні амбулаторні огляди.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.4 "Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 року № 1192 зазначається, що допомога на догляд надається дієздатній особі, яка зареєстрована або постійно проживає на одній житловій площі з інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду і здійснює догляд за ним.

Пунктом 1 п.2 "Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 року № 1192, встановлено, що призначення і виплата допомоги на догляд провадиться органами праці та соціального захисту населення.

Згідно з абз.1 пп.4 п.8 "Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 року № 1192 зазначається, що виплата допомоги на догляд припиняється у разі, коли: - сталися зміни у складі сім'ї у зв'язку із смертю або зміною місця проживання інваліда І чи II групи внаслідок психічного розладу чи особи, якій надається допомога на догляд.

У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Загальні підстави для виникнення зобов'язань у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною особою або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Неповідомлення відповідачем ОСОБА_3 соціальної політики Тернопільської міської ради про її тимчасовий виїзд за кордон не може свідчити про недобросовісність ОСОБА_1 в отриманні грошової допомоги на догляд за дочкою-інвалідом, відмову у догляді чи залишенні її напризволяще, а тому доводи апеляційної скарги не є підставою для задоволення позовних вимог, так як не засвідчують недобросовісність ОСОБА_1

Крім того, відповідно до витягу з бази даних Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетинання державного кордону України у період з 15.02.2014 року по 31.03.2015 року, за який позивачем встановлено вимогу про повернення відповідачем надміру нарахованої та сплаченої грошової допомоги, інформація щодо перетинання державного кордону України громадянкою України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, у базі даних відсутня, а тому доводи позивача про те, що ОСОБА_1 не здійснювала догляд за своєю дочкою, не знайшли свого документального підтвердження та є необґрунтованими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, з чим погоджується і колегія суддів, що позивачем не надано суду в порядку ст.ст.10,60, ЦПК України належних доказів, які б свідчили про умисел відповідачки ОСОБА_1 щодо надання нею завідомо недостовірних відомостей чи приховування будь-яких відомостей, які мали значення для виплати їй щомісячної грошової допомоги на догляд за дочкою-інвалідом.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги стосовно того, що районним судом не досліджено та не надано оцінку доказів, відображених в актах Фінінспекції, оскільки в мотивувальній частині рішення серед встановлених судом обставин чітко прописаний акт №17-22/128 від 27.05.2015 року та правильно визначені відповідно до нього правовідносини. Однак, наявність такого акту не є безумовною підставою для стягнення спірних коштів.

Судом першої інстанції вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Керуючись ст.ст. 308, 313-315,319,324,325 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 соціальної політики Тернопільської міської ради відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5