Справа № 341/1376/17
Провадження № 22-ц/779/1638/2017
Головуючий у 1 інстанції Юсип І. М.
Суддя-доповідач Максюта
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Максюти І.О.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.

секретаря Бойчук Л.М.,

з участю апелянта та його представника ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 та представника третьої особи ОСОБА_3,

в с т а н о в и л а :

В вересні 2017 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_5 про знесення самочинного будівництва, у якому просила зобовязати відповідача знести самочинно збудований обєкт, що знаходиться за адресою вул. Шевченка,6а, м.Галич, Івано-Франківської області.

26 вересня 2017 року позивачем ОСОБА_4 подана суду заява про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_5 і будь-яким третім особам проводити будівництво одноповерхового торгового обєкту (магазину) з мансардою та підвалом на орендованій земельній ділянці загальною площею 0,03 га, яка знаходиться по вул. Шевченка, 6А в м. Галичі Івано-Франківської області до вирішення судом даного спору.

Ухвалою Галицького районного суду від 27 вересня 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено. Заборонено ОСОБА_5 і будь-яким третім особам до вирішення даного спору судом проводити будівництво одноповерхового з мансардою та підвалом торгового обєкту (магазину) на орендованій земельній ділянці загальною площею 0,03 га, яка знаходиться по вул. Шевченка, 6 А в м.Галичі Івано-Франківської області.

Не погодившись з даною ухвалою, представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7, подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що в оскаржуваній ухвалі не наведено жодних обставин про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Не посилаючись на жодні докази та обставини для обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам закону, зокрема ст.ст.151-154 ЦПК України.

Апелянт також зазначив, що накладення відповідної заборони позбавляє відповідача можливості завершити будівництво магазину та фактично створює перешкоди у здійсненні ним в майбутньому господарської діяльності, що згідно п.4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №6 є неприпустимим.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволення заяви про забезпечення позову.

Вислухавши апелянта та його представника, представника позивача та представника третьої особи, доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст. 303 ЦПК України, наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з положень ч.3 ст.151 ЦПК України, дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення

З таким висновком погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1,ч.2, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п.4 Постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду.

З позовної заяви встановлено, що між сторонами існує спір з приводу правомірності здійснення відповідачем будівництва, яке на думку позивачки є самочинним з істотними порушеннями будівельних норм та правил.

Встановлено, що ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5, третя особа управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, про знесення самочинного будівництва. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що являється власником обєкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою вул. Шевченка,8а, м. Галич, Івано-Франківської області. На суміжній земельній ділянці, яка знаходиться за адресою вул. Шевченка,6а, відповідачем розпочато будівництво обєкту нерухомого майна з грубим порушенням норм та вимог ДБН 360-92, зокрема не дотримано мінімально допустимої відстані від обєкту, який будується, до існуючого будинку та споруд з врахуванням нормативної інсоляції,пожежних розривів відповідно до ступеня вогнестійкості та побутових розривів, в звязку з чим було скасовано та знято з реєстру Декларацію про початок виконання будівельних робіт від 29.04.2015 року, зареєстровану в Управлінні державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області за ІФ №94.

У заяві про забезпечення позову шляхом заборони відповідачем проводити будівництво, ОСОБА_4 посилається на те, що відповідач здійснює будівництво торгового магазину поруч з її будинком на зменшеній відстані, що в майбутньому призведе до замокання та руйнування зовнішньої стіни будинку позивача у звязку з випаданням атмосферних опадів. Відповідач вимог інспекції ДАБІ не виконує, а продовжує самочинне будівництво, що становить загрозу життю та здоровю, як позивача так і інших осіб. (а.с.3).

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції вірно виходив із наведених норм процесуального права та дійшов правильного висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення в майбутньому оскільки позивач є власником суміжної земельної ділянки з земельною ділянкою відповідача і продовження будівництва може зашкодити інтересам позивача.

Застосований судом вид забезпечення позову не суперечить загальним правилам забезпечення позову і захищає права позивача на випадок можливого ухвалення рішення на його користь і не порушує права інших осіб.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про безпідставність задоволення заяви про забезпечення позову є необґрунтованими, оскільки заборона проводити будівництво до вирішення зазначеного спору є тимчасовим заходом. Ці заходи забезпечення позову застосовані для гарантування виконання можливого рішення суду.

На підтвердження доводів апеляційної скарги на ухвалу щодо законності будівництва ОСОБА_5 обєкту нерухомості (магазину) представником апелянта до апеляційної скарги долучено копії судових рішень, які не можуть братися до уваги при розгляді питання про забезпечення позову, оскільки стосуються розгляду справи по суті (а.с.37-38).

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала постановлена без участі відповідача, що позбавило його права висловити свої заперечення щодо законності її винесення, не є підставою для її скасування, оскільки згідно із ч. 1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Не приймаються до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що забезпечення позову шляхом заборони здійснювати в майбутньому будівельні роботи є втручанням в господарську діяльність, оскільки доказів щодо початку чи ведення господарської діяльності, яка пов'язана з будівництвом за зазначеною адресою, апелянтом суду не представлено.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було дотримано норми процесуального права при вирішенні питання про забезпечення позову, а тому ухвалу слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду від 27 вересня 2017 року про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: І.О. Максюта

Судді: О.О. ОСОБА_8 Пнівчук