АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів: - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Куркіній І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова - Кручина ТетянаПавлівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ЮдінМаксим Анатолійович, Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недійсними договору іпотеки та рішення № 187 від 13 березня 2015 року щодо переоформлення права власності на житловий будинок, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова - Кручина Тетяна Павлівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін Максим Анатолійович, Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недійсними договору іпотеки та рішення № 187 від 13 березня 2015 року щодо переоформлення права власності на житловий будинок.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначила, що суд дійшов помилкового висновку про повторну неявку позивача в судові засідання, оскільки ні вона, ні особисто ОСОБА_1 повістки про виклик до суду не отримували та про призначені у справі засідання не були обізнані. Зазначила, що суд направляв кореспонденцію на адресу, яку вона вказувала як свою адресу для листування, проте на ім'я безпосередньо позивача, а тому ці поштові відправлення ні нею, ні Ріста Бакро Золотоєвичем не були отримані.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 не з'явилась, про день та час слухання справи судом повідомлена у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила, а тому, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» ОСОБА_9 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог закону, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова - Кручина ТетянаПавлівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ЮдінМаксим Анатолійович, Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилися та явку своїх представників не забезпечили, про день та час слухання справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку, а тому, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» звернулося до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, третя особа Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні майном та виселення.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року було відкрито провадження у справі.

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова - Кручина Тетяна Павлівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін Максим Анатолійович, Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недійсними договору іпотеки та рішення № 187 від 13 березня 2015 року щодо переоформлення права власності на житловий будинок.

Протокольною ухвалою суду від 25 вересня 2015 року зустрічний позов ОСОБА_1 було прийнято до спільного розгляду з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика».

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» до ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, третя особа Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні майном та виселення залишено без розгляду на підставі п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України, в зв'язку з поданням представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» заяви про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова - Кручина ТетянаПавлівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ЮдінМаксим Анатолійович, Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недійсними договору іпотеки та рішення № 187 від 13 березня 2015 року щодо переоформлення права власності на житловий будинок залишено без розгляду.

Постановляючи дану ухвалу, суд першої інстанції керувався положеннями пунктів 3 та 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, зазначаючи, що належним чином повідомлений позивач тричі не з'явився в судове засідання та не направив до суду заяву про розгляду справи за його відсутності, крім того, від представника позивача ОСОБА_5 до суду надійшла заява про залишення позову без розгляду, що в сукупності є підставою для залишення цього позову без розгляду.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки він не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Підстави для залишення позову без розгляду передбачені частиною 1 статті 207 ЦПК України.

Згідно пункту 3 частини 1 цієї статті, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до пункту 5, підставою для залишення позову без розгляду є подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду.

Як вбачається зі змісту ст. 207 ЦПК України, кожна із визначених в частині 1 підстав для постановлення ухвали про залишення позову без розгляду є самостійною та має відмінну, а інколи й взаємовиключну, правову природу.

Так, повторна неявка в судове засідання належним чином повідомленого про дату та час судового розгляду позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, може розцінюватися судом як втрата позивачем інтересу до поданого ним позову, а тому, виходячи з положень закріпленого в цивільному законодавстві принципу змагальності, та враховуючи, що за змістом ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, суд наділений правом залишити такий позов без розгляду.

При цьому, однією із визначальних умов для застосування даного пункту частини 1 статті 207 ЦПК України є те, що позивач не сформував та не виразив власного волевиявлення щодо подальшого руху своєї справи, тобто, як не прибув в судове засідання щоб підтримати поданий позов, так і не подав заяву про розгляд справи в його відсутності.

Одночасно, встановлена пунктом 5 частини 1 ст. 207 ЦПК України підстава для залишення позову без розгляду - подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду, за своєю суттю є протилежною підставі, визначеній в пункті 3, так як в даному випадку позивач реалізує свої процесуальні права та прямо виражає своє волевиявлення на припинення судового розгляду свого позову.

З викладеного вбачається, що ці дві підстави є несумісними і не можуть одночасно слугувати приводом для залишення без розгляду позовної заяви.

Суд першої інстанції зміст статті 207 ЦПК України належним чином не проаналізував, взаємовиключність передбачених пунктом 2 та пунктом 5 частини 1 цієї статті підстав для залишення позовної заяви без розгляду не врахував, не визначився з обставиною, яка стала причиною залишення без розгляду безпосередньо цього позову, в зв'язку чим помилково вказав, що підставою для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 стала його повторна неявка в судові засідання та подання його представником заяви про залишення позову без розгляду.

Так, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року, першочерговою причиною для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 слугувала його трикратна неявка в судові в судові засідання: 05 серпня 2016 року, 05 вересня 2016 року та 30 вересня 2016 року.

З сукупного аналізу ст.ст. 169, 207 ЦПК України вбачається, що правом на залишення заяви без розгляду суд наділений в разі повторної неявки позивача в судове засідання, за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не подав заяви про розгляд справи в його відсутності.

Порядок повідомлення осіб, що беруть участь у справі, про дату та час судового розгляду визначений главою 7 ЦПК України «Судові виклики і повідомлення».

Так, за змістом цієї глави, особи повідомляються про судове засідання шляхом вручення судової повістки або під розписку, які отримуються ними особисто або через представника.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 та його представника про судові засідання 05 вересня 2016 року та 30 вересня 2016 року, оскільки повістку на 05 вересня 2016 року позивач отримав безпосередньо в день засідання, а не завчасно, як того вимагає ст. 74 ЦПК України, а вся інша адресована йому поштова кореспонденція, зокрема і повістка на 30 вересня 2017 року, повернулася на адресу суду без вручення.

Таким чином, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів завчасного вручення Ріста Бакро Золотоєвичу чи його представнику повісток про виклик до суду на 05 вересня 2016 року та 30 вересня 2016 року, у суду першої інстанції не було правових підстав для висновку про належне повідомлення позивача про судовий розгляд, його повторну неявку в судове засідання та залишення позову без розгляду з цих підстав.

Оскільки застосування в якості підстави для залишення позову без розгляду положень пункту 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України виключає одночасну можливість залишення позову без розгляду згідно пункту 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України - за заявою позивача, при цьому з матеріалів справи вбачається, що підстав для застосування п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України у суду першої інстанції не було, в зв'язку відсутністю доказів належного повідомлення позивача про судові засідання у справі, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 є частково обґрунтованими, ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому, за правилом ч. 1 ст. 314 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 скасувати та направити справу до Святошинського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: