Справа № 2-1038/11
Провадження № 8/201/1/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Ходаківського М.П.,

за участі секретаря судового засідання Максимової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 28 лютого 2012 року було ухвалене вищезазначене рішення, яким позов задоволено частково.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення від 28 лютого 2012 року за нововиявленими обставинами у вказаній цивільній справі з посиланням.

В обґрунтування заяви про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами заявник посилається на те, що в січні 2015 року йому стало відомо про існування рішення від 28 лютого 2012 року. Заявник вважає, що рішення суду не може бути визнано законним, оскільки ґрунтується лише на доказах, які надав банк. Договір поруки № 467 від 12 січня 2009 року, про який заявнику не було відомо та сторонами якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «УФА «Верус», було укладено з грубими порушеннями законодавства та без попередньої згоди боржника ОСОБА_2 Окрім того заявнику стало відомо про існування іпотечного нерухомого майна.

Дана заява була розглянута Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська із постановленням 07 липня 2016 року ухвали суду про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення від 28 лютого 2012 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2016 року було скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2016 року та справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями указану справу для розгляду автоматизованою системою розподілено судді Наумовій О.С., але у звязку зі закінченням повноважень цієї судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська розпорядженням керівника апарату призначено повторний автоматизований розподіл справи, яка згідно із протоколом від 13 березня 2017 року передана для розгляду судді Ходаківському М.П.

Ухвалою від 14 березня 2017 року суддею Ходаківським М.П. прийнято справу до свого провадження.

Заявник та його представник у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 приймав участь у судовому засіданні від 12 квітня 2017 року, надавав пояснення, просив заяву задовольнити.

Від представника ПАТ КБ «Приватбанк» на адресу суду надійшло клопотання про розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без його участі, у перегляді рішення просив відмовити.

ТОВ «УФА «Верус» та ОСОБА_2 у судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Верховний Суд України у постанові від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16, яка є обовязковою для усіх субєктів правозастосування та судів, вказав на те, що розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Ураховуючи, що представник заявника приймав участь у минулих судових засіданнях, призначених у даній справі, надав суду пояснення, в тому числі додаткові, належним чином повідомлявся про призначені у справі судові засідання, судом визнано за можливе розглянути справу за відсутності заявника та його представника.

Суд, дослідивши матеріали заяви, ознайомившись з матеріалами відповідної цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у звязку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправдивий висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правого акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Тобто йдеться про обставини, які існували на момент винесення судового рішення, але з різних причин не були відомі заявникові.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 28 лютого 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором № 06/06/671М від 08 червня 2006 року станом 20 лютого 2012 року в розмірі 815 252 грн. 87 коп. (вісімсот пятнадцять тисяч двісті пятдесят дві грн. 87 коп.). Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 3219 грн. В задоволені іншої частини позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2013 року в резолютивній частині мотивованого рішення та у резолютивній частині вступної та резолютивної частини рішення суду у цивільній справі №2-412/758/2012р. за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ТОВ «УФА «Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості виправлено описку, виклавши другий абзац в наступній редакції: Абзац другий: «Стягнути солідарно зі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором № 06/06/671М від 08 червня 2006 року станом 20 лютого 2012 року в розмірі 815 252 грн. 87 коп. (вісімсот пятнадцять тисяч двісті пятдесят дві грн. 87 коп.), яка складається з: заборгованості по кредиту 311 824 грн. 57 коп., заборгованості по процентам 301 713 грн. 33 коп., заборгованості по пені 201 714 грн. 97 коп.».

У відповідності до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку із нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року, нововиявлені обставини це юридичні факти, що мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року при вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК.

Суд вважає, що обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, не можуть вважатися такими. А також виходячи зі змісту оспорюваного рішення немає підстав вважати, що обставини, зазначені стороною заявника, спростовують висновки суду, покладені в його основу.

Інших обставин, які б могли бути підставою для перегляду рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2012 року за нововиявленими обставинами, заявником суду не надано.

Виходячи з викладеного, суд вважає, заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення через відсутність нововиявлених обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст. 365, 366 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які не брали участь в судовому засіданні, можуть подати апеляційну скаргу на ухвалу суду протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.П. Ходаківський