Справа № 453/1024/17
№ провадження 2/453/576/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.11.2017 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Курницької В.Я.

секретаря судового засідання Трембач М.М.

за участі:

позивача ОСОБА_1;

представника позивача ОСОБА_2;

представника відповідача ОСОБА_3;

відповідача ОСОБА_4;

відповідача ОСОБА_5;

відповідача ОСОБА_6;

відповідача ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сможенської сільської ради Сколівського району Львівської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 18.05.2017 року звернувся до суду із позовом до Сможенської сільської ради Сколівського району Львівської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок під літ. «А-1» загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 20,5 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами по вул. Шевченка, 155 у с. Сможе Сколівського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, котрий помер 02.07.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її вітчима ОСОБА_9, який помер 02.07.2015 року, відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 155 у с. Сможе Сколівського району Львівської області, який належав спадкодавцеві. Посилається на те, що спадкоємець першої черги, мати позивача ОСОБА_10 померла 20.01.2007 року. Зазначає, що вона, яка з трьох років проживала разом із спадкодавцем, як спадкоємець пятої черги, звернулась у визначений законом строк, а саме 20.12.2015 року, до Сколівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, в оформленні права власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_9, позивачу державним нотаріусом Сколівського району було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на будинок та господарські споруди.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 21.09.2017 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду на 19.10.2017 року.

Ухвалою, постановленою судом в порядку ч. 2 ст. 210 ЦПК України, задоволено клопотання представника позивача від 15.11.2017 року та залучено до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7, які є рідними братами та сестрами померлого ОСОБА_9.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, аналогічних викладеним у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача Сможенської сільської ради Сколівського району Львівської області проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Відповідачі - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 позовні вимоги визнали, засвідчили, що на спадкове майно не претендують, інших спадкоємців після смерті їх брата немає.

Крім того, в судовому засіданні до матеріалів справи долучено заяву відповідача - ОСОБА_8 про те, що на спадкове майно, перелік якого йому відомий, після смерті брата він не претендує. Вказану заяву посвідчено секретарем виконавчого комітету Малолепетиської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області ОСОБА_11 30.10.2017 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та представників сторін в судовому засіданні, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

На підставі аналізу копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 396501, виданого Сможенською сільською радою 06.07.2015 року (а.с. 9), судом встановлено що 02.07.2015 року помер вітчим позивача ОСОБА_9, який мав свій житловий будинок з господарськими спорудами, але не оформив право власності на нього. У відповідності до ст. 1220 ЦК України, днем відкриття спадщини є 02.07.2015 року.

Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 25.12.2015 року, за параметрами пошуку ГирчакМихайло Олексійович, 1656 р.н., інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 14), у звязку з чим у відповідності до положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно зі ст. 1263 ЦК України третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

У четверту чергу, як встановлено ст. 1264 ЦК України, право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї.

Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

Як встановлено судом на підставі наявної в матеріалах справи копії свідоцтва серії ІІІ-СГ № 255621 про народження позивача (а.с. 10), копії свідоцтва серії ІІ-СГ № 289655 про укладення шлюбу між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 (а.с. 11), позивач у справі є падчеркою померлого ОСОБА_9 та спадкоємцем пятої черги в порядку спадкування за законом після смерті вітчима ОСОБА_9. Як вбачається з довідок № 815 та № 816 від 18.08.2017 року, виданих виконавчим комітетом Сможенської сільської ради Сколівського району Львівської області, поховання ОСОБА_9, який помер 02.07.2015 року, здійснила ОСОБА_1, вона ж несе і витрати, повязані з утриманням нерухомого майна та житлового будинку, який знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 155 в с. Сможе Сколівського району Львівської області, після його смерті (а.с. 19).

Як встановлено судом при розгляді спору між сторонами, спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_9 немає, оскільки матір позивача померла 23.01.2007 року (а.с. 39). Померли також батьки ОСОБА_9. Інших шлюбів, так само як і дітей, у спадкодавця не було. Факт відсутності спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_9 засвідчено в судовому засіданні відповідачами - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Щодо спадкоємців другої черги, то такими, як встановлено судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів, є відповідачі - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7, які є рідними братами та сестрами померлого ОСОБА_9 (а.с. 45-55).

Як зазначено присутніми в судовому засіданні відповідачами - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - на спадкове майно, яке залишилося після смерті їх брата вони не претендують, проти прийняття спадщини падчіркою померлого ОСОБА_1 не заперечують.

На підставі аналізу поданої в судовому засіданні заяви ОСОБА_8 від 30.10.2017 року, засвідченої секретарем виконавчого комітету Малолепетиської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області (а.с. 40 ), судом встановлено, що ОСОБА_8 відмовляється від належної йому частки спадкового майна, яке залишилося після смерті його брата, ОСОБА_9.

Щодо спадкоємців третьої та четвертої черг, то як підтверджено присутніми в судовому засіданні відповідачами, такі після смерті ОСОБА_9 відсутні.

Детально перевіряючи права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема право на домоволодіння, розташоване по вул. Шевченка, 155 у с. Сможе Сколівського району Львівської області, визнання права власності на яке є предметом спору у межах заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне.

Розмежовуючи під час вирішення спору час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України, судом з'ясовано, що відповідне свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння відсутнє. В той же час, судом проаналізовано долучене до матеріалів справи свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 30.11.1988 року, видане Виконавчим комітетом Сколівської районної ради народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету Сколівської ради народних депутатів № 336 від 04.02.1988 року, у відповідності до якого цілий жилий будинок з приналежними будівлями та спорудами, який розташований в с. Сможе Сколівського району Львівської області по вул. Шевченка, 155, дійсно належить на праві особистої власності гр. ОСОБА_9, зареєстровано в реєстровій книзі № 1 реєстр № 119 (а.с. 22).

З копії технічного паспорта на житловий будинок № 155 по вул. Шевченка у с. Сможе Сколівського району Львівської області,виготовленого на замовлення позивача 21.07.2017 року та довідки Стрийського МБТІ № 1666 від 26.07.2017 року (а.с. 22-27) вбачається, що вказаний будинок збудований у 1956 році, позначений у технічному паспорті літерою А-1 загальною площею 46,4 кв. м., житловою 20,5 кв.м. Господарськими спорудами вказаного домоволодіння є літня кухня літера «Б», сарай літера «В», сарай літера «Г», убиральня літера «З», погріб літера «Л», сарай літера «М», навіс літера «Н», колодязь літера «к». Житловий будинок у цілому не являється самочинним будівництвом і відповідна відмітка з вказаного приводу на технічному паспорті відсутня. Те, що будівництво не є самочинним вбачається і з п. 1 довідки Стрийського МБТІ № 1666 від 26.07.2017 року.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, у даному випадку, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на спірне домоволодіння, незважаючи на відсутність свідоцтва про право власності, підтверджувалося належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, як про це стверджують сторони, то орган місцевого самоврядування в особі селищної ради зобов'язаний видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов'язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Судом також встановлено, що спадкодавець своє право власності в органах БТІ не зареєстрував (не оформив). Разом з тим, вже згадана вище Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала порядок оформлення права власності на будинок або домоволодіння при відсутності правовстановлюючих документів.

Судом також встановлено, що позивач у встановленому порядку та у встановлений строк звертався до державного нотаріуса Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак одержав відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність документів на право власності на нерухоме майно (а.с. 12). Після вчинення вказаних дій позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що позовні вимоги належним чином документально обґрунтовані, посилання позивача перевірені судом та знайшли своє підтвердження, зважаючи на визнання відповідачами позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити.

Судові витрати слід залишити за сторонами.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 208-209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд-,

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок під літ. «А-1» загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 20,5 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами по вул. Шевченка, 155 у с. Сможе Сколівського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, котрий помер 02.07.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Суддя В.Я. Курницька