Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/553/17

Номер провадження: 2/511/396/17

20 червня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі Ніколас С.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

В березні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2, так як вважає, що подальше збереження подружніх стосунків з відповідачем є не можливим.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що з 2006 року проживає в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Шлюбні відношення припинено в лютому 2017 року. Вона не бажає поновлювати сімейні відносини з відповідачем, проживати з ним однією сімєю і продовжувати подружні стосунки. Вказує причиною розпаду сім`ї постійні конфлікти, які виникали через образи. У встановлений судом строк на примирення шлюбні відношення не відновили. Посилаючись на дані обставини, просить її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розірвати шлюб з ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав повністю. Не заперечував проти розірвання шлюбу з ОСОБА_1 Шлюбні відношення у встановлений строк на примирення не відновили.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, а також п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 04.03.2006 року Буцинівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису №2. (а.с.3)

Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження наявними в матеріалах справи. (а.с.4,5)

Сторони припинили подружні відносини і однією сімєю не проживають з лютого 2017 року.

Причиною розпаду сімї є відсутність між ними взаємоповаги та взаємопорозуміння, спільності інтересів, втрату почуттів.

Ухвалою суду від 10.05.2017 року сторонам було надано строк на примирення строком до 20.06.2017 року, з метою збереження сім"ї.

Однак в установлений судом термін сторони не примирилися, позивач на розірвання шлюбу згодна та наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Спору щодо місця проживання дітей та поділу майна подружжя не має.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Судовий збір по справі складає 640,00 грн, який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

На підставі ст.105 ч.3, 110, 112, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 04.03.2006 року Буцинівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису №2, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище: чоловіку ОСОБА_2, жінці - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ж. В. Теренчук