АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

судді-доповідача - Саліхова В.В.

суддів: Прокопчук Н.О., Семенюк Т.А.

при секретарі: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Інвестментс» на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Інвестментс» про скасування заходів забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Товариство з обмеженою відповідальністю «Смарт Інвестментс», про визнання права власності та виділ майна в натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Товариство з обмеженою відповідальністю «Смарт Інвестментс» про визнання інвестиційного договору недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9 та з урахуванням уточнених позовних вимог просила:

визнати за ОСОБА_2 право власності на частку земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1, в розмірі 28/100 (двадцять вісім сотих), що становить 0,017304 га.;

визнати за ОСОБА_2 право власності на частку будівлі за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 28/100 (двадцять вісім сотих), що становить 476 кв. м.;

виділити ОСОБА_2 в натурі частку із нерухомого майна - земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1, в розмірі 28/100 (двадцять вісім сотих), що становить 0,017304 га.;

виділити ОСОБА_2 в натурі частку із нерухомого майна - будівлі, за адресою: АДРЕСА_1, в розмірі 28/100 (двадцять вісім сотих), що становить 476 кв. м.

Справа № 758/4927/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/10937/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Роман О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Стягнути солідарно з відповідачів судові витрати, пов'язані з розглядом цивільної справи.

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 та просив визнати інвестиційний договір від 12.08.2011 недійсним.

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення первісного позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0618 га, кадастровий номер НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1 та садовий будинок літера В, загальною площею 1707,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (т. 2 ,а. с. 35-38).

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 07.04.2017 заяву задоволено. В забезпечення позову накладено арешт на: земельну ділянку площею 0,0618 га, кадастровий номер НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1; садовий будинок літера В, загальною площею 1707,3 кв.м. за вказаною адресою (т. 2, а. с. 48-49).

У травні 2017 року ТОВ «Смарт Інвестментс» звернулося до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, які було вжито ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 07.04.2017 про накладення арешту по справі № 758/4927/14-ц.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13.07.2017 в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Смарт Інвестментс» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду віл 07.04.2017. Посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду. Вказує, що власником нерухомого майна, на яке накладено арешт є третя особа - ТОВ «Смарт Інвестментс», до якого не пред'явлено жодних позовних вимог, а тому є неможливим накладення такого арешту. Зазначило, що арешт усього нерухомого майна є не співмірним з позовними вимогами.

Сторони в судове засідання не з'явилися , хоча були повідомленні про час та місце слухання справи. На підставі викладеного та керуючись вимогами ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за їх відсутності.

Виходячи зі змісту ст. ст. 152-154 ЦПК України забезпечення позову - слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення, у зв'язку з чим скасування цих заходів судом може мати місце у разі виконання судового рішення або відмови у задоволенні вимог позивача.

Згідно положень ч. 3, 6 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 вбачається, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що вирішуючи питання про скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, суду слід встановити обставини, які б свідчили про відсутність потреби у забезпеченні позову.

Матеріали справи свідчать, що розгляд справи не закінчився, рішення суду не ухвалено, відтак відсутні підстави для скасування застосованих судом заходів забезпечення позову.

Враховуючи те, що предметом спору є майно, на яке накладено арешт, висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви є правильними, оскільки останнє може бути відчуженим на момент виконання рішення, тому наявні підстави для застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що власником майна, на яке накладено арешт є третя особа, до якої не пред'явлено жодних позовних вимог, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, враховуючи можливість останнього до вирішення спору розпорядитися майном, що стало предметом спору.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, судом першої інстанції правильно і всебічно встановлено всі обставини справи та прийнято ухвалу з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.303,304,312,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Інвестментс» відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Т.А.Семенюк