АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Рубан С.М., Іванченка М.М.

при секретарі Задерей І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення пені за договором купівлі-продажу майнових прав, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути на її користь з ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» пеню за договором купівлі-продажу майнових прав в загальному розмірі 21480,02 грн. та сплачену суму судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що між сторонами 05.03.2013 року укладено Договір купівлі - продажу майнових прав № 601/РН-К та Додаткову угоду № 1 до нього від 04.07.2013 р. (далі - Договір), відповідно до умов яких відповідач продав, а позивач придбав майнові права на квартиру АДРЕСА_1, вартість яких між сторонами погоджено в сумі 716016,29 грн.

Умовами договору між сторонами погоджено, що позивач зобов'язується оплатити 98% вартості майнових прав у розмірі 702117,03 грн. Згідно графіку оплати вартості майнових прав останній термін їх оплати - 07.12.2013 р. позивач зазначає, що свої зобов'язання за договором виконав належним чином достроково.

Також згідно умов Договору решту вартості майнових прав на квартиру, що залишилася неоплаченими, позивач повинен сплатити після обмірів БТІ м. Києва на підставі технічного паспорту на квартиру.

При цьому, за умовами Договору відповідач взяв на себе зобов'язання, серед іншого вчинити дії, направлені на спорудження об'єкту будівництва - житлового будинку, строк введення якого в експлуатацію - 4 квартал 2013 р., тобто остаточною датою виконання зобов'язання Відповідача перед Позивачем є 31.12.2013 р., тоді як Сертифікат про відповідність закінченого будівництва об'єкту та введення його в експлуатацію отримано Відповідачем лише 23.12.2014 р.

Крім того, про передачу будинку під заселення відповідач був зобов'язаний повідомити позивача засобами телефонного зв'язку або письмовим повідомленням протягом 20 робочих дні з дати отримання Сертифікату відповідності закінченого будівництва об'єкту. Однак, дане зобов'язання відповідачем в належний спосіб також не виконано. Лише 07.10.2015 р. Відповідач запросив позивача на підписання акту приймання-передачі квартири, що ними і було вчинено.

Таким чином взятих на себе зобов'язань відповідач належним чином не виконав.

За умовами п. 4.2. Договору за неналежне виконання своїх зобов'язань Відповідач Компанія) сплачує Позивачу (Покупцю) пеню в розмір 0,01% від суми неналежно виконаного зобов'язання.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02.03.2015 р. у справі № 752/19260/14-ц, з відповідача на користь позивача стягнуто пеню за порушення строків ведення буднику в експлуатацію за період з 01.01.2014 р. по 05.11.2014 в сумі 22124,40 грн.

Разом з тим, після постановлення вказаного рішення порушення прав позивача мало своє продовження до 23.12.2014 р., тобто до отримання відповідачем Сертифікату про відповідність закінченого будівництва об'єкту та введення його в експлуатацію, а тому, пеня за порушення строків введення будинку в експлуатацію повинна нараховуватися по 22.12.2014 р.

Таким чином позивач дійшов висновку, що не донарахована сума пені за прострочення строків введення будинку в експлуатацію має бути розрахована за період з 10.12.2014 р. по 22.12.2014 р. (13 днів) та становить 930,82 грн., яку просить стягнути з Відповідача.

Також позивач вважає, що за порушення відповідачем зобов'язання щодо належного повідомлення позивача про дату передачі будинку під заселення, з відповідача на його користь в порядку п. 4.2. Договору підлягає стягненню пеня за період з 24.12.2014 р. (здача будинку в експлуатацію) по 07.10.2015 р. (дата підписання акту прийому-передачі квартири) - 20549,20 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.09.2016 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення пені за договором купівлі-продажу майнових прав - задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Київміськбуд» на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 19332,02 грн., та у відшкодування судових витрат - 438,48 грн.

В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, представник ПАТ «ХК «Київміськбуд», подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

В скарзі зазначав, що судом першої інстанції не враховано , що рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02.03.2015р. по справі №752/19260/14-ц, яким суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з компанії пеню у розмірі 22 124, 40 грн., скасоване рішенням Апеляційного суду міста Києва від 10 червня 2015 року. Судом не враховано положення ч. 3 ст. 549 ЦК України та ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, за змістом яких платником пені може виступати лише особа, яка несе грошові зобов'язання, до яких завершення будівництва та введення в експлуатацію об'єктів будівництва не належить. Також зазначив, що п. 4.2. Договору в частині сплати пені відповідно до чинного законодавства не може бути застосовано, адже відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

В судовому засіданні апеляційного суду представники відповідача доводи скарги підтримали.

Представник позивача доводи скарги заперечувала.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого судом рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання відповідно до ч. ст. 530 ЦК України, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 05.03.2013 року між Позивачем (далі - Покупець) та Відповідачем (далі - Продавець, Компанія) укладено Договір купівлі-продажу майнових трав №601/РН-К (далі - Договір), до якого 04.07.2013 року укладено Додаткову угоду №1.

Відповідно до п. 1.1. Договору Відповідач продає Позивачу майнові права на квартиру і адресою: АДРЕСА_1, а Позивач придбає їх.

Пунктами 3,1., 3.2. в редакції додаткової угоди № 1 до Договору між сторонами досягнуто домовленості, що вартість майнових прав на квартиру становить 716016,29 грн. покупець здійснює оплату 98% вартості майнових прав. Решту вартості майнових прав на квартиру, що залишилися неоплаченими, Покупець оплачує після обмірів БТІ м. Києва на підставі технічного паспорту на квартиру. Також даною угодою встановлено факт оплати Позивачем 702117,03 грн., що становить 98% вартості майнових прав.

Умовами п. 4.2. Договору встановлено, що за неналежне виконання своїх зобов'язань компанія сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,01 % від суми неналежного виконання.

Пунктом 6.1. встановлено, що Компанія бере на себе зобов'язання перед Покупцем вчинити дії, направлені на спорудження об'єкту будівництва - житлового будинку АДРЕСА_1, з визначеними характеристиками, в тому числі, кінцевим строком введення його в експлуатацію в IV - кварталі 2013 року

Судом встановлено, що об'єкт введений в експлуатацію 23.12.2014 р., про що Відповідачем отримано Сертифікат відповідності закінченого будівництвом об'єкта в експлуатацію.

Таким чином, пеня за порушення строків введення будинку в експлуатацію повинна розраховуватися в загальному за період з 01.01.2014 р. (початок перебігу строку порушення зобов'язання) по 22.12.2014 р. (переддень введення будинку в експлуатацію) за виключенням періоду з 01.01.2014 р. по 05.11.2014 р. (за яким Голосіївським районним судом постановлено рішення), тобто з 06.11.2014 р. по 22.12.2014 р.

Згідно з п. 1.4. Договору Відповідач зобов'язаний передати Позивачу майнові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, а позивач прийняти їх. Передача та приймання майнових прав здійснюється Сторонами за Актом приймання-передачі майнових прав після отримання Сертифіката відповідності закінченого будівництвом об'єкта та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічних паспортів, виготовлених КМБТІ. Покупець набуває права власності на майнові права після оформлення Акту прийому-передачі майнових прав.

Умовами п.6.2. Компанія взяла на себе зобов'язання після завершення спорудження об'єкту будівництва та введення його в експлуатацію повідомити Покупця засобами телефонного зв'язку або письмовим повідомленням, як власника майнових прав на квартиру, яка є частиною об'єкта будівництва, про дату передачі буднику під заселення протягом 20 робочих днів з дати отримання Сертифікату відповідності закінченого будівництва об'єкта.

Покупець зобов'язується як власник майнових прав на квартиру протягом 20 робочих днів після отримання від компанії повідомлення про дату передачі житлового будинку під заселення оглянути квартиру і підписати з Компанією Акт огляд квартири за якістю (п. 6.3).

Судом встановлено, що 23.12.2014 р. відповідачем отримано Сертифікат серії ІV № 75 відповідності закінченого будівництвом об'єкта та введення його в експлуатацію.

Враховуючи положення п. 6.2. Договору відповідач в строк до 23.01.2015 р. повинен був повідомити позивача засобами телефонного зв'язку або письмовим повідомленням про дату передачі будинку під заселення.

Належних та допустимих доказів виконання даного зобов'язання Відповідачем суду не представлено, при цьому, таке повідомлення позивачем заперечується. Поважності причин неможливості виконання даного зобов'язання з об'єктивних причин суду також не представлено.

Натомість, матеріалами справи підтверджуються неодноразові звернення позивача до Відповідача з вимогою повідомити про дату заселення будинку, однак конкретної відповіді по суті ініційованого питання позивачем не отримано.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що що будинок під заселення станом на дату підписання вказаного акту так і не відкрито, а тому пеня підлягає оплаті за період з 23.01.2015 р. по 06.10.2015 р. у розмірі 0,01% від суми неналежно виконаного зобов'язання 716016,29 грн.) та становить 18401,20 грн. Також суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення не донарахованої суми пені за прострочення строків введення будинку в експлуатацію за період з 10.12.2014 р. по 22.12.2014 р. (13 днів) в сумі 930,82 грн. також підлягають задоволенню.

Вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновки суду про наявність підстав для стягнення пені, в розмірі, визначеному судом, за порушення строків виконання зобов'язань, передбачених договором відповідають таким обставинам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги з приводу скасування апеляційним судом рішення суду, яким було встановлено факт порушення зобов'язання відповідачем, колегія суддів не приймає, з огляду на те, що зі змісту рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2015 року вбачається, що суд відмовив у стягненні пені за інший період, вважаючи такі вимоги передчасними, так як станом на березень 2015 року відповідач іще не отримав сертифікат відповідності закінченого будівництвом об'єкту, а позивач не довів факт сплати усіх платежів.

Разом з тим на період розгляду даної справи, відповідач вже такий сертифікат отримав і позивач в даній справі довів, що сплатив всі суми , передбачені договором в строки, визначені цим договором. Так позивач 98 % вартості майнових прав оплатив достроково, а кошти за збільшену площу квартири оплатив, після обмірів БТІ.

При цьому відповідач, як достовірно встановлено судом і не спростовано в судовому засіданні, порушив кінцеві строки, визначені договором для здачі будинку в експлуатацію, а також порушив строки передбачені договором повідомлення позивача, про передачу будинку під заселення, які визначені п. 6.2. договору.

Суд вірно застосував положення ст. 611 ЦК України, та п.п. 6.1., 6.2, 4.2 договору.

Крім того, рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 червня 2015 року, скасовано ухвалою ВССУ від 11.11.2015 року, а рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02.03.2015 року залишено в силі. Тобто місцевий суд розглядаючи дану справу віно посилався на обставини встановленні рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 02.03.2015 року.

Доводи апеляційної скарги, щодо не врахування ч. 3 ст. 549 ЦК України та ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, за змістом яких платником пені може виступати лише особа, яка несе грошові зобов'язання, до яких завершення будівництва та введення в експлуатацію об'єктів будівництва не належить, колегія суддів не приймає до уваги як такі, що зводяться до власного трактування апелянтом положень закону, а відповідальність у вигляді пені у розмірі 0, 01% прямо передбачена укладеним між сторонами договором. Крім того, відповідно до положень статей 546, 549 ЦК України неустойка (штраф, пеня) є видом забезпечення виконання будь-якого зобов'язання, а не тільки грошового. Таким чином, стягуючи з ПАТ «ХК «Київміськбуд» пеню за несвоєчасне та неналежне виконанням договірних зобов'язань, суд першої інстанції правомірно виходив із вартості придбаних позивачем майнових прав.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про неможливість стягнення пені з підстав, що такий вид відповідальності не застосовується у даних правовідносинах, оскільки при укладенні договору купівлі-продажу майнових прав №601/РН-К сторони дійшли згоди щодо застосування даного виду відповідальності.

Посилання на не відповідність положень договору, щодо обов'язку сплачувати неустойку, вимогам Законодавства, колегія не приймає, так як відповідач не звертався з зустрічними вимогами про визнання недійсними окремих положень договору.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Рішення суду першої інстанції ухвалене без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Судді: