Справа № 369/9971/17
Провадження № 2/369/3830/17
13.10.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Ведмеденко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про звільнення майна з-під арешту,
У вересні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2М, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що на виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Київській області перебувало виконавче провадження за реєстровим № ВН № 5757947 з примусового виконання виконавчого листа від 16 березня 1999 року № 2-1170, виданого Ватутінським райсудом м. Києва про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі ? частини з усіх видів доходу.
11 лютого 2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв»язку з тим, що закінчився строк, передбачений законом для відповідного виду стягнення.
05 липня 2017 року він повністю сплатив ОСОБА_2 заборгованість по аліментах, що підтверджується нотаріально завіреною заявою ОСОБА_2. 12 липня 2017 року він звернувся до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту із земельної ділянки.
Листом від 01 серпня 2017 року начальник Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби повідомив йому про неможливість зняття арешту у зв»язку із завершенням виконавчого провадження. Для зняття арешту йому рекомендовано звернутись до суду.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надана заява, в якій позивач позов підтримав і просив його задовольнити та розглянути справу у його відсутності.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з»явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі.
В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Оскільки позивач ОСОБА_1 у поданій суду заяві не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, а відповідач ОСОБА_2 повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна від 01 вересня 2017 року постановою аа№ 367835 від 03 квітня 2008 року ВДВС Києво-Святошинського району Київської області накладено арешт нерухомого майна на земельну ділянку площею 0,15 га за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Свердлова, земельна ділянка 9, яка належить на праві власності ОСОБА_1. Арешт нерухомого майна вчинено 08 квітня 2008 року за № 6973998 реєстратором Першою київською обласною державною нотаріальною конторою.
Відповідно до відповіді начальника Відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області від 01 серпня 2017 року № 5757947 ОСОБА_1 надано відповідь, що згідно отриманої пошукової інформації за допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження та наявних матеріалів вбачається, що на примусовому виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебувало виконавче провадження за реєстровим № ВП № 5757947 з примусового виконання виконавчого листа від 16 березня 1999 року № 2-1170, виданого Ватутінським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі ? частини з усіх видів доходу.
20 жовтня 2000 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено боржнику до виконання, стягувачу до відома.
Оскільки зазначене виконавче провадження значиться закінченим та виконавчий документ направлений до суду з відміткою про наслідки завершення виконавчого провадження, то ОСОБА_1 в листі зазначено про неможливість вчинення виконавчих дій зі звільнення майна з-під арешту у завершеному виконавчому провадженні.
05 липня 2017 року ОСОБА_2 видала заяву про те, що вона, ОСОБА_2, повністю розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, без будь-якого тиску зі сторони та відповідно до свого дійсного волевиявлення, повідомила про те, що аліменти на її ім»я сплачено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в повному обсязі, претензій з приводу цього вона не має.
Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
В положеннях ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Згідно з положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
За вимогами ст.ст. 57-59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Керуючись ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 3, 4, 10, 27, 57-60, 209, 212-215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд-
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.