Справа №731/414/17
Провадження №2/731/170/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року Варвинський районний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді МОЦЬОРА О.В.,

за участю секретаря Трохименко Т.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, ОСОБА_5 про визнання права на 1/2 частку земельної частки (паю) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2017 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, ОСОБА_5, яким просить визнати за нею право на 1/2 частку земельної частки (паю) площею 4,87 умовних кадастрових гектари в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, яке залишилося після смерті його матері ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_8, але не переоформив своїх спадкових прав.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_9 помер її батько ОСОБА_6, після смерті якого залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 4,03 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарська виробництва, розташованої на території Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, та земельної частки (паю) розміром 4,87 умовних кадастрових гектари, яка перебувала у колективній власності КСП «Озеряни» та належала її бабі ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 був син померлої та її батько ОСОБА_6, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. На земельну ділянку площею 4,03 га вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) їй відмовлено у зв'язку з тим, що не було підтверджено фактичний вступ батька в управління або володіння спадковим майном. Її батько ОСОБА_6 протягом шести місяців після смерті матері ОСОБА_7 вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки довгий час проживав в будинку матері, сплачував за комунальні послуги, обробляв земельну ділянку, належну спадкодавцю. Крім того, в нього на руках була ощадна книжка, яка належала померлій матері, що також свідчить про вступ у спадщину. Оскільки ОСОБА_6 фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, він не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, не отримував свідоцтво про право на спадщину, адже вважав, що спадкове майно і так йому належить. Коли вона звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заяву було залишено без розгляду, оскільки заінтересована особа ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заяви, а тому з приводу спадщини існує спір про право. Оригінал сертифіката втрачено, тому оформити спадщину у нотаріуса неможливо, а отже, виникла необхідність звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснив, що нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на тій підставі, що невирішеним є питання фактичного вступу ОСОБА_6 в управління або володіння спадковим майном, яке належало його матері ОСОБА_7. Ту обставину, що прізвище ОСОБА_7 в деяких документах написано з м'яким знаком, а в деяких - без м'якого знака, нотаріус істотною не визнав, адже йому було зрозуміло, що мова йде про одну і ту ж саму особу. Коли ОСОБА_5 звертався до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, його представник звертався з клопотанням про залучення до участі в справі ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на тій підставі, що вона є родичкою ОСОБА_5. Отже, ОСОБА_5 не заперечував в приводу того, що ОСОБА_1 є його племінницею. При цьому ОСОБА_1 визнала позов ОСОБА_5 про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, що істотно вплинуло на рішення суду по суті спору. Факт прийняття ОСОБА_6 спадщини шляхом фактично вступу в управління та володіння спадковим майном підтверджується рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 14 червня 2017 року по справі № 731/173/17, яке набрало законної сили. В мотивувальній частині згаданого рішення зазначено, що на момент смерті ОСОБА_7 проживала була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1; в даному житловому будинку на момент смерті інші особи не були зареєстровані, проте разом із нею в даному господарстві проживав та вели спільно господарство - син ОСОБА_6; ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_6 помер і у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем ОСОБА_6 є його донька - ОСОБА_1. Отже, на підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України факт родинних відносин та факт прийняття ОСОБА_6 спадщини шляхом фактично вступу в управління та володіння спадковим майном доказуванню не підлягають.

Представник Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області ОСОБА_4 проти задоволення позову не заперечував та пояснив, що проживає поряд з господарством померлої ОСОБА_7 та добре знає, що позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_6 та племінницею ОСОБА_5. На час смерті ОСОБА_7 за адресою місця її проживання (АДРЕСА_1) ніхто не був зареєстрований, але фактично проживав її син ОСОБА_6. Саме ОСОБА_6 доглядав за матір'ю, а після її смерті доглядав за її майном. Ці факти підтверджені також довідками, виданими попереднім сільським головою.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. Пояснила, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту родинних відносин ОСОБА_6 зі ОСОБА_7, а також докази того, що ОСОБА_6 фактично вступив в управління або володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_7 Крім того, ОСОБА_1 пропустила строк для звернення з заявою про прийняття спадщини. До нотаріальної контори після смерті ОСОБА_7 ні ОСОБА_6, ні ОСОБА_1 не звертались, нотаріус не відмовлявся видавати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадкове майно, а тому позов є передчасним.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Як зазначено в довідці начальника Міжрайонного управління у Варвинському та Срібнянському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 31-25-0.191-700/176-17 від 11 вересня 2017 року (а.с. 6), сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я ОСОБА_7 зареєстровано (та видано власнику) 28 червня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Озерянській сільській раді № 779 на підставі розпорядження Варвинської районної державної адміністрації від 26 червня 1996 року № 212. Розмір земельної частки(паю) в умовних кадастрових гектарах становить 4,87 га, вартість - 167 357,89 грн.

Вказаний сертифікат ОСОБА_7 втрачено (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла (а.с. 13).

Згідно довідки № 595 від 30 вересня 2011 року, виданої виконкомом Озерянської сільської ради (а.с. 104), померла ОСОБА_7 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 проживала за адресою: АДРЕСА_1. Разом з нею в даному господарстві проживав та вели спільне господарство - син ОСОБА_6.

Відповідно до довідки № 563 від 05 жовтня 2016 року, виданої виконкомом Озерянської сільської ради (а.с. 38), померла ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1. Інші особи за цією адресою зареєстровані не були.

Згідно довідки № 464 від 16 серпня 2017 року, виданої виконкомом Озерянської сільської ради (а.с. 103), померла ОСОБА_7, 1924 року народження, на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1. В даному житловому будинку на момент її смерті інші особи зареєстровані не були, проте згідно довідки № 595 від 30 вересня 2011 року, виданої виконкомом Озерянської сільської ради, разом з нею в даному господарстві проживав та вели спільне господарство - син ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_6 помер (а.с. 12).

Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла його дочка ОСОБА_1 (а.с. 49), яка в подальшому (з 10 листопада 2012 року) змінила прізвище на ОСОБА_1 в зв'язку з реєстрацією шлюбу (а.с. 10).

16 серпня 2012 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька на земельну ділянку площею 4,03 га (а.с. 60).

Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної частки (паю) розміром 4,87 умовних кадастрових гектари ОСОБА_1 відмовлено у зв'язку з тим, що не підтверджено фактичний вступ батька в управління або володіння спадковим майном (а.с. 99).

21 жовтня 2015 року рішенням Бериславського районного суду Херсонської області задоволено заяву ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_5, про встановлення родинних відносин за ступенем спорідненості мати-син між ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_5 (а.с. 39). Рішення суду вмотивоване тим, що в свідоцтві про народження ОСОБА_5 прізвище матері зазначено ОСОБА_6.

В свідоцтві про народження ОСОБА_6 також прізвище матері зазначено ОСОБА_6 (а.с. 11).

14 червня 2017 року рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області у справі № 731/173/17 визначено ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8, тривалістю 2 (два) місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили (а.с. 41-42). Відповідачем по справі ОСОБА_5 визначив ОСОБА_1.

В рішенні Варвинського районного суду Чернігівської області від 14 червня 2017 року у справі № 731/173/17 зазначено: «Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що після смерті ОСОБА_7, спадщину прийняв її батько, оскільки він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. До складу цього майна входив зокрема житловий будинок, в якому проживала померла, за адресою АДРЕСА_1. Її батько опікувався майном, яке знаходилось в будинку, господарством, упорядковував земельну ділянки. Згодом, ОСОБА_6 помер. Вона є спадкоємцем його майна, та оформила у нотаріальному порядку свої спадкові права.

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання не з'явився, про день місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслав письмові пояснення в яких проти задоволення позов не заперечував.

Третя особа - ОСОБА_9 повідомила, що вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_6 та мала спільних дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_8 Вони проживали спільно, втім розірвали шлюб. ОСОБА_6 помер, та на момент смерті вони не перебували у шлюбі, син знаходився в місцях позбавлення волі, отже, спадщину оформляла її донька - ОСОБА_1 Крім того пояснила, що позивач по справі та ОСОБА_6 є рідними братами, їх матір'ю була ОСОБА_7. Позивач жив в іншій області та спілкувався із померлою рідко. ЇЇ чоловік - ОСОБА_6 доглядав матір, разом вони здійснювали поховання, прийняв спадщину фактично, оскільки проживав із спадкодавицею, після смерті опікувався хатою, майном, земельною ділянкою. Проти задоволення позову не заперечувала, оскільки вважала, що вся спадщина, повинна бути розділена між обома синами померлої.

…Із копії довідки з місця проживання (а.с. 8) вбачається, що на момент смерті ОСОБА_7 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1. В даному житловому будинку на момент смерті інші особи не були зареєстровані.

Як вбачається із довідки з місця проживання (а.с.90) померла ОСОБА_7, на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 проживала за адресою: АДРЕСА_1. Разом із нею в даному господарстві проживав та вели спільно господарство - син ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_6 помер. У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем ОСОБА_6 є його донька - ОСОБА_1.

…Крім того, суд бере до уваги позицію відповідачів та третьої особи по справі, які на даний час також не оформили свої спадкові права, втім не заперечують проти задоволення позову, оскільки бажають, щоб позивач теж мав право оформити свої спадкові права.»

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, є встановлений той факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_7 є матір'ю не тільки ОСОБА_5, а й ОСОБА_6. Крім того, рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 14 червня 2017 року у справі № 731/173/17 встановлено і те, що ОСОБА_6 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті матері.

15 серпня 2017 року до Варвинської районної державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_5 про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 32).

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області у справі № 731/371/17 від 05 вересня 2017 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини, заінтересовані особи - Озерянська сільська рада Варвинського району Чернігівської області, ОСОБА_5, в зв'язку з тим, що ОСОБА_5 не визнає право заявника на спадщину, отже існує спір про право, який підлягає розгляду в позовному провадженні (а.с. 40).

29 вересня 2017 року ОСОБА_5 подав до Варвинської районної державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 4,87 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області (а.с. 44).

Виходячи зі змісту ст. 5 ЦК України до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення.

Зважаючи на те, що спадкодавець ОСОБА_7 померла у 2000 році, а спадкодавець ОСОБА_6 - у 2011 році, суд вважає за необхідне керуватись відповідно як матеріальними нормами ЦК УРСР в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, так і нормами ЦК України щодо відносин, які виникли після набрання ним чинності.

Так, ст. 524 ЦК УРСР визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом, та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Часом відкриття спадщини відповідно до ст. 525 ЦК УРСР визнається день смерті спадкодавця, а місцем згідно ст. 526 ЦК УРСР - останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Виходячи зі змісту ст. 530 ЦК УРСР, спадкоємці другої черги, зокрема, брати і сестри померлого, спадкують при відсутності спадкоємців першої черги.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 року N 2114-XII пай може успадковуватись відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Зі змісту цієї норми вбачається, що спадкоємець приймає (або не приймає) спадщину в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом ст.ст. 1269-1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, право на земельну частку (пай), яке належало за життя померлій ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_7, було успадковане в рівних частках сином ОСОБА_6 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном та сином ОСОБА_5 шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 успадкували після смерті своєї матері ОСОБА_7 по 1/2 частці права на земельну частку (пай) розміром 4,87 умовних кадастрових гектари. Після смерті ОСОБА_6 право на 1/2 частку земельної частки (паю) успадкувала його дочка ОСОБА_1, оскільки вона протягом шестимісячного строку після відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтями 15, 16, 20 ЦК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення.

Позивач ОСОБА_1 виявила свою волю на прийняття спадщини шляхом визнання за нею права на спадкове майно.

Інших спадкоємців першої черги, які претендують на спадщину після смерті ОСОБА_6, немає.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Право позивача ОСОБА_1 на спадкове майно не визнається ОСОБА_5, а оригінал сертифіката втрачено, тому оформити спадщину в нотаріальній конторі неможливо.

Згідно ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного судочинства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Заперечення відповідача ОСОБА_5 та представника відповідача ОСОБА_3 не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову. Суд вважає, що поведінка сторони відповідача містить ознаки недобросовісності та пояснюється метою заволодіння спадковим майном в повному обсязі, незважаючи на наявність інших спадкоємців.

Повний текст рішення складено 23 листопада 2017 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 529, 530, 548, 549 ЦК Української РСР, ст.ст. 15, 16, 20, 328, 1268-1970 ЦК України суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, ОСОБА_5 про визнання права на 1/2 частку земельної частки (паю) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, право на 1/2 частку земельної частки (паю) площею 4,87 умовних кадастрових гектари, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_7, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Моцьор