Справа № 206/4722/17
Провадження № 2/206/1214/17
14 листопада 2017 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська
головуючий суддя Маштак К.С.
секретаря Стахів О.О.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
07.09.2017 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.10.1992 між сторонами був зареєстрований шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у сторін різні погляди на сімейне життя та обовязки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. На підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сімю немає. Подружні відносини між сторонами припинилися ще навесні 2016 року. З цього часу спільне господарство не ведеться. Чоловік зловживає алкоголем, не утримує сімю. Подальше спільне життя сторін, як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. В звязку із чим, позивач просить шлюб розірвати.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позовну заяву, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлявся. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ст.ст. 224, 225 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що з 09.10.1992 сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 09.10.1992, серія ІV-КИ № 411288, запис № 461, шлюб зареєстрований відділом ЗАГСу Самарського району м. Дніпропетровська (а.с. 6).
Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.
Судом було встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство вони не ведуть.
Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Статтею 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що сімя сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 61, 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-64, 209, 214, 215, 224, 225 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 09.10.1992 відділом ЗАГСу Самарського району м. Дніпропетровська, актовий запис № 461 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: К.С. Маштак