Дата документу 01.06.2017
Справа № 334/9645/14-ц
Провадження № 2-п/334/54/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

01 червня 2017 року Ленінський районний суд м.Запріжжя в складі:

головуючого судді Добрєва М.В..,

при секретарі Матвієнко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,

встановив:

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21 січня 2015 року, ухваленому у справі за позовом ПАТ «Таскомбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що вона не була належним чином повідомлена про день і час судового засідання і вона фактично була позбавлена можливості взяти участь у змагальному процесі та довести безпідставність позову, надати пояснення, заявити про застосування строку позовної давності.

Заявник ОСОБА_3, у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, судова повістка, направлена на адресу заявника, повернулася з позначкою «із закінченням терміну зберігання» іншого способу повідомити заявника у суду немає.

Представник ПАТ «Таскомбанк» у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день і час судового засідання повідомлений.

Вивчивши надані документи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки в матеріалах справи є поштові конверти з викликом у судові засідання на 21.01.2015р., яка повернулася до суду з позначкою: «із закінченням терміну зберігання», копія заочного рішення, направлена на адресу відповідачки б-р Бельфорський, 12/71 в м.Запоріжжі також повернулася до суду бе вручення адресату.

З метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами, а також дотримання судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.157 ЦПК України та ст..6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, судом було постановлено заочне рішення.

Що стосується застосування строку позовної давності, відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Небажання відповідача надавати докази в обгрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України.

В наданій суду заяві про скасування заочного рішення не надано вагомих причин для перегляду заочного рішення. Оспорюючи розрахунок банку, ОСОБА_1 не надала свій розрахунок, обмежився загальними фразами.

Відповідно до ч.4 ст.231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.231 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Розяснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Суддя: Добрєв М. В.