Справа № 578/1189/16-ц
провадження № 2/578/50/17
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2017 року Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Сотнікової І.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача-адвоката ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5

з викликом свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснопілля цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою ОСОБА_17

до Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області, як органу опіки та піклування

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Сумський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області служби у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації, ОСОБА_4, ОСОБА_5

про повернення дітей до матері та припинення стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_17 звернулася до суду з даним позовом, яким просила:

- повернути у її родину малолітніх дітей ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 та ОСОБА_21, 2010, 2011, 2012 та 2014 років народження відповідно, допустивши негайне виконання судового рішення;

- припинити стягнення з неї аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 та ОСОБА_21, 2010, 2011, 2012 та 2014 років народження відповідно, призначених за рішенням суду від 17.12.2015, та відкликати виконавчий документ.

У звязку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_15 25.04.2017 ОСОБА_17 змінила прізвище на «Єфросініна» /копія ас 154/.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначила, що з часу відібрання дітей вона постійно відвідувала дітей за місцем їх тимчасового проживання, привозила їм солодощі та фрукти, цікавилася станом їх здоровя, вихованням, проявляла до них теплі почуття. Діти також дуже люблять її як свою маму та емоційно близькі до неї. За місцем проживання зарекомендувала себе з позитивного боку, на обліках як антисоціальна особа та хвора особа не перебуває. В громадських місцях та побуті поводить себе гідно. До односельців ставиться з повагою, у спілкуванні веде себе чемно. Компроментуючі дані відносно неї відсутні, має змогу доглядати та утримувати своїх дітей. На даний час знаходиться частково в оплачуваній відпустці по догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_1. Аліменти на утримання дітей сплачує за виконавчим листом згідно з рішенням суду. Уважала, що відпали причини, які послугували винесенню судом рішення про відібрання дітей.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити. Так, позивач суду пояснила, що любить своїх дітей та бажає їх повернення у сімю, де вона та її чоловік ОСОБА_22 створили належні умови для їх проживання. Вона має постійне місце проживання, вийшла заміж, займається особистим селянським господарством, бажає та має можливість приймати участь у житті дітей. На переконання позивача, відпили підстави, за яких у неї були відібрані четверо малолітніх дітей без позбавлення її батьківських прав та передані до прийомної сімї ОСОБА_5.

Представник позивача звернула увагу суду на ту обставину, що тільки за виключних обставин дитина може бути розлучена зі своєю матірю, а такі обставини у даній справі відсутні. ОСОБА_1 має житло, одружена, проживає в сімї, позитивно характеризується, аліменти платить по мірі можливості. Людина виправилась, наразі не може навчатись та працювати, оскільки народила ще одну дитину і перебуває у відпустці за її доглядом. ОСОБА_5 не дають змоги спілкуватись з дітьми, що змусило їх звертатись до РДА з проханням надати можливість побачитись з дітьми.

Відповідач не визнав позовні вимоги, на адресу суду надав письмові заперечення /ас 29-30/. У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що ОСОБА_1 переїхала проживати у іншу місцевість, де у 2016 році як мати одиначка народила пяту дитину, крім соціальних виплат на новонароджену дитину, іншого доходу та власного житла не має. Наявна заборгованість по несплаті аліментних платежів, яка становить близько 20000 грн. Уважав, що відсутні підстави для повернення дітей до родини ОСОБА_1, є недоцільним та таким, що не відповідає інтересам малолітніх дітей ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21. Бачитись з дітьми ОСОБА_1 перешкоди не чинились, але враховувалась думка ОСОБА_5 при визначенні дати зустрічі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 та ОСОБА_5, надали відгук на позов /ас 125-134/, за змістом якого неповнолітні діти ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 проживають в їхній прийомній сімї з 18.03.2016, яка створена для поліпшення умов життя дітей, забезпечення найбільш повного захисту інтересів дітей, створення належних умов для їх всебічного розвитку, одержання ними освіти, підготовки до самостійного життя та праці. На їх переконання, діти змінились в кращу сторону і самим дітям це подобається.

У судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожен окремо, надали пояснення, що не чинять позивачу перешкод для побачень з дітьми, єдина їх умова це домовленість про дату та час таких побачень, щоб це не заважало звичайному ритму життя дітей, вони ходять до навчальних закладів, відвідують гуртки.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Сумський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області служби у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації, з даного питання покладався на розсуд суду.

Допитані за клопотанням сторін свідки дали покази про наступне.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що знає сімю ОСОБА_17 як соціально- неадаптовану з 2010 року, коли остання у неповнолітньому віці стала матірю, і до досягнення повноліття мала 3 малолітніх дітей. Їй відомо, що медичні працівники скаржились на поведінку ОСОБА_17, яка залишала дітей на самоті або на сторонніх осіб. Часто змінювала місце проживання на території Краснопільського району. Була подія, коли діти залишились вдома на самоті, почався пожар, трагедії вдалося уникнути, але діти отруїлися угарним газом і були доставлені до лікарні. ОСОБА_17 належного медичного догляду дітям не надавала.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що працює директором НВК с. Чернеччина, куди сімя ОСОБА_5 приводить прийомних дітей. Особа ОСОБА_17 їй не знайома. Вона особисто спостерігала, коли до навчального закладу прийшли ОСОБА_18 та ОСОБА_6, то діти були замкнуті, неохоче йшли на контакт, намагались бути самотніми. Наразі спостерігається позитивне ставлення дітей до родини, вони навчились спілкуватись, є відкритими до оточуючих. Як вихователь, свідок стурбована щоб діти не були позбавлені можливості і надалі проживати у належних умовах. Висловила думку про залишення дітей в сімї ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що знає ОСОБА_17 і її стиль життя у с. Михайлівське. Був очевидцем події, коли дітей визволяли з пожежі, провідував їх у лікарні. Даша жила однією сімєю з його дядьком ОСОБА_10, котрий був біологічним батьком 4 дітей, але офіційно не визнав батьківства. Після переїзду ОСОБА_17 до села у Лебдинський район, про її стиль життя знає від своєї матері, яка проживає у м. Лебедин, від бабусі ОСОБА_12, інформації в Інтернеті, де оглядав світлини. На його переконання, ОСОБА_17 змінилась, одружилась, привела себе у порядок, стала більш жіночою.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що їй не відомо, щоб ОСОБА_17 приходила у школу до дітей, цікавилась їх навчанням. Старший хлопчик ОСОБА_18 пригадує ситуацію про пожежу, а ОСОБА_6 ситуацію коли мама забрала у неї сережки. ОСОБА_23 у малюнках використовувала темні кольори, зараз малює райдугу.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що працює на посаді заступника директора Черничанського Навчально-виховного комплексу, особа ОСОБА_17 їй не знайома. Відомо, що окрім прийомних батьків ОСОБА_5, ніхто дітьми не цікавиться, останні приймають активну участь у шкільному житті дітей та загалом житті навчального закладу.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що була депутатом 6 та 7 скликання с. Михайлівка, куди у 2015 році ОСОБА_17 з дітьми переїхала на проживання. На той час ОСОБА_17 неналежно виконувала батьківські обовязки, залишала дітей самих вдома, наражала на небезпеку. Свідок на той час звернулася до служби у справах дітей, щоб мати змінила своє ставлення до дітей, оскільки діти були голодні, налякані і плакали. Це повторювалось декілька разів, одного разу діти ледь не погоріли, викликали міліцію, виламали замок і відвезли дітей без одягу в ковдрах до лікарні. Через деякий час знову дітей визволяли з зачиненого будинку і відвозили до лікарні. Про стиль життя ОСОБА_17 на теперішній час їй нічого не відомо. Треба любити не гроші, а дітей.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що ОСОБА_17 уважає своєю невісткою, остання народила їй чотирьох онуків, підтримують відносини, свідок відвідує ОСОБА_17 за останнім місцем проживання в Лебединському районі. Підтвердила, що були випадки залишення матірю дітей на самоті, але наразі вона виправилася, змінила умови проживання, вийшла заміж, облаштувала кімнату для дітей. З дозволу ОСОБА_5 бачилась з дітьми.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що зі слів своєї доньки їй відомо про нинішні умови життя ОСОБА_17, що остання підготувала кімнату для повернення дітей.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що ОСОБА_17 гарна мати і завжди піклувалася про дітей, проти неї було сфабриковано справу. Даря заслуговує на повернення дітей.

Свідок ОСОБА_22 суду показав, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_17, відібраних дітей особисто не бачив, лише на світлинах, але не заперечує їх повернення у родину матері. Для їх проживання приготували кімнату, загальна площа будинку 67 кв м, подружжя на даний час не має окремої кімнати, працює без трудового оформлення. Від першого шлюбу має на утриманні доньку у віці 10 років, сплачує аліменти за домовленістю, його дохід на місяць становить приблизно 5 000 грн.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що сімя ОСОБА_17 перебувала під його супроводом, на той час була реальна загроза життю дітей, мати обіцяла змінитись, але певних висновків не робила і було прийнято рішення про відібрання дітей, у послідуючому було рішення суду. Чи змінилась на даний час ОСОБА_17 як особистість, йому нічого не відомо, але відомо, що власного житла не має, матеріально не забезпечена, аліменти не сплачує, наявна заборгованість.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, покази свідків, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Суд встановив, що ОСОБА_1, громадянка України, є матірю малолітніх дітей: ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_5, яких за рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 17 грудня 2015 року у неї відібрано без позбавлення батьківських прав, та стягнуто аліменти на їх утримання у твердій грошовій сумі 300 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Батько дітей записаний за вказівкою матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України /далі СК України /копії ас 7-13/.

ОСОБА_24 частини третьої статті 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Як убачається зі змісту мотивувальної частини рішення суду від 17 грудня 2015 року у справі № 578/1111/15-ц, підставою для ухвалення рішення про відібрання дітей від їх матері було встановлення судом таких обставин, як невиконання батьківських обовязків по вихованню та утриманню дітей, залишення їх без нагляду на тривалі проміжки часу, закривання їх самих в житловому приміщенні, не створення належних умов для проживання дітей, не забезпечення їх продуктами харчування в достатній кількості, одягом, взуттям та засобами першої необхідності.

Станом на день розгляду справи ОСОБА_1 зареєстрована за проживанням у ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з донькою ОСОБА_25, ІНФОРМАЦІЯ_7 /ас 192/.

За даними виконавчого комітету Червленівської сільської ради Лебединського району Сумської області № 02-15/254 від 12.09.2017, ОСОБА_1 зарекомендувала себе з позитивної сторони. В громадських місцях та побуті поводить себе гідно. До жителів сільської ради відноситься з повагою, приймає активну участь у культурно масових заходах /ас 193/.

ОСОБА_24 обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 12.09.2017, остання проживає разом з чоловіком ОСОБА_22, матірю ОСОБА_26 та донькою ОСОБА_27, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою село Червлене, вулиця Низова, буд. 7 Лебединського району Сумської області, де характеризуються позитивно, у домоволодінні наявні необхідні меблі та предмети побуту, санітарно-гігієнічні умови відповідають загальноприйнятим нормам, на підлогах застелені килими, стіни обклеєні шпалерами, для дітей облаштована кімната загальною площею 8 кв м., наявні два двоповерхових ліжка для дітей, одяг та взуття, іграшки. Висновок комісії рекомендовано найближчим часом обладнати у будинку ванну кімнату /ас 194/.

Як солістку Червленівського сільського клубу у вересні 2017 року ОСОБА_1 нагороджено Дипломом за участь у районному фестивалі української народної пісні « Українська пісня душа народу» /копія ас 199/.

За інформації Державного професійно технічного училища «Краснопільське професійно технічне училище» станом на січень 2017 року ОСОБА_17 навчається в даному навчальному закладі за професією кухар, кондитер за денною формою навчання, термін навчання з 28.09.2015 по 30.06.2019. За час навчання проявила себе з негативної сторони. До навчання ставиться негативно, має пропуски занять без поважних причин, заборгованість з предметів математичного циклу. Тактично поводить себе з викладачами, майстрами виробничого навчання та іншими працівниками навчального закладу. Товариська, має друзів у групі, але авторитетом не користується. З 03.01.2017 знаходиться в академічній відпустці по догляду за дитиною /ас 124,153/.

Чоловіка позивача, ОСОБА_22, у вересні 2017 року сільський голова Червленівської сільської ради Лебединського району Сумської області відзначив Подякою за значний особистий внесок в благоустрій території сільської ради та з нагоди Дня села /копія ас 197/.

Розпорядженням голови Краснопільської районної державної адміністрації № 57- ОД від 16.03.2015 створено прийомну сімю ОСОБА_4 та ОСОБА_5, куди були влаштовані діти, позбавлені батьківського піклування ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_5 /копія ас 31-32/.

ОСОБА_24 обстеження умов проживання дітей , позбавлених батьківського піклування у прийомній сімї ОСОБА_5 від 13.02.2017, проведено обстеження умов проживання домоволодіння, розташованого за адресою: село Чернеччина, вулиця Заводська, буд. 8 Краснопільського району Сумської області /ас 108-118/. До складу сімї входять чоловік ОСОБА_4, дружина ОСОБА_5, їх донька ОСОБА_28 ІНФОРМАЦІЯ_8, та прийомні діти: ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_5. Житло належить на праві власності ОСОБА_4, розміщено на 3 поверсі 4 х поверхового будинку, складається з 8 просторих кімнат, кухні, в яких наявні необхідні сучасні меблі, техніка та предмети побуту, діти мають окремі кімнати для хлопчиків та дівчат, окрему ігрову кімнату з величезною кількістю іграшок, книжок, забезпечені в повному обсязі одягом, взуттям, достатнім для повноцінного розвитку, харчуванням; санітарно-гігієнічні умови відповідають загальноприйнятим нормам.

За даними довідок Черничанського навчально-виховного комплексу № 134, № 135, № 135, № 136 від 26.12.2016, діти ОСОБА_27А, ОСОБА_27А, ОСОБА_20А, ОСОБА_17А, навчаються в дошкільній групі даного комплексу і прийомні батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виконують батьківські обовязки /ас 35-38/.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_24 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26.04.2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

ОСОБА_24 зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд розглядає справу у відповідності до вимог статті 11 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами у відповідності до вимог статей 60, 137 ЦПК України.

За такого, вирішуючи спір суд дійшов до висновку про застосування до спірних правовідносин норми СК України.

У статті 170 СК визначено підстави і порядок відібрання дитини, без вирішення питання про позбавлення матері, батька батьківських прав.

Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обовязків, обумовлених походженням.

Вони і надалі залишаються носіями обовязку по вихованню дитини, мають право на особисте її виховання. Однак та обставина, що дитина передана на виховання іншій особі, означає, що саме її лінія виховання одержала першість, з якою батькам слід узгоджувати свою поведінку.

Якщо дитина була відібрана за рішенням суду, то згодом вона може бути повернута батькам також за рішенням суду, і повернення дітей батькам є правом, а не обовязком суду.

У даному випадку позивач має право на звернення із зазначеними вимогами, але нею не надані належні та допустимі докази про те, що відпали причини, які перешкоджали належному вихованню дітей нею як матірю.

Однією із складових обовязків батьків є матеріальне забезпечення дітей, піклування про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання.

Позивачем не надані належні та допустимі докази про наявність у неї доходів та заробітку, за рахунок яких вона мала би змогу забезпечити рівень життя відібраних у неї малолітніх дітей , достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, щодо піклування про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання.

На виконання рішення суду від 15.12.2015 в частині стягнення аліментів, ОСОБА_1 сплатила 16.10.2016 - 5000 грн в рахунок сплати аліментів, 28.11.2016 - 1000 грн /копії ас 17,19/.

За інформації Краснопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління територіального управління юстиції № 993 від 5.04.2017, де знаходиться на виконанні виконавчий лист № 578/1111/15-ц від 17.12.2015, виданий судом про стягнення з ОСОБА_17 аліменти на утримання дітей ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 та ОСОБА_21, 2010, 2011, 2012 та 2014 років народження відповідно, станом на 1.04.2017 борг по аліментам складає 13200 грн /ас 151/.

На запитання суду ОСОБА_1 пояснила, що за місцем проживання надає послуги перукаря, дохід за місяць складає близько 3000 грн. Аліменти на дітей не сплачує, оскільки не має можливості.

Посилання позивача на наявність заробітку у неї та її чоловіка не підтверджені належними та допустимими доказами. Акт обстеження її умов проживання носить формальний характер, у якому також не досліджено матеріальний стан сімї ОСОБА_29

За інформації Сумського центру соціально психологічної реабілітації дітей області служби у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації № 04/1141 від 30.12.2016 за час проходження соціально психологічної реабілітації дітей ОСОБА_18, ОСОБА_20 та ОСОБА_19 у період з 02.12.2015 по 18.03.2016 мати дітей ОСОБА_17 провідувала дітей двічі: 29.12.2015 та 05.03.2016 /ас 56/.

Посилання представника позивача про наявність перешкод з боку відповідача та третіх осіб ОСОБА_5 щодо відвідування дітей не підтверджені належними та допустимими доказами.

Надані позивачем на дослідження світлини з зображенням дітей /ас 122-123,190-191/ не підтверджують належного виконання нею батьківських обовязків.

Вимога про припинення стягнення аліментів на утримання дітей є похідною вимогою про повернення дітей і не може бути задоволена, оскільки дані обставини увійшли в предмет доведення.

Також судом не приймаються до уваги покази свідків, оскільки вказані ними обставини не свідчать про те, що відпали причини, які перешкоджали належному вихованню дітей їх матірю.

ОСОБА_24 з частиною третьою статті 58 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

Тому, посилання представника позивача на обставини що на час відібрання дітей у ОСОБА_17 компетентні органи не враховували її вік, життєвий досвід, не надавали їй як особі, що стала матірю у неповнолітньому віці, всілякої допомоги, не мають правового значення у вирішенні спору про повернення дітей. Рішення суду від 17.12.2015 про відібрання дітей та стягнення аліментів набрало законної сили і є чинним на час розгляду даного питання.

ОСОБА_24 висновку Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області як органу опіки і піклування № 2996/02-21 від 29.12.2016, визнано повернення малолітніх дітей ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, 2010, 2011, 2012 та 2014 років народження відповідно, на виховання в родину матері ОСОБА_17, 07.01.1995 р. н., не доцільним та таким, що не відповідає інтересам малолітніх дітей /ас 33/.

Суд уважає, що наданий у порядку статті 19 СК висновок органу опіки та піклування щодо розвязання спору, підлягає урахуванню у сукупності з іншими доказами.

У відповідних положеннях Конвенції Організації Обєднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, зокрема, у статті 3 зазначено, що В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У даній справі суд враховує інтереси малолітніх дітей ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 та ОСОБА_21, 2010, 2011, 2012 та 2014 років народження, щодо якнайкращого забезпечення їх інтересів.

ОСОБА_24 з частиною третьою статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, і відмовляє ОСОБА_1 у їх задоволенні. ОСОБА_1 не доведено, що відпали причини, які перешкоджали належному вихованню дітей їх матірю, таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дітей.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 88 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір» та понесені позивачем судові витрати у сумі 551 грн 20 коп. відносить на рахунок позивача.

Керуючись статтями 3, 10-11,42, 58-61, 79, 88, 137, 158, 169,209, 212, 214 - 215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Понесені позивачем судові витрати у сумі 551 грн 20 коп. відносить на його рахунок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу і рішення за цією скаргою не скасовано, воно набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.І. Косар