Справа № 750/8454/17
Провадження № 2/750/2212/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Литвиненко І.В.

за участі секретаря Юрченко І.В.,

за участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду із позовом до відповідача та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10.11.2000 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки. Через непорозуміння одне одного в сімї виникали непорозуміння, подружжя втратило повагу один до одного. Також позивач просить стягнути на її користь аліменти на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до його повноліття.

Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач позовні вимоги визнав частково не заперечував проти розірвання шлюбі та стягнення аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суду пояснив, що офіційно не працює, однак його неофіційний дохів на тиждень становить 4000 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 10.11.2000 року, актовий запис № 1514. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачем.

Спільні подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, а тому є підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу, оскільки збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як зазначено у ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Обставини, визнані сторонами, в силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Оскільки відповідач визнав той факт, що він має неофіційний дохід в тиждень 4000 грн, цей факт не підлягає доказуванню.

Суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, до досягнення ним повноліття, так як позивачем повідомлено, що дитина отримує невелику стипендію 400 грн, не перебуває на диспансерному обліку в медичній установі, а отже потреби в отриманні саме 1/3 частини всіх доходів відповідача позивачем не доведено. Щодо позиції відповідача про сплату мінімального розміру аліментів, то судом встановлено, що він має можливість сплачувати більшу суму аліментів, оскільки отримує дохід достатній для сплати аліментів в розмірі 1/4 частини доходів.

При цьому, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача та держави слід стягнути судовий збір в розмірі по 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.112, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст.ст.60, 88, 208-209,212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 10 листопада 2000 року Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області, Україна, актовий запис № 1514.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до його повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640,00 грн у відшкодування судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 640 грн. 00 коп. судового збору на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя