Справа № 309/3426/17
Провадження № 2/309/1901/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Лукянова О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України: до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

З поданої позовної заяви вбачається, що позивач подала до суду позовну заяву, в якій заявлено 1 вимогу майнового характеру: про визнання права власності на земельну ділянку.

До позовної заяви позивачем не додано жодного документу, що підтверджує сплату судового збору.

У відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI передбачений розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру у сумі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обовязок покладається на позивача. Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК України). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

На підставі вищевикладеного суддя вважає, що позовну заяву треба залишити без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ст.121 ЦПК України: суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.119,121,210,293 ЦПК України, Законом України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, - залишити без руху.

Запропонувати позивачу ОСОБА_1 виправити недоліки позовної заяви у термін 5 днів з дня отримання нею копії ухвали та розяснити, що в іншому випадку позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Хустського

районного суду: підпис: ОСОБА_4

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_4