Справа № 174/762/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 листопада 2017 року м. Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Данилюк Т.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та стягнення моральної шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та стягнення та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Згідно п. 10 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, подані до суду позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору. Тобто, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог.

В свою чергу, ознайомившись з даною позовною заявою, оглянувши додані до неї докази, вважаю, що вона подана з порушенням ст.119 ЦПК України, через що її необхідно залишити без руху з таких підстав:

-По-переше, до позову не долучено оригінал розписки;

-по-друге, всупереч ч. 2 та ч.5 ст. 119 ЦПК України, в позові не вказано ціну позову щодо вимог майнового характеру та не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем не сплачено судовий збір, оскільки останній має нестабільний майновий стан .

Однак у позові взагалі не зазначає ні розміру судового збору, а ні суму від якої він просить відстрочити плату .

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З даної норми вбачається, що єдиною підставою для відстрочення, розстрочення від сплати судового збору є майновий стан заявника.

У статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Як зазначено у п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звертаючись до суду з даною позовною заявою, позивачем не зазначено жодних належних доказів, які б підтверджували його неспроможність сплатити судовий збір по даній цивільній справі.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Таким чином, враховуючи, що звільнення судом від сплати судового збору на певний строк є правом, а не обов'язком суду, в клопотанні не зазначено жодних доказів на підтвердження того, що майновий стан позивача перешкоджає йому сплатити судовий збір у встановленому порядку і розмірі на момент подання позовної заяви, клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином, за вимогами немайнового характеру (про стягнення моральної шкоди) сплаті підлягає судовий збір у розмірі 640 грн., за вимогами майнового характеру - 640 грн., всього до сплати 1280 грн. судового збору, на підтвердження сплати якого, позивачу необхідно надати до суду оригінал квитанції.

Зазначені недоліки позовної заяви не дають підстав для відкриття провадження у справі, тому позовна заява підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 120, 121, 208-210 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та стягнення моральної шкоди, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику з усіма доданими матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена (п. 9 ч. 1 ст. 293 ЦПК України) у апеляційному порядку протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : Т.М. Данилюк