Справа № 158/1297/17
Провадження № 2/0158/493/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ЗАОЧНЕ/

08 червня 2017 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Костюкевича О.К.

при секретарі Хмілевській І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Торфодобувне підприємство «Журавичі» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації у зв'язку з несвоєчасною виплатою заборгованої заробітної плати, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державного підприємства «Торфодобувне підприємство «Журавичі» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації у зв'язку з несвоєчасною виплатою заборгованої заробітної плати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 працював сторожем на Державному підприємстві «Торфодобувне підприємство «Журавичі» з 10.06.2003 року. 10.06.2010 року був звільнений з роботи на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.10.2009 року стягнуто з ДП «Торфодобувне підприємство «Журавичі» на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 11325 грн. та інфляційні втрати в розмірі 6197,24 грн. Посилаючись на те, що вищевказане судове рішення не виконане, заробітна плата не виплачена, просить стягнути відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України стягнути середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати за період з 21.10.2009 року по 20.05.2017 року, який складає 128813,88 грн., а також компенсацію втрати частини заробітку у звязку з порушенням термінів її виплати в розмірі 16548,74 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. До суду подав заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності, щодо винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача Державного підприємства «Торфодобувне підприємство «Журавичі», будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді сторожа ДП «Торфодобувне підприємство «Журавичі» з 10.06.2003 року. 10.06.2010 року звільнений з роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. (а.с.10).

Відповідно до довідки №591/03-27/ від 29.05.2017 року, на виконанні Ківерцівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області перебуває виконавче провадження № 53361958 відкрите на підставі виконавчого листа № 2-988/09, виданого Ківерцівським районним судом Волинської області про стягнення з ДП «Торфодобувне підприємство «Журавичі» на користь ОСОБА_1 17672,24 грн. Станом на 25.05.2017 року у відділі відсутні будь-які підтверджуючі документи про сплату боргу по вищевказаному документі.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Згідно п.8 Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньоденної заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Кожна сторона, відповідно до ст.60 ЦПК України, зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Таким чином, через не проведення відповідачем розрахунку з ОСОБА_1 у день звільнення належить виплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме з 21.10.2009 року по 20.05.2017 року 128813,88 грн., виходячи із розрахунку: 46,52 грн. (середньоденна заробітна плата) x 2769 (робочих днів затримки розрахунку) = 128813,88 грн.

Відповідно до Закону України "Про компенсацію грошових доходів населення" з Державного підприємства «Торфодобувне підприємство «Журавичі» в користь ОСОБА_1 підлягає до стягнення 16548,74 грн. компенсації у зв'язку з несвоєчасною виплатою належної на день звільнення заробітної плати за період з 21.10.2009 року по 20.05.2017 року, із розрахунку наданого позивачем (а.с.12-15).

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про стягнення з Державного підприємства «Торфодобувне підприємство «Журавичі» в користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку за період затримки виплати заробітної плати в розмірі 128813,88 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати в розмірі 16548,74 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. За таких обставин з відповідача Державного підприємства «Торфодобувне підприємство «Журавичі» підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 116, 117 КЗпП України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Торфодобувне підприємство «Журавичі» в користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку за період затримки виплати заробітної плати в розмірі 128813,88 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати в розмірі 16548,74 грн.

Стягнути з Державного підприємства «Торфодобувне підприємство «Журавичі» в дохід держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Ківерцівським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ківерцівський районний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич