Провадження № 2/127/1422/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2017 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Бондарчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" про припинення поруки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ "КБ "Надра" про припинення поруки. Позов мотивований тим, що 12.10.2005 року між ПАТ "КБ "Надра" 1як кредитором та ОСОБА_2 як позичальником було укладено кредитний договір № 12/10/2005/840-КВ-М/106 про надання кредиту в розмірі 40 700 (сорок тисяч сімсот) доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних. З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника між кредитором ПАТ "КБ "Надра" та позичальником ОСОБА_2 того ж дня укладено договір іпотеки від 12.10.2005 р.

Також, з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника між ПАТ "КБ "Надра" та ОСОБА_1 того ж дня укладено договір поруки №1 від 12.10.2005 р.

Однак з 11.03.2011 р. позичальник ОСОБА_2 припинила сплачувати обов'язкові, щомісячні платежі щодо погашення кредиту за кредитним договором № 12/10/2005/840-КВ-М/106, здійснивши останню оплату, внаслідок чого виникла заборгованість.

11.05.2011 р. відповідачем ПАТ "КБ "Надра" позивачу ОСОБА_1 як поручителю, направлено претензію з повідомленням про те, що позичальник ОСОБА_2 не виконує належним чином зобовязань за кредитним договором, а саме: не сплачено суму мінімально необхідного платежу. Також в претензії була зазначена вимога про те, що ОСОБА_1 як поручитель відповідно до п.п. 2.1-2.8 Договору поруки від 12.10.2005 р., має виконати зобовязання за Договором поруки в повному обсязі.

Водночас, у претензії було зазначено, що у разі непогашення ОСОБА_1 як поручителем в повному обсязі заборгованості за кредитним договором банк буде вимушений звернутись до суду для захисту своїх порушених прав та/або до нотаріуса для виконавчого напису з покладанням на ОСОБА_1 всіх витрат, повязаних із зверненням до суду, а також всіх витрат, повязаних з вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до п. 2.2 договору поруки №1 від 12.10.2005 поручитель зобовязаний виконати взяті на себе зобовязання за цим договором не пізніше трьох банківських днів з моменту отримання повідомлення від кредитора про невиконання позичальником зобовязань і необхідності їх виконання поручителем.

25.05.2011 р. позивач ОСОБА_1 отримав претензію. Протягом трьох банківських днів, а саме: з 25.05.2011 (середа) по 30.05.2011 (понеділок) включно ОСОБА_1 як поручитель не виконав взяті на себе зобовязання за договором поруки.

Відтак, право вимоги у кредитора ПАТ "Комерційний банк "Надра" відносно поручителя ОСОБА_1 відкрилось з 31 травня 2011 року.

24.03.2012 р. ПАТ "Комерційний банк "Надра" звернулось до Ленінського районного суду м. Вінниці з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором № 12/10/2005/840-КВ-М/106 від 12.10.2012 р. (цивільна справа № 212/4983/2012).

30.11.2012 р. Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено рішення суду в цивільній справі № 212/4983/2012 за позовом ПАТ "КБ "Надра" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором № 12/10/2005/840-КВ-М/106 від 12.10.2012р. яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі філії Вінницьке регіональне управління (21001, м. Вінниця, площа Жовтнева, 1, , кор. рахунок №0001 в ПАТ КБ «Надра», МФО 302355,) заборгованість за кредитним договором у розмірі 53 452,91 (п'ятдесят три тисячі чотириста п'ятдесят два) долари 91 центів США, що еквівалентно 426 874,91 (чотириста двадцять шість тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривні 91 коп., з яких: 36 935,61 доларів США заборгованість за кредитом, 4 705,22 доларів США проценти за користування кредитом, 1 440,65 доларів США комісія за користування кредитом, 10 371,43 доларів США пеня.

13 вересня 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист № 212/4983/12 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі філії Вінницьке регіональне управління заборгованості за кредитним договором в розмірі 53 452,91 доларів США, що еквівалентно 426 874,91 грн. та 3 219,00 грн. судового збору (ц/с № 212/4983/2012).

Отже, з моменту отримання ОСОБА_1 як поручителем повідомлення (претензії) та відкриття права вимоги кредитора на виконання зобовязань за договором поруки, до моменту предявлення ПАТ "Комерційний банк "Надра" позову до суду про стягнення боргу минуло понад девять місяців.

Ці обставини і стали підставою звернення ОСОБА_1 з позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав.

При розгляді справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Дослідивши матеріали цивільної справи № 212/4983/12 судом встановлено, що 11.03.2011р. позичальник ОСОБА_2 здійснила останню оплату як погашення заборгованості за кредитним договором №12/10/2005/840-КВ-М/106 (ц/с № 212/4983/2012, а.с. 5, абзац 3).

11.05.2011 р. відповідачем ПАТ "КБ "Надра" позивачу ОСОБА_1 як поручителю направлено повідомлення (претензію) про дострокове виконання боргових зобовязань за договором поруки від 12.10.2005 р.

25.05.2011 позивач ОСОБА_1 отримав претензію банку.

24.03.2012 р. ПАТ "КБ "НАДРА" звернулось до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором № 12/10/2005/840-КВ-М/106 від 12.10.2012 р. (ц/с № 212/4983/2012, а.с. 4-6)

Відтак, між датою виникнення права вимоги кредитора за договором поруки та датою подачі позовної заяви до суду про стягнення боргу минув шестимісячний строк, і договір поруки вважається припиненим.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України в разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно з положеннями ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення такого зобовязання боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Положеннями ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, зобовязання поручителя виконати договір поруки має строковий характер. Поручителя слід вважати зобовязаним виконати договір поруки виключно в межах строків, установлених у частині четвертій статті 559 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобовязань боржника не доводять те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Строк, передбачений нормою ч. 4 ст. 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобовязаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обовязок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором.

Сплив строку, передбаченого нормою ч. 4 ст. 559 ЦК України зумовлює припинення зобовязань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду.

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного припинення усіх зобовязань боржників за основними договорами не вважається встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобовязання застосоване в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення «предявлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Це твердження не позбавляє кредитора можливості предявити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Відповідно до Правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові № 6-2662цс15 від 20 квітня 2016 року, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх кредитних зобовязань боржника, не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо банк протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного кредитного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, а оскільки банком відповідно до умов кредитного договору змінений строк виконання основного кредитного зобовязання, то відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України вимоги до поручителя могли бути заявлені у межах 6 місяців від дня настання цього строку.

Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, договором чи законом установлено строк її дії, його сплив припиняє субєктивне право кредитора.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобовязання за договором поруки слід предявити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем).

Зважаючи на вищенаведене, суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню, оскільки між датою виникнення права вимоги кредитора за договором поруки та датою подачі ним позову до суду про стягнення боргу минув шестимісячний строк, і такий договір поруки вважається припиненим.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 3, 15-16, 251, 252, 559 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Припинити поруку ОСОБА_1, що виникла за договором поруки № 1 від 12.01.2005 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Надра», за яким ОСОБА_1 як поручитель зобов'язувався відповідати за виконання зобов'язань по кредитному договору №12/10/2005/840-КВ-М/106 від 12.10.2005 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат зі сплати судового збору 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя