АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний №760/4830/17-ц Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - Панченка М.М.,

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі - Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1000 грн., як встановлено рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24.02.2015 року, до 5000 грн. щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів ціни на споживчі товари, послуги, ліки тощо значно зросли, а тому попередньо стягнутий розмір аліментів не може забезпечити усі необхідні потреби дитини.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11 вересня 2017 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилається на доводи, викладені у позовній заяві, а також зазначає, що відповідач має у власності нерухоме та рухоме майно, що свідчить про те, що останній може виплачувати аліменти у більшому розмірі.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., пояснення осіб, що з'явились до суду, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11 вересня 2017 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про збільшення розміру стягнутих аліментів, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, виходив з відсутності передбачених чинним законодавством підстав для зміни аліментів, а також з того, що матеріальне становище відповідача не дозволяє стягувати з останнього аліменти у розмірі більшому, ніж 1000 грн.

Так, згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Таким чином, ст. 192 СК України встановлює три самостійні підстави для зміни розміру аліментів: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, а також зміна стану здоров'я платника або одержувача аліментів.

При цьому, будь-яких документів, які б свідчили про наявність однієї з вище перелічених підстав для зміни розміру аліментів, позивачем суду не надано.

Наведені позивачем у позовній заяві обставини мали місце на момент ухвалення судом рішення про стягнення аліментів та були враховані судом при визначенні їх розміру. Документів, які б свідчили про суттєві зміни матеріального стану сторін, їх стану здоров'я, матеріали справи не містять.

Разом з тим, відповідачем надано суду копію свідоцтва про народження доньки ОСОБА_5 від 28.12.2016 року /а.с. 25/, що свідчить про зміну сімейного стану ОСОБА_3 та необхідності утримання ще однієї дитини.

Крім того, з довідки ПП «Дженарі» /а.с. 24/ слідує, що розмір місячної заробітної плати відповідача, як директора указаного товариства, після вирахування податків становить 3200 грн.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неможливість збільшення розміру раніше стягнутих аліментів, з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача.

Посилання скаржника на те, що у власності ОСОБА_3 перебуває нерухоме та рухоме майно, придбане у шлюбі з позивачем, не стосується предмету спору, оскільки позивач не позбавлена права звернутися до суду з окремим позовом про поділ спільного майна подружжя.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності проведення індексації раніше стягнутих аліментів не приймаються колегією суддів, оскільки індексація аліментів проводиться в позасудовому порядку та не становить предмет розгляду даної справи.

Так, згідно з п. 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003 року, індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які провадять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Індексація таких аліментів проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Таким чином, колегія вважає, що позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження факту настання обставин, передбачених ст. 192 СК України, а тому судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції ухвалено на повно з'ясованих обставинах з дотриманням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: