УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області про визнання права на отримання щомісячної страхової виплати, визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, за касаційними скаргами ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 31 серпня 2016 року та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 31 серпня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним, як за застрахованою особою, що має професійне захворювання, право на отримання відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхової виплати втраченого заробітку (щомісячної страхової виплати), незалежно від сплати страхових внесків; визнано протиправною та скасовано постанову Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області №1411/379/379/3 від 22 лютого 2016 року про відмову в призначенні позивачу щомісячних страхових виплат; зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_4 страхову виплату втраченого заробітку (щомісячну страхову виплату), виходячи з середньої заробітної плати, діючої на час звернення, місячної тарифної ставки за відповідною професією в галузі автомобільного транспорту - водія автомашини БєлАЗ марки 7547 в розмірі 4507,71 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач, всупереч положенням Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», незаконно відмовив ОСОБА_4 у виплаті щомісячних платежів, посилаючись на відсутність відомостей про нараховану заробітну плату з Єдиного державного реєстру персоніфікованого обліку про застрахованих осіб у зв'язку з тим, що підприємство, де позивач отримав професійне захворювання на протязі останніх років роботи не сплачувало відповідні внески до Фонду.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 червня 2016 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4, як за застрахованою особою, що має професійне захворювання, право на отримання відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхової виплати втраченого заробітку (щомісячної страхової виплати), незалежно від сплати страхових внесків. Визнано протиправною та скасовано постанову Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області №1411/379/379/3 від 22 лютого 2016 року про відмову в призначенні ОСОБА_4 щомісячних страхових виплат. Зобов'язано Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області призначити ОСОБА_4 страхову виплату втраченого заробітку (щомісячну страхову виплату), виходячи з середньої заробітної плати, діючої на час звернення, місячної тарифної ставки за відповідною професією в галузі автомобільного транспорту - водія автомашини БєлАЗ марки 7547 в розмірі 4507,71 грн.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 31 серпня 2016 року рішення районного суду в частині зобов'язання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області призначити ОСОБА_4 страхову виплату втраченого заробітку (щомісячну страхову виплату), виходячи з середньої заробітної плати, діючої на час звернення, місячної тарифної ставки за відповідною професією в галузі автомобільного транспорту водія автомашини БелАЗ марки 7547 в розмірі 4507,71 грн. змінено. Зобов'язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області призначити ОСОБА_4 страхову виплату втраченого заробітку (щомісячну страхову виплату), виходячи з середньої заробітної плати, діючої на час звернення, місячної тарифної ставки за відповідною професією в галузі промисловості будівельних матеріалів водія автомашини БелАЗ марки 7547 в розмірі 3100,50 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Представник позивача, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати в частині та залишити в силі рішення місцевого суду.

Відповідач, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення суду першої у незмінній частині та рішення суду апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення частини позовних вимог, у зв'язку із чим змінив його в частині розміру місячної тарифної ставки за відповідною професією.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 06 грудня 1999 року по 01 серпня 2011 року ОСОБА_4 працював в ВАТ «Олександрійський гранітний кар'єр» водієм автомашини БелАЗ, марки 7547, 3 класу по перевезенню гірської маси. В зв'язку з виконанням вказаної роботи отримав професійне захворювання, про що 25 грудня 2015 року складений акт розслідування професійного захворювання форми П-4.

Висновком МСЕК від 16 лютого 2016 року ОСОБА_4 встановлена 3 група інвалідності та 65% втрати професійної працездатності безстроково. Підприємство, де позивач працював та отримав професійне захворювання, ліквідовано на підставі рішення господарського суду у зв'язку з визнанням банкрутом, про що внесений запис 17 червня 2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ВАТ «Олександрійський гранітний кар'єр» не вносило страхові внески до Фонду, мало заборгованість, яка в подальшому Фондом була списана.

З 17 лютого 2016 року ОСОБА_4 взято на облік у ВД ФССНВ та ПЗУ в Вознесенському районі, заведено особову справу №379-11, призначено і виплачено одноразову страхову виплату у розмірі 15226,90 грн.

Постановою Відділення ВД ФССНВ в Вознесенському районі від 22 лютого 2016 року № 1411/379/379/3, позивачу було відмовлено у призначенні щомісячних страхових виплат, оскільки відсутні відомості про нараховану заробітну плату з Єдиного державного реєстру персоніфікованого обліку застрахованих осіб.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого в цій частині погодився апеляційний суд, враховуючи положенняст. 45 ЗаконуУкраїни «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», дійшов до правильного висновку про те, щонезалежно від сплати страхових внесків ВАТ «Олександрійський гранітний кар'єр» до Фонду, позивач як застрахована особа має право на отримання щомісячної страхової виплати.

Тому наявні правові підстави для визнання протиправною та такою, що підлягає скасуванню постанова Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області №1411/379/379/3 від 22 лютого 2016 року про відмову в призначенні ОСОБА_4 щомісячних страхових виплат.

Вирішуючи питання щодо зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_4 страхової виплати втраченого заробітку (щомісячної страхової виплати), суди попередніх інстанцій, враховуючи відсутність довідки про середню заробітну плату, оскільки ВАТ «Олександрівський гранітний кар'єр» ліквідований, та відсутність відомостей про заробітну плату ОСОБА_4 за час роботи на вказаному підприємстві, керуючись вимогами ст. 42 Закону «Про загальнообов'язкове державне страхування» та п. 20 постанови КМ України від 26 вересня 2001 року № 1266 «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням» дійшли вірного висновку про наявність підстав для задоволення цих позовних вимог.

При цьому, суд апеляційної інстанції, враховуючи що позивач працював у галузі промисловості будівельних матеріалів, керуючись Положенням про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, та згідно Галузевої угоди між Міністерством регіонального розвитку і будівництва України та Профспілкою працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів на 2009-2011 рр., з урахуванням положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», прийшов до висновку, що місячна тарифна ставка (посадовий оклад) за відповідною професією (посадою) в галузі промисловість будівельних матеріалів водія автомашини БелАЗ, марки 7547, 3 класу по перевезенню гірської маси складає 3100,50 грн, у зв'язку із чим змінив рішення районного суду в цій частині.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Інші доводи касаційної скарги відповідача аналогічні доводам, викладеним у апеляційній скарзі, були предметом перевірки апеляційним судом та обґрунтовано відхилені.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішення районного суду у незмінній частині та рішення апеляційного суду відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 відхилити.

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області відхилити.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 червня 2016 року у незмінній частині та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 31 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова