Провадження № 2/679/550/2017
Справа № 679/1179/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі: головуючої судді Гавриленко О.М., при секретарі Василюк Л.С., з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до гаражно-будівельного кооперативу «Автомобіліст», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Славутський РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» про визнання незаконним і скасування рішення правління та визнання дій неправомірними,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просив визнати незаконними рішення правління гаражно-будівельного кооперативу «Автомобіліст» від 28.05.2017 року в частині, що стосується відключення належного йому гаража № 53Б від електромереж кооперативу, наказ голови правління гаражно-будівельного кооперативу «Автомобіліст» №5-к від 30.08.2017 року та дії представників гаражно-будівельного кооперативу «Автомобіліст» по відключенню належного йому гаража №53Б від джерела електропостачання (електромережі) та скасувати рішення правління гаражно-будівельного кооперативу «Автомобіліст» від 28.05.2017 року в частині, що стосується відключення належного йому гаража № 53Б від електромереж кооперативу і наказ голови правління гаражно-будівельного кооперативу «Автомобіліст» № 5-к від 30.08.2017 року.

В судовому засіданні позивач та його представник не підтримали свої позовні вимоги в наслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову та в порядку ч. 1 ст. 89 ЦПК України подали заяву про стягнення з відповідача судових витрат: витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн. та судового збору в розмірі 640 грн.

Представники відповідача не заперечували щодо відмови позивача від позову, в звязку з задоволенням їх відповідачем після предявлення позову, однак заперечили щодо стягнення витрат на правову допомогу, оскільки вважають, що документи, які підтверджують такі витрати не відповідають чинному законодавству.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надіслав заяву про слухання справи за його відсутності.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти відмову від позову та закрити провадження у даній справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову протягом усього часу розгляду справи.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, що передбачено ч. 1 та ч.3 ст. 206 ЦПК України. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається.

Оскільки, відмова позивача від спору не порушує прав та інтересів інших осіб у справі, суд приймає дану відмову та закриває провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

При цьому, суд, виходячи з вимог ч.1 ст.89 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача, понесені позивачем судові витрати.

У відповідності до вимог зазначеної норми закону, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно ч.1, п.2 ч.3 ст.79, ч.ч.1, 2 ст.84, ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема: витрат на правову допомогу. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Як вбачається з роз'яснень викладених в п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3 ст. 79, ст.ст. 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року було внесено зміни до вищевказаної статті Закону та встановлено, що з 01.01.2017 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2017 року становить 1600 грн., тому граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу за 1 годину складає 640 грн.

Як вбачається з договору про надання послуг у сфері права від 18.09.2017 року, акту прийомки виконаних робіт від 10.10.2017 року, приходного касового ордеру №38/17 від 10.10.2017 року, позивач ОСОБА_1 поніс витрати на отримання правової допомоги від фізичної особи підприємця з надання послуг в сфері права ОСОБА_5 в сумі 3000 грн., з яких: ознайомлення з обставинами справи та надання консультації, юридичної поради 18.09.2017 року (1 год.) - 500 грн., опрацювання судової практики у відповідній категорії справ 18.09.2017 року (1 год.) 640 грн., підготовка позовної заяви до суду 18.09.2017 року (3 год.) - 1860 грн.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що витрати на правову допомогу позивачем ОСОБА_1 сплачено з дотриманням вимог Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Тому, враховуючи те, що після звернення позивача до суду з даним позовом та відкриття провадження по справі відповідачем задоволено вимоги позивача після предявлення позову, сплачені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. та судовий збір в розмірі 640 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 89, 174, 205, 206, 210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до гаражно-будівельного кооперативу «Автомобіліст», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Славутський РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» про визнання незаконним і скасування рішення правління та визнання дій неправомірними закрити.

Стягнути з гаражно-будівельного кооперативу «Автомобіліст» (вул. Лісова, 34/2 м. Нетішин, , р/р 3, МФО 380805 ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_4» м. Київ) на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. та судовий збір в розмірі 640 грн., всього 3640 (три тисячі шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Гавриленко