У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2017 Справа №607/2909/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого Базана Л.Т.

секретаря с/з ОСОБА_1

представника ТМВ ДВС ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_2 погодженого начальником Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_2 за погодженням начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_3 звернулась до Тернопільського міськрайонного суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа. Обґрунтовує подання тим, що у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області знаходиться виконавчий лист №607/9071/15-ц від 03.09.2015р. Тернопільського міськрайонного суду про стягнення із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 51 450,14 грн. вартості відшкодування заподіяння матеріального збитку, 1000,00 грн. вартості експертного дослідження, а також 514,50 грн. сплаченого судового збору при зверненні із позовом в суд. Боржником ОСОБА_4 рішення суду в добровільному порядку не виконане, в ході вжитих державним виконавцем заходів боржник уникає виконання рішень суду, що призвело до виникнення заборгованості по даному виконавчому документу, у звязку із чим просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України до виконання рішення суду.

У судовому засіданні головний державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_2 подання підтримала із викладених у ньому підстав та просить його задовольнити.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив такі обставини:

На виконанні в Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області знаходиться виконавчий лист №607/9071/15-ц від 03.09.2015р. Тернопільського міськрайонного суду про стягнення із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 51 450,14 грн. вартості відшкодування заподіяння матеріального збитку, 1000,00 грн. вартості експертного дослідження, а також 514,50 грн. сплаченого судового збору при зверненні із позовом в суд.

14.09.2015 року державним виконавцем прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам для відома та виконання.

В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем проведено ряд виконавчих дій, зокрема направлено запити в реєструючи органи, щодо наявності у боржника рухомого та нерухомого майна.

25.09.2015 року державним виконавцем вчинено запит в Технічний коледж ТНТПУ ім.і.Пулюя чи отримує стипендіє студент ОСОБА_4.

02.10.2015 року винесено постанову про арешт коштів боржника та надіслано у відповідні установи для виконання.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно у боржника відсутнє нерухоме майно на праві власності.

02.10.2015 державним виконавцем описано рухоме майно боржника, а саме: речі побутового вжитку.

12.10.2015 державним виконавцем керуючись статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та надіслана у відповідні органи для виконання.

Згідно отриманої відповіді від 16.10.2015 року з Технічного коледжу ТНТПУ ім.Л.Пулюя ОСОБА_4 навчається за кошти фізичної особи.

16.10.2015 на адресу Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції надійшла заява боржника в якій він просить ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження.

16.10.2015 року державним виконавцем надіслано сторонам виконавчого провадження акт визначення вартості описаного майна.

28.10.2015 передано заявку на реалізацію арештованого державним

виконавцем майна.

Згідно відповіді від 26.11.2015 відділу держгеокадастру у Шумському районі Тернопільської області земельні ділянки на території Шумського району за гр.ОСОБА_4 не облікуються.

11.01.2016 на адресу Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції повторно надійшла заява боржника в якій він просить ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження та зняти копії.

18.01.2016 на адресу Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції надійшла заява стягувача ОСОБА_5 в якій він зазначає, що боржник ухвалу суду про розстрочку не виконує і на початок січня 2016 сплатив лише 1000,00 грн. в рахунок погашення боргу.

11.07.2016 надійшла відповідь з управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про те, що гр. ОСОБА_4 не документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

12.07.2016 на адресу Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції надійшла повторно заява стягувача ОСОБА_5 в якій він зазначає, що боржник планує виїзд за кордон тому він просить звернутися до Тернопільського міськрайонного суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника.

Оскільки описане та арештоване майно після трьох торгів не реалізувалось 28.09.2016 державним виконавцем запропоновано стягувачу в 15-денний термін вирішити питання щодо залишення за собою нереалізованого майна за первісною ціною, а саме: 2900,00 грн.

Згідно відповіді державної прикордонної служби України від 16.09.2016 боржник перетинав кордон України 22.08.2014.

Згідно відповіді управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області боржник ОСОБА_4 11.01.2017 одержав паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

04.11.2016 боржник надав письмове пояснення в якому зазначив, що борг сплачувати не буде і приховав факт виготовлення паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

10.11.2016 на адресу Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції надійшла заява стягувача ОСОБА_5 в якій він просить звернутися із поданням в Тернопільський відділ поліції про притягнення до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду.

05.12.2016 державним виконавцем вчинено подання в Тернопільський відділ поліції ГУ НП в Тернопільській області про притягнення до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду.

Станом 03.03.2017 заборгованість ОСОБА_4 не сплачена.

Відповідно до вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках: якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2); якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

Значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону № 606-XIV, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Із поданих державним виконавцем копій документів виконавчого провадження, не вбачається ухилення боржника від виконання рішення, відсутні будь-які докази свідомих діянь (дій або бездіяльності) боржника, спрямованих на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього були реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В матеріалах виконавчого провадження відсутні докази, які б підтверджували факт ухилення від виконання зобовязань ОСОБА_4, натомість у поданні вказано, що ОСОБА_4 неодноразово звертався до ДВС з приводу ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, а також частково сплачував борг в сумі 1000грн. Крім цього, є в наявності арештоване майно ОСОБА_4 на суму 2900грн.

Таким чином факт ухилення боржника від виконання покладених на нього рішеннями суду зобов'язань судом не встановлений та представником Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_2 не доведений.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4, без вилучення паспортного документа, внесено передчасно, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», керуючись ст. ст. 209, 210, п. 24-1 ч. 1 ст. 293, ч. 2 ст. 294, ч. 1 ст. 296, 377-1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_2 погодженого начальником Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_6