Справа № 132/225/16-ц Провадження № 22-ц/772/972/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 23Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Берегового О.Ю., Луценка В.В.,

за участі секретаря Агеєвої Г.В., представника апелянта, відповідача ОСОБА_2 виробничого кооперативу (далі - СВК ) «Надія» ОСОБА_3, позивачки ОСОБА_4, яка представляє ОСОБА_5, ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засі-дань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Сільськогосподарського виробничого коо-

перативу «Надія» про стягнення заборгованої орендної плати, розір-

вання договору оренди землі,

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на додаткове рішення Ка-линівського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

25 січня 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 зверну-лися у Калинівський районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 виробничого кооперативу ( далі - СВК ) «Надія» про стягнення заборгованості з орендної плати, припинення договірних умов та використання земельної ділянки ( а. с. 6-8, 50-53, 159, 166-170 ). Позов мотивований тим, що мати позивачів ОСОБА_8 23 березня 2007 року уклала з відповідачем до-говір оренди належної їй земельної ділянки площею 4,5517 га на строк три роки з виплатою 1,51% грошової оцінки цієї ділянки в якості орендної плати. У по-дальшому на підставі Указу Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток ( паїв )» у 2010 році орендна плата для СВК «Надія» була ви-значена у розмірі 3% грошової оцінки земельної ділянки. 02 лютого 2009 року орендодавець померла. Згідно сертифіката на право власності на землю, вида-ного 16 червня 2014 року, позивачам на праві приватної власності належить по 1/3 частині земельної ділянки площею 4,5157 га, розташованої на території Дружненської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Вико-ристовуючи у 2010-2013 роках земельну ділянку після смерті у 2009 році спад-кодавиці ОСОБА_8, відповідач заборгував позивачам з врахуванням пені, індексу інфляції 114742,96 гривні, з яких: 10068,56 гривень - сума боргу з орендної плати, 45930,93 гривень - пеня за період прострочення виплати кош-тів, 2049,00 гривень - сума інфляційних втрат. У звязку з викладеним, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_5 просили суд позов задоволити.

20 лютого 2017 року позивачі подали в суд уточнену позовну заяву, де з по-силанням на висновок № 28 проведеної у справі 09 грудня 2016 року судово-економічної експертизи, просили суд ухвалити рішення про виплату відповіда-чем ОСОБА_5 заборгованості з орендної плати з відповідними нарахуван-нями у розмірі 18531,30 гривні, стягнути на її користь витрати з оплати експер-тизи в сумі 2108,88 гривень, стягнути з СВК «Надія» на користь ОСОБА_6, ОСОБА_4 по 18531,30 гривні заборгованості з орендної плати з від-повідними нарахуваннями, розірвати договірні стосунки з відповідачем як за правочином від 2007 року, так і від 01 серпня 2014 року, повернувши земельну ділянку у їхнє користування, а також встановити пеню в розмірі 0,3 % на під-ставі вказаних ними договорів.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 20 лютого 2017 року ( а. с. 181-190 ) позов задоволений частково. Поновлено позивачам строк звернення до суду з даними позовними вимогами. Стягнуто з СВК «На-дія» на користь кожного з позивачів у рівних частках по 7595,88 гривень забор-гованості по орендній платі за 2010-2012 роки. Розірваний договір оренди зем-лі, укладений 23 березня 2007 року, зареєстрований 01 листопада 2007 року у Вінницькій регіональній філії ДП Центр ДЗК Калинівський відділ за № 55, укладений між ОСОБА_8 та СВК «Надія» с. Нова Гребля, Калинівського району Вінницької області. Стягнуто з СВК «На-дія» с. Нова Гребля, Калинівського району Вінницької області на користь ОСОБА_10 2088,00 гривень у відшкодування витрат з оплати проведеної у справі судової експертизи, на користь ОСОБА_6, ОСОБА_4 по 566,21 гривень кожному у відшкодування витрат з оплати судового збору. В решті позов залишений без задоволення у звязку з безпідставністю заявлених вимог.

Додатковим рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2017 року з ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 на ко-ристь держави стягнуто судовий збір у розмірі 7818,68 гривень ( а. с. 218-220 ).

Не погоджуючись з ухваленим 20 лютого 2017 року рішенням у справі, представник СВК «Надія» ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному поряд-ку, просив скасувати дане судове рішення, ухвалити нове рішення про відмову у позові у повному обсязі. Ухвалою судді апеляційного суду від 19 травня 2017 року апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_3 визнана непо-даною і повернута апелянтові на підставі статей 121, 297 ЦПК України (а. с. 194-198, 241). Не дивлячись на частковість задоволення позовних вимог, пози-вачі рішення суду від 20 лютого 2017 року не оскаржують.

28 квітня 2017 року до апеляційного суду надійшла дана цивільна справа з апеляційною скаргою ОСОБА_5 на додаткове рішення Калинівського ра-йонного суду Вінницької області від 11 квітня 2017 року, де вона просить дане додаткове рішення скасувати, звільнити її від сплати судового збору у дохід держави у звязку з важким майновим становищем та незадовільним станом здоровя. Апелянтка зазначає, що позивачі, подаючи заяву про уточнення по-зовних вимог, вимоги майнового характеру фактично зменшили, при чому дана вимога ними була оплачена на час предявлення первісного позову. Додатково заявленою вимогою є лише розірвання договору оренди від 01 серпня 2014 ро-ку. Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції не здійснив розраху-нок стягнутого з позивачів судового збору, що викликає сумнів у правильності нарахувань.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та заперечення на апеляційну скаргу осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали останньої, проа-налізувавши в сукупності наявні у справі докази, перевіривши законність і об-ґрунтованість оскаржуваного судового додаткового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до норм статей 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути за-конним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рі-шення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими дока-зами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне зясування обставин, що мають значення для справи, доведе-ність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Додаткове рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам, воно є законним, обєктивним і правильним з огляду на наступне.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» на момент подан-ня заяви про уточнення позовних вимог за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору в роз-мірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для пра-цездатних осіб. Ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частинами третьою, шостою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий ха-рактер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних за- яв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Якщо позов подається одночасно кількома по-зивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з ура-хуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до од-ного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього За-кону за подання позову немайнового характеру.

Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі, якщо рішенням суду вирішено різні вимоги, судовий збір спла-чується за ставками, передбаченими для відповідних вимог.

Відповідно до розяснень, викладених у пунктах 10, 13 зазначеної постано-ви, подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви мо-жуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає спла-ті. У разі обєднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами ( співпозива-чами ) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загаль-ної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом. Закон не містить забо-рони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позива-чів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету Ук-раїни. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кож-ним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених згі-дно із статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позову немай-нового характеру. Якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязаних між собою, судовий збір сплачуєть-ся окремо з кожної із таких вимог.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», зокрема у статті 7, визначено, що прожитковий мінімум на одну особу працездатного ві-ку становить 1600,00 гривень.

Тобто ставка судового збору за предявлення до суду фізичною особою по-зовної вимоги немайнового характеру становить 640,00 гривень, майнового ха-рактеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 640,00 гривень та не більше 8000,00 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі, уточнюючи позовні вимоги, просили виплатити заборгованість по орендній платі з відповідними нарахуван-нями ОСОБА_5 - 18531,30 гривню, ОСОБА_6 - 18531,30 гривню, ОСОБА_4 - 18531,30 гривню, розірвати договірні стосунки з відповідачем за договором від 23 березня 2007 року та від 01 серпня 2014 року, повернути зе-мельну ділянку в їхнє користування, а також на підставі вказаних договорів встановити пеню в розмірі 0,3%; просили стягнути понесені судові витрати, та, зокрема, на користь ОСОБА_5 2108,88 гривень у відшкодування здійсне-ної оплати проведеної судової експертизи ( а. с. 166-170 ).

Як убачається з матеріалів справи, у порівнянні з первісними вимогами по-зивачі свої позовні вимоги змінили, вони суттєво відрізняються, тому на мо-мент уточнення позовних вимог останні мали б оплатити їх судовим збором за ставками, у розмірі і у порядку, визначеними Законом України «Про судовий збір». Так вимога майнового характеру з виплати заборгованості з орендної плати кожним із позивачів окремо визначена як конкретна грошова сума по 18531,30 гривні, а відтак ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 мали сплатити по 640,00 гривень судового збору з оплати цієї позовної вимоги, що загалом становить 1920,00 гривень ( 640,00 гривень * 3 = 1920,00 гривень ). Ви-мога немайнового характеру щодо розірвання договірних зобовязань за дого-вором від 23 березня 2007 року має бути оплачена судовим збором у розмірі 640,00 гривень, але враховуючи, що вона заявлена одночасно трьома позивача-ми, то кожним із них має бути сплачено по 640,00 гривень, що загалом стано-вить 1920,00 гривень ( 640,00 гривень * 3 = 1920,00 гривень ). Вимога немай-нового характеру про розірвання договірних зобовязань за договором від 01 серпня 2014 року підлягає оплаті судовим збором у 640,00 гривень, але з ураху-ванням її предявлення одночасно трьома позивачами кожним із них має бути сплачено по 640,00 гривень, що загалом становить 1920,00 гривень ( 640,00 гривень * 3 = 1920,00 гривень ). Позивачами також заявлено позовну вимогу не-майнового характеру про повернення земельної ділянки в їхнє користування, яка має бути оплачена судовим збором у розмірі 640,00 гривень, але врахову-ючи, що вона заявлена одночасно трьома позивачами, то кожним із них має бу-ти сплачено по 640,00 гривень, що загалом становить 1920,00 гривень ( 640,00 гривень * 3 = 1920,00 гривень ). Окрім того троє позивачів одночасно просили встановити пеню в розмірі 0,3 % на підставі договорів, яка кожним із них під-лягала оплаті по 640,00 гривень, що загалом становить 1920,00 гривень ( 640,00 гривень * 3 = 1920,00 гривень ). Відтак загальна сума судового збору, що мала бути сплачена ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 становить 9600,00 гривень.

За викладених обставин доводи апеляційної скарги не спростовують виснов-ків суду і на законність ухваленого судом додаткового рішення не впливають. Калинівський районний суд Вінницької області, ухвалюючи 11 квітня 2017 ро-ку додаткове рішення у справі, врахував, що позивачами за подання позовної заяви сплачено лише 1781,32 гривню судового збору та не помилився, стягуючи в рівних частках з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в дохід дер-жави судовий збір в розмірі 7818,68 гривень.

Під час підготовки справи до розгляду в апеляційному порядку за апеляцій-ною скаргою ОСОБА_5 її інтереси в частині вирішенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги не ущемле-ні.

Статтею 308 ЦПК України встановлено, що апеляційний суд відхиляє апе-ляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстан-ції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального пра-ва. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з од-них лише формальних міркувань.

Керуючись нормами статей 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів апеляційного суду-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_5 відхилити.

Додаткове рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошен-ня, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціа-лізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом: