Рішення

Іменем України

Справа № 712/7424/16-ц

Провадження № 2/712/126/17

12 червня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді МАРЦІШЕВСЬКОЇ О.М.

при секретарі Вдовенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси цивільну справу за позовом КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, в обгрунтування своїх вимог вказують, що позивачем здійснюється надання населенню послуг із забезпечення тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання. Заборгованість відповідачів, яка виникла за період з 01.08.2013 року по 01.05.2016 року по квартирі АДРЕСА_1 становить 17399,13грн., дії відповідачів наносять шкоду підприємству. Ухвалою Соснівського районного суду від 28.09.2015р. видано судовий наказ щодо стягнення з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.11.2015р. за заявою відповідачів судовий наказ від 28.09.2015р. був скасований на підставі того, що в матеріалах справи вбачається спір про право. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд стягнути з відповідачів борг в сумі 19794,16 в тому числі 2012,35грн. інфляційні збитки та 382,68 грн 3% річних. грн., а також судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 23.08.2016р. відкрито провадження про стягнення заборгованості з відповідачів за спожиту теплову енергію за період з 01.09.2013р. по 01.02.2015р. в сумі 9257,23 грн., в тому числі боргу в розмірі 6430,83 грн., 3% річних в розмірі 453,69 грн., інфляційні збитки в розмірі 2250,91 грн., судовий збір в сумі 121,80 грн.

В судове засіданні представник позивача звернувся з заявою про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує.

Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, вказували, що відповідачка є наймачем квартири, в якій у спірний період було зареєстровано місце проживання чотирьох осіб її чоловіка ОСОБА_2, а також сина ОСОБА_3 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Послуги опалення надавались у неналежному обсязі, оскільки прилади опалення потребують ремонту. Крім того, відповідач ОСОБА_2 в спірний період був відсутній за місцем проживання, оскільки перебував в місцях позбавлення волі, з даного приводу позивачем здійснено перерахунок та здійснені на нього нарахування зняті. Син відповідачів ОСОБА_3 помер 20.09.2016р., таким чином відсутні підстави для стягнення з відповідачів боргу померлого сина. Просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та обставини справи, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства.

Судом встановлено, що позивач відповідно до ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» забезпечує надання населенню послуг з теплової енергії для потреб опалення та гарачого водопостачання.

Встановлено, що ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_2, в якій зареєстроване місце проживання її чоловіка ОСОБА_2, доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також до 20.09.2016р. був зареєстрований син ОСОБА_3, який помер 20.09.2016р.

28.09.2015р. за заявою КПТМ "Черкаситеплокомунерго" ЧМР був виданий судовий наказ про стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 9257,23 грн., який пізніше за заявою ОСОБА_1 був скасований ухвалою суду від 04.11.2015р. на підставі того, що вбачався спір про право, після чого в звязку з непогашенням заборгованості відповідачами позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд виходить з того, що з моменту надання послуг по забезпеченню відповідача житлово-комунальними послугами в силу ст.11 ЦК України у них виникли правовідносини з підприємством, які полягають у певній поведінці їх субєктів і яка закріплена державою в законах і інших нормативно-правових актах.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений термін. Невиконання вимог щодо оплати за житлово-комунальні послуги відповідач порушує інтереси підприємства і держави.

Відповідно до ст. 67 ЖК України та ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» плата за комунальні послуги нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. Відповідно до ст. ст.67, 68 Житлового Кодексу України, ст.20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», власник, квартиронаймач зобовязаний щомісячно вносити квартирну плату (витрати на послуги з утримання будинку) згідно затверджених у встановленому законом порядку тарифів. Повнолітні члени сімї наймача зобовязані брати участь у витратах на оплату за комунальні послуги (ст.64 ЖК України).

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обовязки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обовязком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обовязок, а не право споживача таких послуг.

Верховний Суд України при розгляді 10 жовтня 2012 року справи № 6-110 цс 12 зробив правовий висновок про те, що відповідно до змісту статті 627 ЦК України свобода договорів не є безмежною і у випадках, передбачених актами цивільного законодавства, особа зобовязана укласти відповідний договір. Такий випадок, зокрема, передбачено пунктом 1 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до якого споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до розрахунків заборгованості за житлово комунальні послуги за період з 01.09.2013р. по 01.02.2015р. по квартирі АДРЕСА_1 заборгованість становить за опалення (виходячи з розміру опалювальної площі) 2508,53 грн., за постачання гарячої води на 4 осіб 41896,66 грн., тобто по 1046,65 грн. на особу.

ОСОБА_3 помер 20 вересня 2016р., що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.09.2016р. серія І-СР №289310.

Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28.03.2017р. №47246855 вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, спадкоємцями ОСОБА_3 є його батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які проживали зі спадкодавцем на момент відкриття спадщинита не відмовлялись від спадщини. Таким чином, відсутні підстави для стягнення з відповідачів заборгованості спадкодавця ОСОБА_3 по нарахуванню плати 1046,65 грн. за постачання гарячої води на його особу, оскільки позивач як кредитор протягом встановленого законом шестимісячного строку не звертався в нотаріальному порядку в порядку ст.1281 ЦК України з претензіми до спадкоємців боржника, хоча був обізнаний про відкриття спадщини, оскільки даний факт відбувся в ході розгляду справи.

Суд також приходить до висновку, що до стягнення з відповідачів не підлягає заборгованість по нарахуванню плати за постачання гарячої води 1046,65грн. на відповідача ОСОБА_2, який в спірний період був відсутній за місцем проживання у звязку з перебуванням в місцях позбавлення волі. В звязку з даними обставинами позивачем здійснено перерахунок за зверненням відповідача, що вбачається з відомості нарахувань і оплат.

В іншій частині суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані на законі та підлягають до задоволення, до стягнення з відповідачки ОСОБА_1 підлягає сума боргу по оплаті за послуги централізованого опалення, яка нарахована по розміру опалювальної площі квартири та заборгованість по оплаті постачання гарячої води на відповідачку та її неповнолітню доньку на загальну суму 2508,53 + 1046,65*2 = 4601,84 грн., оскільки відповідачка являється споживачем житлово-комунальних послуг, надання яких забезпечується за рахунок позивача, не відмовлялась від надання по квартирі житлово-комунальних послуг, тобто сторони протягом періоду виникнення боргу перебували у фактичних договірних відносинах, протягом спірного періоду з оформленими у передбаченому законом порядку претензіями щодо якості комунальних послуг відповідачка до позивача не зверталась, однак оплати в повному обсязі не здійснювала, що сприяло накопиченню боргу та порушує права та законні інтереси позивача, тому до стягнення з відповідачки підлягає заборгованість за житлово-комунальні послуги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 64,67,68 ЖК України, ст.ст.11, 526, 530, 625 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг за період з серпня 2013 року по січень 2015 року в сумі 4601,84 грн.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції в 10-ти денний строк з моменту проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: