Справа № 676/3071/17
Номер провадження 2/676/1798/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

13 листопада 2017 року Камянець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Ксьондз Р.М.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянці-Подільський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, третя особа Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку №35 по вул. Шевченка в с. Кудринці Камянець Подільського району.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідно до свідоцтва про спадщину за законом від 24.03.2000 року, посвідченого завідувачем Першої Камянець-Подільської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1161 їй належить житловий будинок №35 по вул. Шевченка в с. Кудринці Камянець Подільського району. Відповідач являється бувшим зятем, проживав в її житловому будинку з 25.07.2007 року; шлюб між ними розірвано Камянець Подільським міськрайонним судом 03.10.2013 року. Однак ще в травні 2013 року покинув сімю, забрав всі належні йому речі і переїхав на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 до свого батька ОСОБА_3, де і зараз проживає. Відповідач фактично виселився з будинку добровільно, забравши свої речі, але знятись з реєстрації не бажає, чим чинить їй перешкоди у володінні та розпорядженні своєю власністю. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування в будинку №35 по вул. Шевченка, в с. Кудринці Камянець - Подільського району.

В суді позивач позов підтримала, просить задовольнити.

Відповідач повторно в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином у відповідності до п.3 ст. 76 ЦПК України.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про спадщину за заповітом від 24.03.2000 року, посвідченого завідувачем Першої Камянець-Подільської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1161 (спадкова справа №343/2000) успадкувала житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Шевченка в с. Кудринці Камянець-Подільського району після смерті ОСОБА_4, який помер 20.05.1998 року.

Відповідач зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, але за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується довідкою № 347 від 12.06.2017 року про склад сімї.

Згідно актів перевірки паспортного режиму від 12.06.2017 р., опитування свідків на підтвердження факту не проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3 Камянець Подільського району ОСОБА_2 від 02.03.2016 р., 15.05.2017 р., 12.06.2017 р., встановлено, що в будинку № 35 по вул. Шевченка с. Кудринці Камянець-Подільського району ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований, однак не проживає біля трьох років.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідач не є членом сім'ї ОСОБА_1, не веде з нею спільне господарство, не проживає в її будинку з 2013 року.

Дані обставини підтвердили в суді свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, які показали, що в 2013 року відповідач припинив шлюбні відносини з донькою позивача, забрав свої особисті речі, близько трьох років проживає в іншому селі. Будь-яких перешкод в проживанні в будинку позивач йому не чинила.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Такий правовий висновок викладений в Постанові Верховного Суду України № № 6-709цс16: від 16 листопада 2016 року.

Ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, так як ОСОБА_2 втратив право на користування житловим приміщенням в будинку №35 по вул. Шевченка в с. Кудринці Камянець-Подільського району Хмельницької області, оскільки відповідач не є членом сім»ї ОСОБА_1, не проживає в спірному будинку більше одного року без поважних причин.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні рішення суду є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі.

У відповідності до ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

На підставі ст. ст.17,319,321,346,391,405 ЦК України, керуючись ст.ст. 213- 215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право на користування в будинку №35 по вул.. Шевченка, в с. Кудринці Камянець - Подільського району.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 640 грн. відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Камянець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а якщо особи не були присутні під час проголошення рішення, то протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д