БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2440/16-ц
Провадження № 2-п/497/2/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2017 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.

за участю секретаря судового засідання Ковтун О.І.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «ОСОБА_2 Аваль» (надалі ПАТ «ОСОБА_3 Аваль») до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2016 року відповідач ОСОБА_1 надіслав до суду заяву про перегляд заочного рішення Болградського районного суду Одеської області від 10.03.2016 року (а.с.1-3).

В обґрунтування заяви стверджує, що:

По-перше, він, не мешкає за адресою, що зазначена у позовній заяві позивачем, тобто Банком. Він тільки зареєстрований за вказаною у позовної заяві адресою, а фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

В кредитному договорі зазначено, що кредитні кошти призначені для придбання квартири. В якості забезпечення виконання умов кредитного договору між Банком та ним укладений договір іпотеки саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, тому, Банку було відомо про його фактичне місце проживання, але ОСОБА_3 навмисно у позові зазначив адресу, за якою він не мешкає, щоб усунути його можливості надати докази, захищати свої порушені права у звязку з чим він, заявник був позбавлений можливості надати до суду свої докази на спростування доводів позивача.

По-друге, позивач, тобто ОСОБА_3 на підставі ч.2 ст. 1050 ЦК України має право на дострокове повернення кредиту, але ОСОБА_3 зобовязаний про це повідомити позичальника належним чином. В позовної заяві та доданих до неї документів відсутні відомості про сповіщення позичальника та поручителя про дострокове повернення кредиту. Тому, банк не має право звертатися з зазначеним позовом, оскільки не надав підтвердження тому, що своєчасно та належним способом сповістив позичальника та поручителя про дострокове повернення кредиту. Суд зазначених обставин не встановив, що привело до винесення незаконного та необґрунтованого заочного рішення від 10.03.2016 року.

По-третє, згідно п.9.3 кредитного договору від 27 липня 2006 року №014/0043/74/61467, у разі невиконання позичальником будь-якої з умов кредитного договору, в тому числі своєчасного погашення кредиту згідно затвердженого виконання умов договорів, які є забезпеченням цього договору, відсоткова ставка збільшується кредитором до 17 процентів річних з наступного дня, слідуючого за днем виявлення порушення з подальшим письмовим повідомленням позичальника.

Банк не надав доказів того, що надсилав йому, заявнику та відповідачу ОСОБА_4 повідомлення про збільшення розміру відсоткової ставки. В розрахунку заборгованості відсутні данні про розрахунок сплати процентів.

В-четверте, згідно ч.1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобовязаний повідомити споживача у письмовій формі про умови надання кредитних послуг.

У даному випадку позивач, тобто ОСОБА_3 не надав доказів того, що така вимога закону була виконана Банком.

В звязку з чим, без витребування зазначених документів у банку, суд не може ухвалити рішення по справі.

В-пяте, графік погашення кредиту не відповідає вимогам діючого законодавства, даним розрахунку заборгованості.

В-шосте, в матеріалах справи знаходиться додаткова угода до кредитного договору від 2007 року. Однак, відсутні відомості про ознайомлення поручителя з додатковою угодою.

Йому, заявнику ОСОБА_1 стало відомо про заочне рішення від відповідача ОСОБА_4, оскільки останнього викликали до державного виконавця.

Саме з огляду на перелічені обставини, заявник просить скасувати заочне рішення суду від 10.03.2016 року, та призначити судовий розгляд справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 27.12.2016 року дану заяву передано на розгляд судді Кодінцевій С.В. (а.с.4).

28 грудня 2017 року ухвалою судді названу заяву ОСОБА_1 залишено без руху в звязку з несплатою судового збору (а.с.5).

Того ж дня, названа ухвала була спрямована на адресу заявника (а.с.6).

Однак, заявник, а ні за місцем реєстрації, а ні за фактичним місцем проживання поштову кореспонденцію суду не отримав, листи повернулися з відміткою «За закінченням терміну зберігання» (а.с.7, 8-9).

17 січня 2017 року суд вдруге надіслав на обидві адреси заявника копію ухвали про залишення без руху (а.с.10).

Лише 02 лютого 2017 року на адресу суду надійшов лист заявника, та на усунення недоліків було надіслано квитанцію про сплату судового збору (а.с.13-16).

В той же день, 02.02.2017 року було відкрито провадження за вказаною заявою ОСОБА_1, та призначено судовий розгляд (а.с.17), та відповідно надіслано повідомлення усім сторонам по справі (а.с.18).

В судове засідання 16.03.2017 року ніхто зі сторін не прибув, хоча були повідомлені належним чином (а.с.19-23).

Від заявника заяви про розгляд справи у його відсутність не надходило.

Позивач надіслав до суду письмові заперечення (а.с.26-29), а також клопотання про проведення судового розгляду у відсутність представника (а.с.24-25).

В обґрунтування заперечень, позивач стверджує, що підстав для скасування заочного рішення не має, оскільки відповідачі були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації, газеті «Одеські вісті» № 16 (4839) від 01.03.2016 року, тому рішення є цілком законним та обґрунтованим, тому просив відмовити (а.с.26-29).

Судовий розгляд було відкладено в звязку з неявкою заявника, та не подання ним заяви про розгляд справи у його відсутність (а.с.30, 31)

В судове засідання 12.04.2017 року сторони не прибули, хоча повідомлялися згідно вимог чинного законодавства (а.с.31, 32, 33).

Слід зазначити, що заявник за жодною із вказаним ним адрес, поштову кореспонденцію не отримав, в звязку з чим листи повернулися до суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання» (а.с.34-35, 36-37).

Позивач вдруге надіслав заяву про розгляд справи у відсутність представника, додавши письмові заперечення (а.с.38, 39-40).

Враховуючи, що заявник, зловживаючи своїм правом не отримував кореспонденцію суду, не цікавився долею своєї заяви, а також те, що не був повідомлений належним чином, суд відклав розгляд справи на 16.05.2017 року (а.с.43), та надіслав повідомлення усім сторонам по справі.

В судове засідання, призначене на 16.05.2017 року, а ні заявник, а ні будь-хто інший зі сторін не прибув, хоча були повідомлені належним чином (а.с.44-47).

Від заявника до суду надійшла заява, про проведення судового засідання у його відсутність (а.с.48-49).

Також заява була отримана від позивача (а.с.50-51).

Втім, в звязку з хворобою головуючого, справа з розгляду була знята, та призначено судове засідання на 13.06.2017 року (а.с.52), про що повідомлено сторони по справі.

13.06.2017 року сторони також не прибули на судовий розгляд, повідомлені належним чином (а.с.53-57).

08.06.2017 року від позивача надійшло клопотання про проведення судового розгляду у його відсутність (а.с.58-59), зі скаргами на тривалий розгляд його заяви.

Однак, за викладених вище обставин, спостерігається ситуація зловживанням своїми правами з боку заявника ОСОБА_1, тоді як суд щоразу намагається вжити заходів для належного повідомлення заявника, та відповідно розгляду його заяви.

Позивач надіслав втретє до суду заяву про проведення судового розгляду у відсутність представника (а.с.62-63).

Суд звертає увагу, що відповідач ОСОБА_4, щоразу був повідомлений про час та місце судового розгляду (а.с.20, 33, 47, 53), проте жодного разу в судове засідання не прибував, причини неявки суду не повідомляв, будь-яких заяв, пояснень до суду не надсилав).

Відповідно до ч.1 ст. 231 ЦПК України - неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши доводи викладені в заяві ОСОБА_1 від 16.03.2017 року, та в заяві від 08.06.2017 року, прийнявши до уваги заяви ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», суд дійшов наступного висновку.

10 березня 2016 року судом винесено заочне рішення по цивільній справі № 497/197/16, яким стягнути солідарно з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 і ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства «ОСОБА_2 банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором № 014/0043/74/61467 від 27.07.2006 року станом на 18 грудня 2015 року в сумі 15 453, 48 (пятнадцять тисяч чотириста пятдесят три долари 48 центів) доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 362 966 (триста шістдесят дві тисячі девятсот шістдесят шість) гривен 32 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 і ОСОБА_4 на користь Публічного Акціонерного Товариства «ОСОБА_2 Аваль» судові витрати в сумі 2822 (дві тисячі вісімсот двадцять дві) гривни 25 копійок з кожного.

11.03.2016 року копію названого заочного рішення було надіслано відповідачу за адресою: вул. Ямбольська, буд. 66, м. Болград, Одеська область, але ним не було отримано, в звязку з поверненням конверта з відміткою за даною адресою не проживає (а.с.79-83).

Положеннями ст. 228 ЦПК України визначено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Стаття 229 ЦПК України чітко передбачено вимоги щодо форми і змісту заяви про перегляд заочного рішення, а також визначено перелік документів, які мають бути додані до заяви, що є обовязковими.

Таким чином, у заяві про перегляд заочного рішення відповідач повинен навести обставини та докази, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, а також посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача (п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 229 ЦПК України).

За наслідками розгляду заяви, суд може прийняти рішення передбачені ч.3 ст. 231 ЦПК України,

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Якщо на підставі таких доказів судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, заочне рішення підлягає скасуванню (ч. 1 ст. 232 ЦПК України).

Використання законодавцем в конструкції цієї статті сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що б його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 231 ЦПК у разі скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, справа призначається до розгляду в загальному порядку, тобто суд призначає нове судове засідання та повідомляє всіх осіб, які беруть участь у справі, про час і місце розгляду справи по суті.

На підставі наведеного, а також враховуючи те, що вищеназване заочне рішення суду від 10.03.2016 року було постановлено у відсутність відповідача по справі, без урахування його заперечень, приймаючи до уваги доводи заявника ОСОБА_1, викладені в заяві, які підлягають перевірці та оцінці виключно під час судового розгляду справи, в тому числі і заперечення позивача СПАТ «ОСОБА_2 Аваль» на заяву про перегляд заочного рішення, тому суд дійшов висновку, що є всі підстави для перегляду заочного рішення.

Керуючись ст.ст.231-232 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Болградського районного суду Одеської області від 10 березня 2016 року по цивільній справі № 497/197/16 за позовом Публічного Акціонерного Товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати, а справу призначити до розгляду в загальному порядку на 30.06.2017 року о 10.00 годині в приміщенні Болградського районного суду Одеської області, зал № 4.

Призупинити виконання заочного рішення Болградського районного суду Одеської області від 10.03.2016 року, відкликавши виконавчий лист.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Кодінцева С.В.