АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 755/699/15-ц Головуючий у 1 - й інстанції: Виниченко Л.М.
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Борисової О.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 березня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року відмовлено в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року частково задоволено апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 34/П/36/2008-840 від 24 березня 2008 року в розмірі 173 878,47 доларів США та пеню в розмірі 32 949,28 грн..

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 34/П/36/2008-840 від 24 березня 2008 року в розмірі 173 878,47 доларів США та пеню в розмірі 32 949,28 грн..

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» у відшкодування витрат по сплаті судового збору по 1218,00 грн. з кожного.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05 жовтня 2016 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_3, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02 березня 2017 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 34/П/36/2008-840 від 24 березня 2008 року в розмірі 173 878,47 доларів США та пеню в розмірі 32 949,28 грн..

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 34/П/36/2008-840 від 24 березня 2008 року в розмірі 173 878,47 доларів США та пеню в розмірі 32 949,28 грн..

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» у відшкодування витрат по сплаті судового збору по 1218,00 грн. з кожного.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні фактичних обставин справи, а висновки суду обставинам справи не відповідають. Поза увагою суду залишилося те, що кредитний договір № 34/П/36/2008-840 укладений з порушенням законодавства про захист прав споживачів та без урахування положень Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом і іпотечними сертифікатами», який також розповсюджує свою дію на правовідносини, які існують між сторонами. Зазначив, що банк зобов'язаний був викласти в самому кредитному договорі основні економічні та правові засади виникнення іпотечного боргу, оскільки така інформація відноситься до істотних умов кредитного договору, забезпеченого іпотечним зобов'язанням, а тому обов'язково повинна вказуватись в договорі. Посилався на те, що за своїм змістом кредитний договір № 34/П/36/2008-840 не містить тієї інформації, яка повинна бути в ньому зазначена та надана для ознайомлення позичальнику, у відповідності до вимог Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про банки та банківську діяльність», Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом і іпотечними сертифікатами», також Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року. Так як при укладенні договору кредиту позичальнику не було надано вичерпної та достатньої інформації стосовно умов кредитування, що свідчить про те, що сторони в дійсності не дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору, суд першої інстанції безпідставно вважав кредитний договір № 34/П/36/2008-840 дійсним та помилково стягнув заборгованість у визначеному банком розмірі. Поза увагою суду залишилося те, що умовами договору було передбачено різноманітні способи оплати за користування кредитним коштами, зокрема, нарахування 12,99 відсотків річних та сплата щомісячного ануїтетного платежу в розмірі 1874,62 долари США, що призвело до того, що позичальник, як особа без спеціальних економічних знань, не зміг оцінити дійсний розмір сукупної вартості кредиту, реальну відсоткову вставку та його кінцеву загальну суму. Зазначив, що укладення договору на таких умовах свідчить про нечесну підприємницьку практику з боку банку та про навмисне введення його, як споживача послуг, в оману. Зазначив, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи для з'ясування дійсного розміру заборгованості. Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо законності та обґрунтованості, в ньому відсутній виклад мотивів суду, виходячи з яких позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, а заперечення відповідачів відхилені.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представники позивача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»Белінський ВікторАнатолійович та Бічуков Андрій Сергійович проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням вимог закону, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання повторно не з'явилися, про день та час слухання справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку, а тому, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк "Надра", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір за №34/П/36/2008-840, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 164 916,00 доларів США, в порядку та на умовах, визначених договором за програмою «Іпотечний конструктор», а позичальник зобов'язувався погашати кредит, сплачувати проценти за користування кредитними коштами та повністю погасити заборгованість.

За умовами п. 1.3.1 кредитного договору відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі ставки у розмірі 12,99% відсотків річних.

Банк надає позичальнику кредит строком до 11 березня 2033 року. (п. 1.4 кредитного договору)

В пункті 1.2 кредитного договору було визначено, що цільовим використанням кредиту є: проведення розрахунків по договору купівлі - продажу № 2870 від 24 березня 2008 року, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_12, згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно (квартиру), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а також оплата витрат позичальника, пов'язаних з оформленням кредиту та оплата комісії за розрахунки по цьому договору.

Згідно п. 1.5. кредитного договору, комісія за розрахунки за цим договором складає 1,8% від суми виданих коштів, зазначених в п. 1.1, за винятком суми, виданої на оплату цієї комісії.

Як вбачається з заяви на видачу готівки № 746 від 24 березня 2008 року, на виконання умов кредитного договору №34/П/36/2008-840 Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» було видано ОСОБА_3 кредитні кошти в розмірі 162 000,00 доларів США, що еквівалентно 818 100,00 грн..

Згідно валютного меморіального ордеру № 1 від 24 березня 2008 року, в момент видачі грошових коштів, з позичкового рахунку ОСОБА_3 на користь банку, в якості одноразової комісії за видачу кредиту, у відповідності до положень п.п. 1.2, 1.5. кредитного договору, було перераховано 2 916,00 доларів США, за рахунок загальної суми кредиту в розмірі 164 916,00 доларів США.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, 24 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк "Надра", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель поручилася перед кредитором за належне виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору №34/П/36/2008-840 від 24 березня 2008 року, в тому числі: повернути до 11 березня 2033 року кредит у сумі 164 916,00 доларів США; сплатити відсотки за користування кредитними коштами за ставкою 12,99 % річних, з розрахунку фактичної кількості днів у періоді (28-29-30-31/360); сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором; сплатити можливі штрафні санкції (штраф,пеня).

В якості додаткового забезпечення виконання договірних зобов'язань, 24 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк "Надра", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та ОСОБА_6 було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель поручився перед кредитором за належне виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору №34/П/36/2008-840 від 24 березня 2008 року, в тому числі: повернути до 11 березня 2033 року кредит у сумі 164916,00 доларів США; сплатити відсотки за користування кредитними коштами за ставкою 12,99 % річних, з розрахунку фактичної кількості днів у періоді (28-29-30-31/360); сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором; сплатити можливі штрафні санкції (штраф,пеня).

Пункт 1.2 обох договорів поруки встановлює, що поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, вказаних у п.1.1 цього договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо.

Згідно пункту 1.3 договорів, відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому.

Пунктами 2.1-2.4 договорів поруки визначався порядок виконання зобов'язання поручителем, зокрема, передбачалося, що кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобов'язання, яке витікає із кредитного договору при умові, якщо в установлений кредитним договором строк позичальником зобов'язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані, а також при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов'язання позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині); повідомлення, що направляється кредитором поручителю, повинно бути здійснено у письмовій формі і буде вважатись поданим належним чином, якщо воно надіслано рекомендованим чи цінним листом (за адресою, що вказана у договорі) чи надано особисто поручителю.

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості встановлено, що ОСОБА_3 не виконував належним чином свої зобов'язання по поверненню отриманих кредитних коштів та сплати інших, передбачених договором платежів, в зв'язку з чим, станом на 08 грудня 2014 року, за ним рахується заборгованість в розмірі 176 000,71 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 2 732 535,98 грн., з них: 154 826,82 долари США (за офіційним курсом НБУ становить 2 403 796,31 грн.) - заборгованість за тілом кредиту; 19 051,65 доларів США (за офіційним курсом НБУ становить 295 790,39 грн.) - заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами; 2 122,24 долари США (за офіційним курсом НБУ становить 32 949,28 грн.) - пеня за прострочення виконання зобов'язань.

16 грудня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернулося до поручителів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з досудовими вимогами про виконання зобов'язань позичальника, в яких зазначило про необхідність протягом семи банківських днів з дати надіслання цього повідомлення погасити заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором №34/П/36/2008-840 в розмірі 176 000,71 доларів США, в повному обсязі.

Доказів направлення та вручення адресатам вказаних досудових вимог матеріали справи не містять.

Станом на дату розгляду справи вимоги банку про погашення боргу відповідачами не виконані, кредитна заборгованість ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» не погашена.

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, становить 173 878,47 доларів США кредитного боргу та 32 949,28 грн. пені, позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» посилався на те, що позичальник ОСОБА_3 належним чином взяті на себе зобов'язання по поверненню отриманих кредитних коштів не виконував, регулярних платежів в рахунок погашення боргу не здійснював, у зв'язку з чим у нього існує заборгованість в вищевказаному розмірі, яка підлягає стягненню з позичальника та поручителів солідарно в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в повному обсязі, стягуючи заборгованість за тілом кредиту та відсотками в розмірі 173 878,47 доларів США і пеню в розмірі 32 949,28 грн. солідарно з позичальника та кожного з поручителів окремо, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення ОСОБА_3 умов кредитного договору та існування у нього заборгованості за договором є доведеним, в добровільному порядку кредит не погашається, а тому, наявні правові підстави для стягнення боргу в повному обсязі з відповідачів солідарно.

Проте, в повній мірі з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки він не відповідає наявним в матеріалах справи доказам та вимогам закону, з наступних підстав.

Так, згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України визначає, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктами 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 кредитного договору за №34/П/36/2008-840 встановлено, що погашення кредиту здійснюється щомісячними мінімальними платежами в розмірі 1874,62 долів США. Сплата мінімального платежу є способом погашення тіла кредиту та відсотків, передбачених п. 1.3.1 договору. Позичальник вносить мінімально необхідний платіж по кредиту щомісячно до 10 числа поточного місяця. У випадку, коли позичальник не вніс (повністю або частково) суми мінімальних необхідних платежів, внаслідок чого станом на 12 число поточного місяця не була погашена поточна заборгованість, банк, починаючи з 13 числа, застосовує до позичальника штрафні санкції, передбачені договором.

Пункт 5.2 договору передбачає, що у випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, можливих штрафних санкцій, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

В пункті 4.2.4 договору сторони погодили, що банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі в термін, визначений п. 3.3.3 договору.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи Графіку погашення заборгованості за кредитним договором №34/П/36/2008-840, виписок по рахункам клієнта банку ОСОБА_3 та вчиненого Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» розрахунку заборгованості, позичальник ОСОБА_3 визначеного умовами договору порядку погашення заборгованості не дотримувався та допускав порушення при сплаті платежів в рахунок боргу.

Так, згідно вказаного розрахунку та наявних в матеріалах справи квитанцій, останній платіж ОСОБА_3 було здійснено 14 січня 2014 року.

Таким чином, виходячи з того, що позичальник допустив порушення умов договору в частині обов'язкового внесення щомісячних мінімальних платежів, та, починаючи з 14 січня 2014 року, не сплачував кошти в рахунок погашення боргу, у Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» виникло передбачене ст. 1050 ЦК України та умовами кредитного договору №34/П/36/2008-840 право вимагати дострокового погашення заборгованості в повному обсязі.

З наявного в матеріалах справи розрахунку, вбачається, що, станом на 08 грудня 2014 року, заборгованість ОСОБА_3 складає 176 000,71 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 2 732 535,98 грн., з них: 154 826,82 долари США (за офіційним курсом НБУ становить 2 403 796,31 грн.) - заборгованість за тілом кредиту; 19 051,65 доларів США (за офіційним курсом НБУ становить 295 790,39 грн.) - заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами за період до 08 грудня 2014 року; 32 949,28 грн. - пеня за прострочення виконання зобов'язань.

Належних та допустимих доказів того, що вказана заборгованість розрахована невірно, має менший розмір, ніж зазначено в розрахунку, або при її обчисленні не враховано будь-які, здійснені відповідачем платежі, ОСОБА_3 не було надано ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції.

При цьому, колегія суддів вважає обґрунтованим обчислення заборгованості позичальника, виходячи із суми кредиту в розмірі 164 916,00 доларів США, як передбачено умовами кредитного договору №34/П/36/2008-840, з огляду на наступне.

В силу вимог ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частинами 1,2 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з умов підписаного між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» кредитного договору №34/П/36/2008-840, сторони погодили, що цільовим використанням кредиту є: проведення розрахунків по договору купівлі - продажу № 2870 від 24 березня 2008 року, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_12, згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно (квартиру), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а також оплата витрат позичальника, пов'язаних з оформленням кредиту та оплата комісії за розрахунки по цьому договору.

Згідно п. 1.5. кредитного договору, комісія за розрахунки за цим договором складає 1,8% від суми виданих коштів, зазначених в п. 1.1, за винятком суми, виданої на оплату цієї комісії.

Таким чином, при укладенні договору, ОСОБА_3 надав свою згоду на те, що частина кредитних коштів, які надавалися йому згідно умов договору №34/П/36/2008-840, будуть направлені банком на проведення оплати його витрат, пов'язаних з оформленням кредиту та комісії за розрахунки.

Пунктами 3.1, 3.2 було визначено, що надання кредиту проводиться шляхом видачі готівки позичальнику через касу банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки. Моментом надання кредиту вважається день утворення заборгованості на позичковому рахунку позичальника, який відкривається йому банком.

Отримавши в касі Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» кредитні кошти в розмірі 162 000,00 доларів США, які є сумою кредиту за мінусом витрат, пов'язаних з оформленням кредиту та комісії за розрахунки, ОСОБА_3 жодних заперечень з приводу вказаних обставин не заявляв, що свідчить про те, що він був обізнаний та погоджувався з тим, що 1,8% від суми виданих коштів були направлені на погашення комісії, як передбачено умовами укладеного між ними договору.

При цьому, передбачаючи в кредитному договорі №34/П/36/2008-840, що частина тіла кредиту буде утримана в момент його видачі позичальнику на оплату комісії та витрат, пов'язаних з оформлення кредиту, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» не було законодавчо обмежене в можливості передбачати такі умови в своєму договорі, з огляду на таке.

Так, стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Вказаним абзацом статтю 11 Закону України «Про захист прав споживачів» доповнено на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» від 22 вересня 2011 року.

Зокрема, цим Законом було постановлено внести ряд змін до Закону України «Про захист прав споживачів».

В прикінцевих положеннях Закону зазначено, що він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Дія цього Закону не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності.

Офіційна публікація Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» відбулася 15 жовтня 2011 року, тобто Закон набрав чинності 16 жовтня 2011 року.

Виходячи з наведеного, зміни, що були внесені до Закону України «Про захист прав споживачів» Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» не розповсюджують свою дію на кредитні договори, що були укладені до 16 жовтня 2011 року, тобто і на спірний кредитний договір №34/П/36/2008-840, укладений між сторонами 24 березня 2008 року.

Таким чином, оскільки за умовами кредитного договору №34/П/36/2008-840 сума кредитних коштів складає саме 164 916,00 доларів США, так як сторонами було погоджено, що частина з цих коштів (1.8 % від суми виданих коштів) буде використана за таким цільовим призначенням, як оплата комісії та витрат по оформленню кредиту, оскільки така сплата мала одноразовий характер і була здійснена до введення відповідних обмежень в Закон України «Про захист прав споживачів», а також виходячи з того, що ОСОБА_3 жодних заперечень щодо такого цільового використання частини кредитних коштів не заявляв, приступив до виконання умов договору та протягом тривалого часу здійснював погашення заборгованості, не заперечуючи проти тієї суми тіла кредиту, на яку нараховувалися відсотки, колегія суддів не вбачає підстав вважати, що грошові кошти в розмірі 2 916,00 доларів США, які в момент видачі кредиту за валютним меморіальним ордером № 1 були переведені з позичкового рахунку ОСОБА_3 на користь банку в якості одноразової комісії, не входять до тіла кредиту.

З огляду на таке, колегія суддів приходить до висновку, що сума кредитних коштів, яку отримав ОСОБА_3 за кредитним договором №34/П/36/2008-840, складає 164 916,00 доларів США, та саме на таку суму підлягають нарахуванню відсотки та інші, передбачені договором, платежі.

Посилання відповідача на те, що розрахунок заборгованості, вчинений банком, є недостовірним, у зв'язку з застосуванням відсоткової ставки в розмірі 12,99 % на місяць, колегія суддів вважає безпідставним і відхиляє, оскільки з цього розрахунку та графіку погашення заборгованості вбачається, що ставка в розмірі 12,99 відсотків застосовується як річна, а в кредитному договорі №34/П/36/2008-840 в пункті 1.3.1 має місце описка.

За таких обставин, оскільки відповідачем ОСОБА_3 не спростовано наданий Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» розрахунок заборгованості за кредитним договором №34/П/36/2008-840, так як правильність вказаного розрахунку підтверджується виписками по рахунку ОСОБА_3, колегія суддів приходить до висновку, що факт невиконання позичальником своїх договірних зобов'язань достовірно встановлений, наявність у нього заборгованості у зазначених позивачем розмірах доведена, а тому, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» щодо стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 173 878,47 доларів США та пені в сумі 32 949,28 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вказаний висновок не спростовують доводи апелянта про те, що умови кредитного договору №34/П/36/2008-840 не відповідають законодавству про захист прав споживачів, а Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», укладаючи такий договір, ввело позичальника в оману та допустило нечесну підприємницьку практику, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звертався до суду з вимогами про визнання кредитного договору №34/П/36/2008-840 недійсним, з підстав порушення при його укладенні Закону України «Про захист прав споживачів», Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, введення позичальника в оману та допущення Банком нечесної підприємницької практики.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21 грудня 2016 року, було відмовлено в задоволенні вимог ОСОБА_3 та встановлено, що кредитний договір №34/П/36/2008-840 був укладений з дотриманням вимог законодавства, не місить положень, які суперечать Закону України «Про захист прав споживачів», та підстав для його визнання недійним повністю або в частині немає.

Ухвалою Верховного Суду України від 04 квітня 2017 року було відмовлено в допущенні вказаної справи до провадження Верховного Суду України.

За змістом ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання ОСОБА_3 на невідповідність умов кредитного договору №34/П/36/2008-840 законодавству та допущену при його укладені нечесну підприємницьку практику з боку банку і введення позичальника в оману, оскільки такі доводи вже були предметом перевірки в іншій судовій справі, та за результатами розгляду було встановлено їх безпідставність.

Крім того, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року було встановлено, що дійсна відсоткова ставка за користування кредитним коштами становить 12,99% на рік, а не на місяць, оскільки саме з такої ставки Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» проводило всі нарахування за кредитним договором №34/П/36/2008-840, а тому твердження апелянта про укладення кредитного договору за завищеною реальною відсотковою ставкою є помилковими і необґрунтованими.

Доводи ОСОБА_3 про те, що в кредитному договорі було неоднозначно визначено порядок його погашення, оскільки вказано як про сплату відсотків за користування кредитом в розмірі 12,99% річних, так і ануїтетного платежу в розмірі 1874,62 доларів США, колегія суддів відхиляє, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позичальник тривалий час належним чином здійснював погашення свого боргу, в порядку, що був передбачений пунктом 3.3.1 договору, а саме: шляхом сплати щомісячного платежу, який не може бути меншим ніж 1874,62 долари США, і жодних уточнень чи питань з даного приводу у нього не виникало.

Крім того, жодного іншого порядку погашення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, аніж шляхом внесення визначених пунктом 3.3.1 договору мінімальних платежів, кредитний договір №34/П/36/2008-840 не передбачає.

Враховуючи все вищевикладене, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, оскільки відповідачем ОСОБА_3 не спростовано достовірність і правильність вчиненого позивачем розрахунку заборгованості, так як кредитний договір №34/П/36/2008-840 наразі не визнаний недійсним та є чинним, колегія суддів приходить до висновку про існування правових підстав для стягнення цієї заборгованості з позичальника ОСОБА_3 в повному обсязі, згідно проведеного Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» розрахунку, а саме в сумі 173 878,47 доларів США, з яких: 154 826,82 долари США заборгованість за тілом кредиту; 19 051,65 доларів США- заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами, та пеня в розмірі 32 949,28 грн..

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення заборгованості, суд першої інстанції стягнув суму боргу в розмірі 173 878,47 доларів США та 32 949,28 грн. солідарно з позичальника та кожного з поручителів.

Стягуючи з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як з окремих поручителів, в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №34/П/36/2008-840, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник ОСОБА_3 допустив порушення свого кредитного зобов'язання, а тому ОСОБА_5, ОСОБА_6, які поручилися за належне виконання ним свого зобов'язання, повинні нести солідарну відповідальність перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», що свідчить про обґрунтованість пред'явлених до них позовних вимог.

Проте, в повній мірі з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки він не відповідає вимогам закону та наявним в матеріалах справи доказам, з наступних підстав.

Частиною 4 статті ст. 559 Цивільного кодексу України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

В правовій позиції у справі № 6-2056цс15 від 11 листопада 2015 року Верховний Суд України зазначив, що договір поруки є таким, в якому не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, якщо умовами цього договору встановлено, що він діє до повного виконання позичальником або поручителем своїх обов'язків, передбачених основним зобов'язанням.

Таким чином, строк дії поруки, яка встановлена на підставі такого договору, за загальним правилом закінчується через шість місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя.

У разі порушенням боржником виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, банк, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору, може використати право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів, змінивши таким чином строк виконання основного зобов'язання.

Якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

Умовами договорів поруки від 24 березня 2008 року, що були укладені з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не було передбачено строку, за спливом якого порука вважається припиненою, таким чином, при розрахунку дії поруки, як строкового зобов'язання, варто виходити з встановленого ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог кредитором до поручителя.

Наявна в матеріалах справи вимога Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до поручителів датована 16 грудня 2014 року, проте, в матеріалах відсутні докази на підтвердження її дійсного направлення або вручення адресатам.

Так, в вимозі зазначається, що банк пропонує ОСОБА_5, ОСОБА_6 виконати зобов'язання ОСОБА_3 за кредитним договором протягом семи днів з дати надіслання цього повідомлення.

Укладеними з відповідачами договорами поруки від 24 березня 2008 року було встановлено, що повідомлення банку про невиконання позичальником своїх зобов'язань та необхідність їх виконання поручителем повинно бути здійсненим у письмовій формі і буде вважатись поданим належним чином, якщо воно надіслано рекомендованим чи цінним листом, чи надано особисто поручителю. (п.2.4)

Так як матеріали справи не містять відомостей ні про направлення вимог від 16 грудня 2014 року поручителям, ні про їх вручення наручно, колегія суддів вважає, що банк реалізував своє право на пред'явлення вимоги до поручителів шляхом подання 26 грудня 2014 року до суду цього позову з вимогами про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_3 та поручителів ОСОБА_5 і ОСОБА_6.

Пред'являючи даний позов, Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» було заявлено вимоги про стягнення солідарно з боржника і поручителів всієї суми заборгованості за кредитом у розмірі 173 878,47 доларів США та пені в розмірі 32 949,28 грн..

Разом з тим, як роз'яснено в правовому висновку Верховного Суду України від 29 червня 2016 року у справі №6-272цс16, який, в силу ст. 360-7 ЦПК України,є обов'язковим для врахування судами, якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Так як кредитним договором №34/П/36/2008-840 було передбачено, що погашення кредиту (тіла та відсотків) буде здійснюватися окремими щомісячними платежами в мінімально необхідному розмірі 1874,62 долари США, які підлягають сплаті до десятого числа поточного місяця, а за договорами поруки від 28 березня 2008 року відповідальність поручителів наступала у випадку невиконання позичальником будь-якого із зобов'язань за основним договором, виходячи з положень статті 261 ЦК України, з моменту несплати кожного наступного щомісячного платежу розпочинався перебіг позовної давності для пред'явлення вимог про стягнення такого платежу до боржника, та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання, в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом із тим, правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань.

Вирішуючи питання про дотримання позивачем Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про стягнення окремих щомісячних платежів за кредитним договором, суд першої інстанції вищевказані положення законодавства не врахував, дотримання банком строків пред'явлення позову до поручителів не перевірив та не звернув увагу на те, що зобов'язання поруки за певними із окремих щомісячних платежів за договором №34/П/36/2008-840 були припинені.

Так, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №34/П/36/2008-840, вперше суттєве порушення ОСОБА_3 строків погашення боргу було допущено в травні 2013 року. В подальшому, позичальником також допускалися порушення порядку погашення боргу, а з січня 2014 року він взагалі припинив сплачувати по кредиту.

При цьому, згідно умов кредитного договору, кожен щомісячний платіж повинен вноситися позичальником не пізніше 10 числа відповідного місяця.

Таким чином, починаючи з травня 2013 року і в подальшому, кожного місяця після 10 числа, у кредитора Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» виникало право вимагати від поручителів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 солідарної із ОСОБА_3 відповідальності за прострочення сплати платежів за кредитним договором повністю або частково.

З матеріалів справи вбачається, що з позовними вимогами про стягнення достроково всієї заборгованості позивач звернувся до суду 26 грудня 2016 року.

Таким чином, виходячи з положень ст. 559 ЦК України, порука ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за зобов'язаннями ОСОБА_3 по сплаті щомісячних платежів або їх складових, строк виконання яких настав за межами шестимісячного періоду від дати пред'явлення позову - до 26 червня 2016 року, є такою, що припинилася.

При цьому, як встановлено з матеріалів справи, мінімальний щомісячний платіж в розмірі 1874,62 долари США включав в себе як суму коштів, спрямовану на часткове погашення тіла кредиту, так і суму, що направлялася на погашення відсотків.

Вказана обставина підтверджується змістом пункту 3.3.2 кредитного договору№34/П/36/2008-840, де зазначено, що позичальник повертає кредиту та сплачує відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням в касу банку мінімального необхідного платежу в валюті кредиту.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на дату останнього платежу - 14 січня 2014 року, ОСОБА_3 було сплачено в рахунок погашення тіла кредиту 10 089,18 доларів США, залишок боргу по тілу кредиту становив 154 826,82 доларів США.

Згідно наявного в матеріалах справи графіку погашення боргу, при належному виконанні позичальником своїх зобов'язань, станом на січень 2014 року залишок боргу по тілу кредиту повинен становити 156 894,39 доларів США; станом на момент часткового припинення поруки, а саме 26 червня 2014 року, повинен становити 156 050,21 доларів США, та станом на дату звернення до суду - 26 грудня 2014 року повинен становити 155 080,85 доларів США.

Таким чином, на момент звернення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» з цим позовом до суду та на момент часткового припинення поруки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за зобов'язаннями ОСОБА_3, у позичальника не було заборгованості по тілу кредиту, оскільки він до січня 2014 року сплачував щомісячні платежі в сумах, що перевищували мінімально необхідний розмір, та вказана різниця банком зараховувалася на погашення тіла кредиту.

З огляду на таке, варто дійти висновку, що прострочені зобов'язання ОСОБА_3, за якими припинилася порука ОСОБА_5 і ОСОБА_6, не включали в себе зобов'язання по погашенню тіла кредиту, так як на той момент боргу по тілу кредиту позичальник не мав, а тому, зобов'язання поруки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 щодо погашення заборгованості в розмірі 154 826,82 доларів США в жодній частині не припинилися.

Одночасно, при допущенні ОСОБА_3 прострочення сплати щомісячних платежів, після кожного 10 числа поточного місяця, у банку виникало право вимагати погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом, як складової щомісячного платежу, що не була погашена на встановлену договором дату оплати.

З розрахунку заборгованості вбачається, що, незважаючи на незначне дострокове погашення тіла кредиту, станом на 08 грудня 2014 року ОСОБА_3 мав заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 19 051,65 доларів США.

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 26 червня 2014 року заборгованість ОСОБА_3 по сплаті відсоткової складової щомісячних платежів складала 10 112,97 доларів США, а за період з 26 червня 2014 року по 08 грудня 2014 року - 8 938,68 доларів США, що в сукупності становить 19 051,65 доларів США.

Оскільки порука ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за зобов'язаннями позичальника по сплаті складової щомісячного мінімального платежу, яка була направлена на погашення відсотків, за період до 26 червня 2014 року є припиненою в силу ст. 559 ЦК України, у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для пред'явлення до поручителів вимог про стягнення цих сум, несплачені в рахунок процентів кошти в розмірі 10 112,97 доларів США не підлягають солідарному стягненню з ОСОБА_3 та поручителів.

З матеріалів справи також вбачається, що, у зв'язку неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх зобов'язань по дотриманню строків і розмірів здійснення платежів в рахунок погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом, позичальнику за період з 08 грудня 2013 року по 07 грудня 2014 року була нарахована пеня за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 32 949,28 грн..

Враховуючи, що, за змістом ст. 559 ЦК України, порука ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за зобов'язаннями ОСОБА_3 по сплаті штрафних санкцій, які виникли з платежів, що підлягали сплаті до 26 червня 2014 року, також припинилася, нарахована позичальнику за період до 26 червня 2014 року на ці суми пеня в розмірі 8 350,66 грн. також не підлягає солідарному стягненню з позичальника та поручителів.

Одночасно сума пені, нарахована за період з 26 червня 2014 року по 08 грудня 2014 року в розмірі 24 598,62 грн., підлягає стягненню солідарно з позичальника ОСОБА_3 та поручителів ОСОБА_5 і ОСОБА_6, так як позовні вимоги про її стягнення та стягнення сум, на які вона нараховувалася, були пред'явлені до поручителів в межах визначеного законодавством шестимісячного строку.

За таких обставин, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про часткову обґрунтованість доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3, а тому рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог і стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами в розмірі 10 112,97 доларів США, що еквівалентно за курсом Національного Банку України 157 011,04 грн., та пені в розмірі 8 350,66 грн.; солідарного стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором в розмірі 163 765,5 доларів США, що еквівалентно за курсом Національного Банку України 2 542 575,66 грн., з них: 154 826,82 доларів США - заборгованість по тілу кредиту та 8 938,68 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами, та пені в розмірі 24 598,62 грн.; солідарного стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором в розмірі 163 765,5 доларів США, що еквівалентно за курсом Національного Банку України 2 542 575,66 грн., з них: 154 826,82 доларів США - заборгованість по тілу кредиту та 8 938,68 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами, та пені в розмірі 24 598,62 грн.. В задоволенні решти вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 необхідно відмовити.

Оскільки судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, вирішенню також підлягає питання про розподіл судових витрат.

Згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При зверненні до суду з даним позовом Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» було сплачено судовий збір в розмірі 3654,00 грн..

В урахуванням положень ст. 88 ЦПК України щодо пропорційності відшкодування судових витрат розміру задоволених позовних вимог, вказана сума підлягає відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_3 у відшкодування судових витрат 1218,00 грн., а з відповідачів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 по 1144,19 грн. з кожного.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 6, 526, 530, 610, 611, 627, 628, 638, 554, 559, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» () заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами в розмірі 10 112,97 доларів США, що еквівалентно за курсом Національного Банку України 157 011,04 грн., та пеню в розмірі 8 350,66 грн..

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» () заборгованість за кредитним договором в розмірі 163 765,5 доларів США, що еквівалентно за курсом Національного Банку України 2 542 575,66 грн., з них 154 826,82 доларів США - заборгованість по тілу кредиту та 8 938,68 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами, та пеню в розмірі 24 598,62 грн..

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» () заборгованість за кредитним договором в розмірі 163 765,5 доларів США, що еквівалентно за курсом Національного Банку України 2 542 575,66 грн., з них 154 826,82 доларів США - заборгованість по тілу кредиту та 8 938,68 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами, та пеню в розмірі 24 598,62 грн..

В задоволенні решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» () у відшкодування витрат по сплаті судового збору 1218,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» () у відшкодування витрат по сплаті судового збору 1144,19 грн..

Стягнути з ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» () у відшкодування витрат по сплаті судового збору 1144,19 грн..

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: