Справа № 161/4362/17
Провадження № 2/161/1990/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 червня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гриня О.М.,

при секретарі Муригіній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову зазначає, що в нього з відповідачем є спільна дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 серпня 2007 року з нього в користь відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх його доходів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що 12 липня 2013 року він одружився з ОСОБА_4, в даному шлюбі вони з разом дружиною виховують двох їхніх синів: Нікіту, ІНФОРМАЦІЯ_2, та Даніїла, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вказує, що на даний час стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини заробітної плати є надто великими, оскільки на його утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей. Вважає за доцільне стягувати з нього аліменти на утримання дочки 1/5 частини всіх його доходів.

З огляду на наведене та на підставі ст.192 СК України, просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього в користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_5 з 1/3 на 1/5 частину всіх видів заробітку щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. В матеріалах справи наявні письмові заперечення відповідача, в яких зазначено, що позивач, звертаючись з позовом до суду про зменшення розміру аліментів, не підтвердив належними доказами погіршення свого матеріального стану. На її думку, зі змісту оприлюдненої декларації в Єдиному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування матеріальний стан позивача не погіршився. Вказує, що позивачем не надано доказів про своєчасність сплати аліментів за попередні роки, наявність чи відсутність заборгованості по їх сплаті. Разом з тим, вказує, що розмір аліментів, які стягуються з позивача не покривають всіх потреб їхньої дочки. З огляду на наведене, підстав для зменшення розміру аліментів вона не вбачає та просить в позові відмовити.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

На підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 серпня 2007 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 серпня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Судом встановлено, що з часу ухвалення вказаного судового рішення сімейний стан позивача змінився, адже на його утриманні є ще двоє неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_6, 24 жовтня 2009 року, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, де їх батьком зазначений позивач (а.с.7,8).

Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачає ст. 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2017 року встановлений ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 рік" та складає 1 689 грн.

Так, викладені позивачем обставини щодо стану його сім'ї, у якій народилось двоє дітей після прийняття рішення про стягнення аліментів на дитину від першого шлюбу, які підтверджені у процесі розгляду справи, є підставою згідно із п.4 ч.1 ст.192 СК України для зменшення аліментів на дитину від першого шлюбу.

За вказаних обставин, суд вважає, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини слід задовольнити частково, змінити та зменшити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3, з 1/3 частини всіх доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законом, на 1/4 частини всіх доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законом, щомісячно.

Виходячи із розміру доходу, який отримує позивач, зменшений розмір аліментів, не буде меншим визначеного законодавством прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 226, 367 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 серпня 2007 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законом, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.М.Гринь