Справа № 703/3410/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі судових засідань ОСОБА_3

за участі прокурора Мірошник Т.В.

представника заявника ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

особи, стосовно якої розглядається заява ОСОБА_6

розглянувши в залі суду в м. Сміла цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою головного лікаря комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради ОСОБА_7 про госпіталізацію ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у психіатричний стаціонар без її згоди, -

встановив:

Головний лікар КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» ЧОР ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_6 у психіатричний стаціонар без її згоди, оскільки вона проявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює вчинення дій, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих.

Представник заявника, лікар - психіатр КЗ «ЧОПЛ» ЧОР ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_6 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно маячний синдром на тлі диссоціативного та емоційно-вольового типу дефекту особистості, загострення, та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Окрім цього, вказав, що хвора є недієздатною, з 1983 року хворіє на психічні захворювання та перебуває на обліку у лікаря психіатра Смілянської міської поліклініки, пятдесят сім разів лікувалася в психіатричному закладі, має 2 групу інвалідності по психічним захворюванням, яка встановлена безтерміново, просила заяву задовольнити.

Прокурор просила заяву задовольнити.

Законний представник пояснив, що дійсно ОСОБА_6 становить реальну небезпеку для себе та оточуючих. Вказав, що після проходження лікування у психіатричному закладі її стан покращується, тому просив заяву задовольнити.

Суд вислухавши пояснення учасників процесу, прокурора, представника заявника та законного представника, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає заяву КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 57 ЦПК України визначено, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 64 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 березня 1994 року ОСОБА_6 визнано недієздатною. Рішення суду набрало законної сили (а.с.5).

Судом встановлено, що ОСОБА_6 була доставлена до комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» ЧОР згідно направлення лікаря Смілянського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням ОСОБА_5 в звязку із погіршенням психічного стану, який обумовлює вчинення дій, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих.

Згідно з висновком комісії лікарів психіатрів КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» ЧОР від 08 листопада 2017 року, заступника головного лікаря ОСОБА_8, завідуючого відділенням ОСОБА_9, лікаря-психіатра ОСОБА_4 ОСОБА_6 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно маячний синдром на тлі диссоціативного та емоційно-вольового типу дефекту особистості, загострення, та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, та потребує стаціонарного лікування у примусовому порядку (а.с.2).

Відповідно до ч. 2 ст.281 ЦПК України, справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги.

Відповідно до ч.3 ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Відповідно до ч. 4 ст. 280 ЦПК України у випадках, коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, психіатричний заклад, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин.

Оскільки хвора ОСОБА_6 є недієздатною, з 1983 року хворіє на психічні захворювання та перебуває на обліку у лікаря психіатра Смілянської міської поліклініки, пятдесят сім разів лікувалася в психіатричному закладі, має 2 групу інвалідності по психічним захворюванням, яка встановлена безстроково, та враховуючи, що вона виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, який обумовлює вчинення дій, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, відтак підлягає примусовій госпіталізації до психіатричного закладу для примусового лікування.

За таких обставин позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 1, 8, 57, 58, 60, 62, 64, 212-215, 218, 234, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 13, 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III, -

вирішив:

Заяву задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради в примусовому порядку без його згоди.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Головуючий О.П.Опалинська

ОСОБА_10 ОСОБА_1

ОСОБА_2