Справа № 611/507/17
Провадження № 2-з/611/5/17
У Х В А Л А

про вжиття заходів забезпечення позову

14 червня 2017 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Коптєва Ю.А.,

за участю секретаря Ведмідь І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Барвінкове заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та три проценти річних, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та три проценти річних в загальному розмірі 1 052 249, 02 грн.

14 червня 2017 року ОСОБА_1 через канцелярію суду надала заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, в межах суми ціни позову, яке належить на праві власності ОСОБА_2, а саме: комбайн зернозбиральний, марки Дон 1500, 1989 р. в., державний номерний знак - 07476 АХ; трактор колісний, марки Беларус 892, 2008 р. в., держаний номерний знак 17335 ТН; косарка КРН Z 169; плуг дисковий ПД 2,5; сівалка СУПН 8,01; культиватор КПС 4,2; культиватор КРНВ 5,6 04; сівалка СЗ 3,6 А; плуг ПЛН 3,5; причіп, марки 2 ПТС-4, 1988 р. в., державний номерний знак 025 75 ТО; земельну ділянку, кадастровий №:03:000:0276, площею 0, 2972 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Подолівської сільської ради Барвінківського району Харківської області; земельну ділянку, кадастровий №:01:000:0020, площею 4, 6385 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Подолівської сільської ради Барвінківського району Харківської області; житловий будинок, розташований за адресою: вул. Центральна, буд.32 с. Григорівка Барвінківський район Харківська область.

В обґрунтування клопотання, позивач зазначає, що без вжиття заходів забезпечення позову, виконання рішення суду може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Суд, вивчивши матеріали справи та поданої заяви про забезпечення позову, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у проваджені якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пленум Верховного Суду України в п. 7 своєї Постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив судам, що питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Так, відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з положеннями ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно зі ст. 151 ч.2 п.3 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 та п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього в інших осіб.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз'яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України вбачається, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути спів мірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства, вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об'єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

За змістом ст. 152 ЦПК України, одним із видів забезпечення позову є арешт майна, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Належність відповідачеві на праві власності майна зазначеного у клопотанні щодо накладення арешту, підтверджується долученими до клопотання документами.

Наведені позивачем обставини дають підстави вважати, що існує реальна загроза ускладнення або унеможливлення виконання рішення у разі задоволення позову, що потребує вжиття заходів забезпечення позову.

Разом з тим, судом встановлено, що державним виконавцем Ізюмського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, при примусовому виконанні виконавчого провадження №52459330 від 03 жовтня 2016 року описано та вже накладено арешт на частину майна майно ОСОБА_2, а саме: комбайн зернозбиральний, марки Дон 1500, 1989 р. в., державний номерний знак - 07476 АХ; трактор колісний, марки Беларус 892, 2008 р. в., держаний номерний знак 17335 ТН; косарка КРН Z 169; плуг дисковий ПД 2,5; сівалка СУПН 8,01; культиватор КПС 4,2; культиватор КРНВ 5,6 04; сівалка СЗ 3,6 А; плуг ПЛН 3,5; причіп, марки 2 ПТС-4, 1988 р. в., державний номерний знак 025 75 ТО.

Крім того, як вбачається з наданої позивачем інформаційної довідки №80472132 від 16 лютого 2017 року, на земельну ділянку, кадастровий №:01:000:0020, площею 4, 6385 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Подолівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, а також на земельну ділянку, кадастровий №:03:000:0276, площею 0, 2972 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Подолівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, також накладено арешт.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезазначене майно, а тому клопотання підлягає часткову задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та три проценти річних, - задовольнити частково.

Вжити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та три проценти річних заходи забезпечення позову.

В порядку забезпечення позову накласти арешт в межах суми ціни позову на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: вул. Центральна, буд.32 с. Григорівка Барвінківський район Харківська область.

В іншій частині у задоволенні заяви - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Барвінківський районний суд Харківської області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.А. Коптєв