АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/740/17 Справа № 199/1620/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Куць О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 травня 2015 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 15 лютого 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір кредиту № 5/988, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 55000,00 доларів США зі сплатою 10,9 % річних строком погашення кредиту до 14 лютого 2033 року.

В якості забезпечення зобовязань, передбачених кредитним договором, між банком та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 15 лютого 2008 року були укладені договір поруки. Договорами поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором в повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У порушення умов договору відповідач ОСОБА_2 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав.

Станом на 13.02.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком, яку позивач просив суд стягнути, складає 91090,75 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 2360937,62 грн.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 травня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2, ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_3, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованність по Договору кредиту № 5/988 від 15 лютого 2008 року, яка виникла станом на 13.02.2015 року, в сумі 2360937,62 грн., що складається з: заборгованість за кредитом 52400,40 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1358140,97 грн.; заборгованість за відсотками 30521,12 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 791062,23 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 2203,37 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 57108,16 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 5965,86 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 154626,26 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 лютого 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір кредиту № 5/988, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 55000,00 доларів США зі сплатою 10,9 % річних строком погашення кредиту до 14 лютого 2033 року.

В якості забезпечення зобовязань, передбачених кредитним договором, між банком та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 15 лютого 2008 року були укладені договори поруки. Договорами поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором в повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Однак зазначені умови договору відповідачі належним чином не виконали, в звязку з чим станом на 13.02.2015 року заборгованість останніх за кредитним договором перед банком складає 91090,75 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 2360937,62 грн., з яких:

- заборгованість за кредитом 52400,40 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1358140,97 грн.;

- заборгованість за відсотками 30521,12 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 791062,23 грн.;

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 2203,37 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 57108,16 грн.;

- пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 5965,86 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 154626,26 грн.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 524, 526, 527, 530, 533, 534, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,ухвалив рішення, яке відповідає вимогам законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо неповноти розрахунку заборгованості не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до ст.60 ЦПК України власного контррозрахунку або доказів, які б підтвердили ту обставину, що відповідно до ст.1049 ЦК України борг за кредитним договором ОСОБА_2 повернув позивачу і не порушував його умови про повернення кредиту, відповідачем надано не було.

Посилання апелянта на пропуск строку позовної давності відхиляються колегією суддів, оскільки укладенням договору про внесення змін № 1 від 03 жовтня 2014 року та здійсненням погашення заборгованості згідно наявних в матеріалах квитанцій № FJB313 від 03 жовтня 2014 року (т.1 а.с.222) та № FJB136 від 19 листопада 2014 року (т.1 а.с.221) ОСОБА_2 здійснювалося погашення заборгованості, що свідчить про визнання ним свого боргу та відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перериває перебіг позовної давності.

Крім того, подана відповідачем заява про застосування позовної давності не може бути прийнята до уваги колегії суддів, оскільки з такою заявою у суді першої інстанції відповідач не звертався, а нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції. Той факт, що сторона не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції не може бути підставою для вирішення апеляційним судом її заяви про застосування позовної давності.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України у справі № 6-2307цс15.

Доводи апеляційної скарги щодо припинення договору поруки відхиляються як необґрунтовані, оскільки з матеріалів справи вбачається, що про всі зміни до кредитного договору поручителі були повідомлені та надали свою згоду на такі зміни, про що свідчать їх підписи на всіх додаткових угодах до кредитного договору та вказівка в договорах на те, що вони згодні з такими змінами та ознайомлені з ними.

Згідно із п.2.1.2. договору поруки, поручитель зобовязується перед Банком відповідати за виконання зобовязань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором та кінцевим терміном повернення всієї суми кредиту до 14 лютого 2033 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду, переоцінки доказів, та не впливають на встановлені фактичні обставини справи, порушень матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С. Городнича

ОСОБА_5