ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5144/14-ц
Провадження № 2/210/106/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"10" травня 2017 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участі секретаря судового засідання: Ширинової К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, без участі сторін, та без фіксування судового засідання звукозаписувальним пристроєм, цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Закрите акціонерне товариство «Мост-Інвест» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача за довіреністю звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог представник позивача зазначив, що 22 грудня 2005 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №110/11-0667, відповідно до якого банк надав відповідачу ОСОБА_2 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 41996,08 доларів США, зі сплатою 11,5% річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 21 грудня 2015 року. Відповідач ОСОБА_2 не надала у встановлені договором строки грошові кошти банку для погашення вказаного кредиту. Внаслідок неналежного виконання обовязків щодо повернення основної суми заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом станом на 21 липня 2014 року у відповідача перед банком утворилась заборгованість за кредитним договором №110/11-0667 від 22 грудня 2005 року у розмірі 600782,14 гривні, які і просить представник позивача стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь банку, а також понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 25 травня 2015 року, за клопотанням представника відповідача до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено ЗАТ «Мост-Інвест».

Представник позивача у судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити.

Відповідач до зали суду не зявилася також, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в порядку ст.38 ЦПК України скористалася правом представництва своїх інтересів у суді зі сторони представника.

Представник відповідача у судовому засіданні не був присутнім також, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд застосувати строки позовної давності, та відмовити у задоволенні позовних вимог банку у повному обсязі.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ЗАТ «Мост-Інвест» до зали суду не зявився також, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, згідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.ч.2, 3 ст.60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

З письмових матеріалів справи судом встановлено, що 22 грудня 2005 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №110/11-0667 (а.с.16-17).

Згідно п.1.1 зазначеного договору, кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах, забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 41996,08 доларів США зі сплатою 11,5% річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості: до 20 числа кожного місяця починаючи з 20 січня 2006 року до 21 грудня 2015 року рівними платежами у розмірі 350,00 доларів США , останній платіж до 21 грудня 2015 року у розмірі 346,08 доларів США.

Відповідно до п.1.2 договору, кредит надається позичальнику на наступні цілі: фінансування будівництва придбання (інвестування) житла відповідно до договору №4НА-1611 про інвестування житлового будівництва від 16 листопада 2005 року, що укладений між позичальником (інвестор) та ЗАТ «Мост-Інвест» (забудовник).

Відповідно до п.п.2.1, 2.2, 2.3 договору, надання кредиту на цілі, визначені в п.1.2 цього договору, проводиться шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника на його поточний рахунок, з подальшою видачею позичальнику готівкових грошей в іноземній валюті (долари США) з наступною конвертацією через операційну касу кредитора в гривні та прийняттям суми в гривнях для перерахування на цілі, визначені п.1.2 цього договору. Моментом (днем) надання кредиту вважається день зарахування суми кредиту на позичковий рахунок позичальника. Моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора суми кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, визначених цим договором, якщо інше не випливає з умов цього договору.

Згідно п.3.2.3 договору, кредитор має право вимагати негайного повернення кредиту, погашення нарахованих процентів та сплати можливих штрафних санкцій, якщо позичальник протягом трьох робочих днів від дати отримання вимоги кредитора про надання додаткових засобів забезпечення виконання зобовязання, згідно п.3.2.2 цього договору, не дасть таких засобів (шляхом укладення відповідного договору), або запропоновані засоби не влаштують кредитора.

Відповідно до п.3.3.8, 3.3.9 договору, позичальник зобовязаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку визначеному п.п.2.4, 2.5 цього договору. Своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1 цього договору.

Згідно п.4.4, 4.5 договору, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених п.п.3.3.2 - 3.3.7, 3.3.11 - 3.3.13 та 3.3.16 цього договору, порушення майновим поручителем умов договору(-ів), визначеного(-их) п.1.3 цього договору, протягом більше, ніж пять днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). У разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків визначених п.п.3.3.8, 3.3.9 цього договору, протягом більше, ніж 60 (шістдесят) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Згідно п.7.1, 7.2 цього договору, усі додатки, зміни та/або доповнення до цього договору мають бути вчинені в письмовій формі та підписані належним чином уповноваженими на те представниками сторін, з обовязковим посиланням на цей договір. Усі повідомлення за цим договором будуть вважатись зробленими належним чином у випадку якщо вони здійсненні у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, курєром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатись дата їх особистого вручення, або дата поштового штемпеля відділення звязку одержувача.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого представником позивача, станом на 21 липня 2014 року у відповідача ОСОБА_2 мається заборгованість за кредитним договором №110/11-0667 від 22 грудня 2005 року у розмірі 51573,24 долари США, що становить за курсом НБУ станом на дату складання розрахунку 600782,14 гривні, яка складається зі: суми заборгованості за кредитом, - 26942,24 долари США, що становить за курсом НБУ станом на дату складання розрахунку 313853,01 гривні; суми заборгованості за відсотками, - 19264,06 долари США, що становить за курсом НБУ станом на дату складання розрахунку 224409,05 гривень; розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту, - 2809,51 доларів США, що становить за курсом НБУ станом на дату складання розрахунку 32728,28 гривень; розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків, - 2557,43 доларів США, що становить за курсом НБУ станом на дату складання розрахунку 29791,81 гривня (а.с.6-13).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно ст.ст.546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою.

Згідно зі ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до частини пятої статті 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно з підпунктом 4.5 кредитного договору в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених підпунктами 3.3.8 (сплата процентів), 3.3.9 (своєчасна та в належному розмірі сплата кредиту й процентів) цього договору, протягом більше ніж 60 календарних днів строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такого повернення коштів.

Так в судовому засіданні, із наданого позивачем розрахунку встановлено, що останній платіж за кредитним договором ОСОБА_2 здійснила 28 липня 2009 року, а тому за визначенням пункту 4.5 договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 60 днів, тобто з 26 вересня 2009 року.

Оскільки строк виконання основного зобовязання було змінено на 26 вересня 2009 року, то саме з цього моменту в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду із зазначеним позовом лише 15 вересня 2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов договору змінився строк виконання основного зобовязання (підпункт 4.5 кредитного договору) і банк мав право з 26 вересня 2009 року й протягом трьох років від цієї дати звернутися до суду з позовом, однак позовну заяву подав лише у вересня 2014 року.

Після зміни строку виконання зобовязання до 26 вересня 2009 року усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали б правового значення, якби здійснювалися, оскільки за вимогою підпункту 4.5 договору позичальник був зобовязаний повернути кредит в повному обсязі до вказаної дати, а усі наступні щомісячні платежі за графіком після вказаної дати не підлягали виконанню.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 02 грудня 2015 року №6-249цс15, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до положень ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено до винесення ним рішення стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки позивач звернувся із зазначеним позовом до суду після спливу строку позовної давності тому у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 слід відмовити.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, у звязку із відмовою у задоволенні позовних вимог не підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати по справі.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.3, 6, 14, 253, 256, 259, 264, 549, 551, 599, 625, 627, 628, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 79, 88, 208, 212-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Закрите акціонерне товариство «Мост-Інвест» про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. Ю. Вікторович