РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд Харківської області в складі:

гол-чого судді Стеганцова С.М.,

при секретарі Реуцької Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Шевченкове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить суд визначити додатковий строк два місяці для прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 06 січня 2017 року в селі Старовірівка Шевченківського району Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог пояснює, що 04 січня 2017 року помер її батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

Позивач не може належним чином оформити спадщину, оскільки пропустила передбачений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини, у звязку з чим змушена звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів.

Представник позивача по справі за довіреністю (а.с.9) у судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав та наполягав на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за довіреністю в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, відповідач ОСОБА_2, в суді пояснив, що вони повідомляли позивачку про смерть спадкодавця по мобільному телефону, але вона навіть не зявилась на поховання свого батька ОСОБА_4.

Відповідач і їх представник посилались на те, що навіть доводи позивача про незнання про смерть спадкодавця не свідчить про поважність пропуску передбаченого законодавством для прийняття спадщини. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являються законними спадкоємцями після смерті батька, так як постійно проживали разом зі спадкодавцем, фактично прийняли спадщину. А тому, представник просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, на підтвердження чого надав до суду письмове заперечення (а.с.35-37).

Представник відповідача по справі Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області не заперечував проти позову.

Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідачів по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини повязані зі спадкуванням за законом.

Згідно копії свідоцтва про народження позивача по справі серії IV-ВЛ № 254636 від 20.09.1985 року, батьками зазначено ОСОБА_4 (батько) та ОСОБА_5 (мати) (а.с.5).

04 січня 2017 року помер батько позивача по справі ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 598908 від 26.07.2017 року (а.с.4).

ОСОБА_4 до дня своєї смерті постійно мешкав в селі Старовірівка Шевченківського району Харківської області по вулиці Шкільна, 77, разом із ним проживали: ОСОБА_6 (колишня дружина), відповідачі по справі - ОСОБА_2 (син), ОСОБА_3, а також (донька), ОСОБА_7 (син колишньої дружини) та ОСОБА_8 (онук), що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Старовірівської сільської ради № 346 від 27.07.2017 року в матеріалах справи (а.с.6).

Після смерті 04.01.2017 року ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

Заповіту ОСОБА_4 при житті не залишив.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1269 ЦК України

Згідно довідки Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 532 від 06.09.2017 року, позивач по справі ОСОБА_1 зареєстрована в іншому населеному пункті в селі Волоська Балаклія Шевченківського району Харківської області по вулиці Центральній, буд. № 13, але на протязі 3-х останніх років за вищевказаною адресою вона не проживає (а.с.32).

Судом встановлено, що позивач по справі у передбачений Законодавством 6-ти місячний строк не зверталася до нотаріального органу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Причиною такого пропущення строку позивач вказала, що їй не було відомо про смерть батька до 15 липня 2017 року, але й після зазначеної дати позивачка до нотаріуса не зверталась, а 04.08.2017 року звернулась з позовом прямо до суду про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Поважним причинами пропуску строку необхідно визнавати як зазначено в роз'ясненнях абз. 6 п. 24 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», причини пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а саме: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України, тобто причин, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкодавця.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, незнання позивачки про смерть спадкодавця, в даному випадку на яку посилається позивач по справі.

З пояснень свідка по справі ОСОБА_9 вбачається, що у позивачки ОСОБА_1 та її батьком, який помер, були не дуже добрі відносини. Вона з 2011 році на протязі 2-х років вчителювала у школі в селі Великі Хутора, Шевченківського району проживала окремо та дійсно не знала про смерть рідного батька.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що являється рідною сестрою померлого ОСОБА_4. Зазначила, що позивачка з 2011 по 2013 рік працювала у сільській школі в с. Великі Хутор Шевченківського району, проте у 2013 році поїхала в місто Харків працювати і більше з батьком не спілкувалася. З батьком як у позивачки так і в відповідачів стосунки з батьком були не добрі, бували сварки. Про те, що відповідачі сповіщали позивачку про смерть батька чи ні вона не знає.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, позивач не спілкувався з батьком та не цікавився його долею, не підтримував з ним ніяких стосунків, хоча мав таку можливість з урахуванням сучасних засобів зв'язку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що оскільки позивачем пропущено строк позовної давності з причин, які не є об'єктивними, непереборними та істотними, а відтак не є й поважними, то законні підстави для задоволення позову відсутні.

Така правова позиція була висловлена у Постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 року (справа № 6-1486 цс 15), та відповідно до ст.360-7 ЦПК України, є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Крім того, у разі відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це також є підставою для відмови судом в позові.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 пропустила передбачений законодавством строк для подачі заяви для прийняття спадщини, проте причина пропуску не може визнаватися судом поважною, суд вважає у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 212, 214-215, 256-259 ЦПК України,

ст. ст. 1270, 1272 ЦК України

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шевченківського

районного суду ОСОБА_11