АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 619/3848/16-ц Головуючий суддя І інстанції Остропілець Є. Р.
Провадження № 22-ц/790/1468/17 Суддя доповідач Карімова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Дергачівська міська рада Харківської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА :

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на 7/50 часток в будинку, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Дергачі, пров. Стадіонний, буд. 7.

В обґрунтуванні позовних вимог посилалась на те, що відповідно договору купівлі продажу від 20.06.1990 року вона придбала 1/2 частину житлового будинку літ. « А-1» 1930 року будівництва, що розташований на земельній ділянці площею 952,5 кв.м та розташований за адресою: Харківська область м. Дергачі пров. Стадіонний, буд. № 7.

Фактично дана земельна ділянка складала 1200кв.м, тобто мала залишки 69 кв.м. Зазначала, що її земельна ділянка є приватизованою.

В 1991 році вона збудувала новий будинок літ. « Б-1» з верандою «Б», житловою площею 28 кв.м, загальною 42.6 кв. м., зареєструвавши його на своє імя.

Відповідно до рішення Дергачівської міської ради №26 від 11.02.1992 року житловий будинок літ. « Б-1» , сарай «Б» душ «Г», вбиральня «Д» було прийняті в експлуатацію та узаконені.

Рішенням Дергачівської міської ради № 37 /5 від 10.03.1992 року житловий будинок було оформлено на імя ОСОБА_3

Рішенням Дергачівської міської ради № 74 /8 від 09.06.1992 року, у звязку з тим, що на одній земельній ділянці знаходилось два домоволодіння, були розподелено долі співвласників, відповідно до яких їй( ОСОБА_3М.) виділено 43/50 частини, а ОСОБА_4 -7/50 частини вищевказаного будинку.

У належній ОСОБА_4 частині житлового будинку останній ніколи не проживав, і не приводив її до належного стану. Земельна ділянка, яку було виділено відповідачу на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26.03.1990 року, знаходиться в неналежному стані, не обробляється ОСОБА_4

Тому нехтування відповідачем своїми обовязками стосовно належного утримання будинку, призвело до того, що він почав руйнуватись. Дані обставини можуть завдати істотної шкоди її майну.

В запереченнях проти позовної заяви ОСОБА_4, посилаючись на те, що його частка у спірному будинку є значною, вона може бути виділена в натурі, можливе спільне володіння та користування майном, а також на депозитний рахунок суду не внесено вартість 7/50 частин спірного будинку, просив у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 22 грудня 2016 рокув задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що відповідач не проживав у своїй частині будинку №7 по провулку Стадіонному в місті Дергачі Харківської області, оскільки прописаний та постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, не користується належним йому майном.

7/50 частин спірного будинку були подаровані ОСОБА_4 його матір»ю ОСОБА_5 Його частина будинку знаходиться в неналежному стані, що призводить до руйнування спільного будинку.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що продаж 7/50 часток спірного будинку права ОСОБА_4 не порушуватиме, оскільки він вказаним майном не користується та неодноразово намагався продати свою частку спірного будинку.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що 7/50 частин спірного будинку складають 14% всього будинку, а не 20%, як вказано в рішенні суду, тому є незначною часткою.

Вона під час розгляду справи в суді внесла компенсацію вартості 7/50 часток вказаного будинку в сумі 36 300 гривень на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області за №6674, код отримувача 26281249, МФО отримувача 82072.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4, посилаєчись на безпідставність та необгрунтованість її доводів просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 визнаву повному обсязі та надав до суду нотаріально посвідчену копію заяви відповідача ОСОБА_4 про надання згоди на оформлення права власності на належні йому на праві власності 7/50 частин житлового будинку № 7, що знаходиться за адресою: Харківська область м. Дергачі пров. Стадіонний, просив задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_3

Вислухавши пояснення учасників процесу, що зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у засіданні.

Між тим, рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для припинення права власності на частку у спільному з відповідачем будинку, передбачені ст. 365 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду не відповідає вимогам закону та обставинам справи виходячи з наступного.

Як вбачається з пояснень сторін в суді першої та апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно рішення Дергачівської міської ради № 74 /8 від 09.06.1992 року було розподелено частки співвласників житлового будинку № 7, що знаходиться за адресою: Харківська область м. Дергачі пров. Стадіонний, відповідно до яких: ОСОБА_3М виділено 43/50 частини, а ОСОБА_4 -7/50 частини.

7/50 частини житлового будинку належать ОСОБА_4 на підставі договору дарування, зареєстрованого за № 2-3249 від 17.12.1990 року, відповідно до якого ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_4, а ОСОБА_4 прийняв у дар 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що розташовані за адресою: м.Дергачі Харківська область пров. Стадіонний буд. 7.

Право власності на 7/50 частини підтверджено дублікатом свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння, виданого від 23.12.2015 року Дергачівської міською радою Харківської області та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.12.2015 року та обєкту нерухомого майна присвоєно реєстраційний номер № 20.

Згідно ст.ст. 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше співвласників належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові у справі № 6-37цс13 від 15 травня 2013 року, у постанові від 13 січня 2016 року у справі № 6-2925 цс15 для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до Постанови судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 19.02.2014 року у справі №6-4цс 14 правовий режим спільної часткової власності повинен враховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав обмеження прав одних учасників за рахунок інших.

Згідно ст. 365 ч.2 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Як вбачається з копії звіту про оцінку нерухомого майна № 1320611_17092016_MN07-160917-004, ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 28,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Дергачі, пров. Стадіонний, буд. 7 складає 72 598 грн., у тому числі вартість 1 кв. м. становить 2 538 грн.

Матеріали справи містять квитанцію, згідно якої 06 лютого 2017 року ОСОБА_7 перерахувала на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області 36 300 грн. в рахунок компенсації ОСОБА_4 вартості 7/50 часток будинку №7 по провулку Стадіонному в місті Дергачі Харківської області.

Відповідно до пояснень в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_6 - представника відповідача ОСОБА_4 останній дійсно у належній йому частині спірного житлового будинку, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Дергачі, пров. Стадіонний, буд. 7, не проживає та згоден на компенсацію вартості 7/50 часток будинку за вищевказаною адресою в розмірі 36 300 грн.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позбавлення права власності ОСОБА_4 на спірну частку житлового будинку завдає шкоди його інтересам.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що є підстави, передбачені ч. 1 ст. 365 ЦК України, для визнання за ОСОБА_7 права власності на 7/50 часток будинку №7 по провулку Стадіонному в місті Дергачі Харківської області та сторонами виконані всі вимоги, передбачені ч. 2 ст. 365 ЦК України, а саме сторони дійшли згоди щодо розміру компенсації вартості 7/50 часток спірного будинку , та позивач поклала визначену суму - 36300 грн. на депозитний рахунок суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22 грудня 2016 рокускасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_4 на 7/50 часток будинку за адресою: Харківська область, м. Дергачі, пров. Стадіонний, буд. 7.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 7/50 часток будинку №7 по провулку Стадіонному в місті Дергачі Харківської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 компенсацію вартості 7/50 часток будинку, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Дергачі, пров. Стадіонний, буд. 7 в сумі 36 300 (тридцять шість тисяч триста) гривень, які знаходяться на депозитному рахунку ТУ ДСА України у Харківській області за №6674, код отримувача 26281249, МФО отримувача 82072.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: