12.06.2017 Справа № 469/1410/16-ц
2/469/190/17
З а о ч н е р і ш е н н я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2017 року Березанський районний суд Миколаївської області у складі : головуючої - судді - Гапоненко Н.О.
за участю секретаря судового засідання - Потриваєвої М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Березанка цивільну справу за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави до ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області, ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячне місто 2» про визнання незаконними та скасування пунктів рішень, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки, -
В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що пунктами 1, 4 рішення ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області №10 від 26 грудня 2012 року затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,04га (пасовища) із земель, не наданих у власність та користування, для ведення садівництва в с.Коблеве у межах території ОСОБА_1 сільської ради Березанського району.
Пунктом 2 рішення ОСОБА_1 сільсьської ради №31 від 10 квітня 2015 року цільове призначення земельної ділянки змінено на будівництво та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування.
На підставі акту прийому передачі від 03.07.2015 року право власності на зазначену земельну ділянку перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячне місто 2».
Прокурор вважає, що вказані вище рішення ОСОБА_1 сільської ради прийнято з порушенням вимог законодавства, у звязку з чим підлягають визнанню незаконними та скасуванню.
У обгрунтування своїх вимог прокурор посилався на те, що спірна земельна ділянка розташована у межах пляжної зони прибережної захисної смуги Чорного моря та може перебувати виключно у державній та комунальній власності і надаватися лише у користування для спеціально визначених цілей; будівництво будь-яких споруд, крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних у межах пляжної зони заборонено нормами Водного та Земельного кодексів України; будівельними нормами і правилами та містобудівною документацією у зоні рекреації, де розміщена спірна земельна ділянка, заборонено будівництво об"єктів, крім баз відпочинку, пансіонатів та будинків відпочинку, пляжів, пам"яток археології, заказників пам"яток культури.
Всупереч вимогам ч.ч.2,3 ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з природоохоронним органом та органом містобудування та архітектури не погоджено.
Цільове призначення земельної ділянки на момент відведення (землі сільськогосподарського призначення) та після його зміни (землі громадської забудови) не відповідало чинній на той час містобудівній документації, що, згідно з ч.7 ст.118 ЗК України, мало бути підставою для відмови у наданні органом місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки.
Посилаючись на наведені порушення вимог закону, прокурор просив визнати незаконними та скасувати пункти 1, 4 рішення ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області №10 від 26 грудня 2012 року та пункт 2 рішення ОСОБА_1 сільської ради №31 від 10 квітня 2015 року.
У зв"язку з незаконністю оскаржуваних рішень ОСОБА_1 сільської ради прокурор просив визнати недійсним та скасувати виданий на їх підставі державний акт на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, а також на підставі п.3 ч.1 ст.388 ЦК України витребувати земельну ділянку у добросовісного набувача ТОВ «Сонячне місто 2» на користь власника територіальної громади с.Коблеве.
Прокурор у судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Представники відповідачів ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячне місто 2», відповідач ОСОБА_2 у судові засідання двічі не зявилися та не повідомили про причину своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.
Зі згоди прокурора суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області №10 від 26 грудня 2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,04 га (пасовища) для ведення садівництва із земель, не наданих у власність та постійне користування в межах території населеного пункту с.Коблеве ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.14).
Рішенням ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області №31 від 10.04.2015 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок» затверджено проект із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_2 площею 0,04 га кадастровий номер :12:055:0227, з ведення садівництва на будівництва та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування у межах населеного пункту села Коблеве, ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.15).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами: інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.22), експлікацією земельних угідь (а.с.19), витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.20).

За інформацією, наданою Відділом Держгеокадастру у Березанському районі Миколаївської області від 15.09.2016 року за даними Національної кадастрової системи, спірна земельна ділянка знаходиться на відстані від урізу води Чорного моря до південної межі 60-70 метрів, до північної 70-80 метрів (а.с.25).

За положеннями ст.60 Земельного кодексу України та ст. 88 Водного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше 2-х км від урізу води.

У межах прибережної захисної смуги морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється пляжна зона, ширина якої визначається залежно від ландшафтно-формуючої діяльності моря, але не менше 100 метрів від урізу води (ч.10 ст.88 Водного кодексу України).

З урахуванням зазначених нормативних розмірів, наявні підстави вважати, що спірна земельна ділянка розташована в межах пляжної зони прибережної захисної смуги.

Землі, зайняті прибережними захисними смугами, віднесено до земель водного фонду (ст. 58 ЗК України).

За змістом ст.59 ЗК України, землі прибережних захисних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей.

Як передбачено ч.4 ст.59 ЗК України (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваних рішень), земельні ділянки прибережних захисних смуг можуть передаватися громадянам та юридичним особам на умовах оренди для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо. Передача земельних ділянок прибережних захисних смуг у приватну власність та для потреб, не зазначених у ч.4 ст.59 ЗК України, законодавством України не передбачено.

Таким чином, ОСОБА_1 сільською радою всупереч зазначеним нормам законодавства передано у приватну власність земельну ділянку, що знаходиться у межах прибережної захисної смуги, для потреб, не передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, є підставою для відмови у дозволі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ч.7 ст.118 ЗК України).

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що пункти 1, 4 рішення ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області №10 від 26 грудня 2012 року, якими затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,04 га (пасовища) у селі Коблеве для ведення особистого селянського господарства в с. Коблеве Березанського району Миколаївської області, не відповідають зазначеним вимогам законодавства.

Відповідно до ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, зокрема, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої в межах прибережної захисної смуги, підлягає погодженню з природоохоронним органом (ч.3 ст.186-1 ЗК України).

Як вбачається з повідомлення Управління екології та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації (а.с.27), землевпорядна документація щодо відведення земельної ділянки в с.Коблеве у власність ОСОБА_2 з кадастровим номером :12:055:0227 до управління не надходила, висновки про погодження (відмову) не надавалися.

Разом з тим, відповідно до вказаного повідомлення, Управління екології та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації створене у 2013 році, тобто після затвердження землевпорядної документації щодо відведення спірної земельної ділянки у власність відповідачки ОСОБА_3, вказане управління не є наступником Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області.

Відповідно до п.4.8 Положення про Державне управління охорони навколишнього природного середовища в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від19.12.2006 N 548 та з ареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2007 року за N 119/13386, до повноважень вказаного управління відносилось погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на відповідній території.

Будь-які дані про відсутність погодження проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_3 Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області прокурором суду не надано, а тому суд вважає недоведеним посилання прокурора на порушення ОСОБА_1 сільською радою вимог ч.3 ст.186-1 ЗК.

Частиною третьою статті 62 ЗК України, ч.3 ст.90 ВК України у межах пляжної зони прибережних захисних смуг заборонено будівництво будь-яких споруд, крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних.

Відповідно до ст.17 Закону України Про основи містобудування основою для вирішення питань про вилучення (викуп), передачу (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб є містобудівна документація.

Абзацом 2 ст.48 Закону України Про охорону земель передбачено, що розміщення і будівництво обєктів житлово-комунального, промислового, транспортного, іншого призначення здійснюються відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих обєктів.

Містобудівною документацією, що діяла на момент прийняття рішення ОСОБА_1 сільської ради № 10 від 26 грудня 2012 року, є Проект планування та забудови Березанського району Миколаївської області, затверджений постановою Державного комітету Української РСР у справах будівництва від 23.10.1985 року №112, відповідно до якого в зоні рекреації, у якій розташована спірна земельна ділянка, планувалось розміщення баз відпочинку, пансіонатів та будинків відпочинку, кемпінгів, піонертаборів, таборів праці та відпочинку, пляжів, памяток археології та заказників памяток культури.

Відповідно до інформації Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації від 03.10.2016 року (а.с.26), надана відповідачу ОСОБА_2 у власність земельна ділянка розташована у зоні рекреації, на момент відведення її цільове призначення (землі сільськогосподарського призначення) і після його зміни (землі громадської забудови) не відповідало чинній на той час містобудівній документації.

Отже, будівництво обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування на спірній земельній ділянці суперечить земельному і водному законодавству, містобудівній документації та діючим будівельним нормам, державним стандартам і правилам, а тому Рішення ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області №31 від 10 квітня 2015 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок», яким затверджено проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_2 з ведення садівництва на будівництво та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування не є законним.

Крім того, звернень від ОСОБА_2 до Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації щодо розгляду проектів землеустрою по спірній земельній ділянці не надходило (а.с.26), а тому при прийнятті зазначеного рішення ОСОБА_1 сільською радою порушено вимоги ч.2 ст.186-1 ЗК України, відповідно до яких проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до органу містобудування та архітектури.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність скасування пунктів 1, 4 рішення ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області №10 від 26 грудня 2012 року, у звязку з цим також підлягає визнанню недійсним виданий на його підставі Державний акт серії ЯК №789556, виданий 29 грудня 2012 року ОСОБА_2 на право власності на земельну ділянку площею 0,04 га, кадастровий номер :12:055:0227, який є похідним документом та посвідчує виникнення права власності.

Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Так як рішення сільської ради про відчуження спірної земельної ділянки на користь ОСОБА_2 підлягає скасуванню, то відсутні правові підстави збереження цього майна за відповідачем ТОВ «Сонячне місто 2», а тому на підставі ст.1212 ЦК України земельна ділянка підлягає поверненню належному власнику, яким, відповідно до ст.ст.80, 83 ЗК України, є територіальна громада с.Коблеве.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача сплачені ним судові витрати в сумі 7493, 79 грн. в рівних частках з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати незаконними та скасувати пункти 1, 4 рішення ОСОБА_1 сільської ради №10 від 26 грудня 2012 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,04 га (пасовища) для ведення садівництва в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області.

Визнати незаконним та скасувати пункт 2 рішення ОСОБА_1 сільської ради №31 від 10 квітня 2015 року в частині затвердження проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення належної ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,04 га із ведення садівництва на будівництво і обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування в межах с.Коблеве ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Визнати недійсним виданий ОСОБА_2 державний акт серії ЯК №789556 від 29 грудня 2012 року на право власності на земельну ділянку площею 0,04 га з кадастровим номером :12:055:0227 в с.Коблеве в межах території ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Зобовязати Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячне місто 2» повернути територіальній громаді с.Коблеве Березанського району Миколаївської області в особі ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області земельну ділянку площею 0,04 га із кадастровим номером :12:055:0227.

Стягнути з ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячне місто 2» ( ) на користь прокуратури Миколаївської області (р/р 0340, , Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172) судовий збір в сумі по 2497,93 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в десятиденний строк з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачами в загальному порядку.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12 червня 2017 року.

Суддя: