Справа № 461/2212/17 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/783/4636/17 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Фейір К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 01 червня 2017 року у задоволенні позовних вимог Фермерського господарства "Бурка В.В." відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ФГ "Бурка В.В." - ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, при неповно з'ясованих обставинах справи. Вказує, що рішення суду не ґрунтується на принципах законності, верховенстві права, ухвалене без дотримання положень Конституції України.

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 червня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити і стягнути з Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в його користь кошти в сумі 6700 грн. на відшкодування матеріальної шкоди в результаті незаконних дій працівників Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, в сумі 1000000 на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті незаконних дій посадових осіб працівників Головного управління Міністерства внутрішніх справ України при нарахуванні і виплаті йому вихідної допомоги що спричинило приниження честі, гідності та ділової репутації.

Стягнути з Держави Україна в особі Державного казначейства України 6700 грн на відшкодування матеріальної шкоди в результаті незаконний дій працівників Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, в сумі 1000000 на відшкодування моральної шкоди в результаті незаконний дій працівників Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівські області при нарахуванні і виплаті йому вихідної допомоги що спричинило приниження честі, гідності та ділової репутації.

Сторони по справі у судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи, відтак, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню із наступних підстав..

Встановлено, що позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача, що полягали у винесенні завідомо неправдивої інформації в довідку для виплати щомісячної доплати від належної суми пенсії. Просив суд стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області 1000 000 грн. моральної шкоди та 6 783 грн. 50 коп. матеріальної шкоди.

Відповідно до ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що наказом управління МВС України у Львівській області №442 о/с від 22.12.2006 року ОСОБА_2 звільнено з посади старшого оперуповноваженого відділення Державної служби боротьби з економічною злочинністю Сокальського районного відділу УМВС України.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2013 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов'язано Головне Управління МВС України у Львівській області у зв'язку із зміною суми доплати від належної суми пенсії, що була нарахована в листопаді 2006 року провести донарахування вихідної допомоги ОСОБА_2 та виплатити належні йому суми. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Ухвалою Львівського Апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2016 постанова Львівського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2013 року залишена без змін.

Відмовляючи у задоволені даного позову районний суд виходив з того, що позивачем не доведено причинний зв'язок між заподіяною йому матеріальною та моральною шкодою та неправомірними діями відповідача, також не доведено розміру матеріальної та моральної шкоди, крім того не доведено вину відповідача у її заподіянні.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» передбачено випадки та підстави і види відшкодування майнової та моральної шкоди громадянину (ст.ст. 1-3 Закону).

Частинами 4,5 ст.4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди; нормативно-правовий акт № 6 від 27.03.1992"Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» №6 від 01.11.1996 року суди мають суворо додержувати передбаченого ст.56 Конституції України права особи на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» №4 від 31.03.1995 року обов'язковому доведенню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, та вини останнього в її заподіянні.

Покликання в апеляційній скарзі на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2013 року щодо визнання дій відповідача неправомірними не може бути підставою для скасування рішення районного суду та задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні даного позову, та вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, подані сторонами докази.

Доводи апелянта не спростовують висновків районного суду.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.