Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/207/13-ц
№ провадження 2-п/624/2/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Кегичівка 15 червня 2017 року

Кегичівський районний суд Харківської області в особі головуючої судді Куст Н.М. за участю секретаря Проскурні Л.М., у відсутність осіб, які беруть участь у справі, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс Банк» (далі - ПАТ КБ «Правекс банк») до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з підстав перегляду заочного рішення від 30 квітня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення з них заборгованості за кредитним договором в розмірі 126314 грн.

30 квітня 2013 року по справі ухвалене заочне рішення, яким позов задоволено, солідарно стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором в розмірі 126314 грн. та витрати по сплаті судового збору 1263 грн. 14 коп.

Рішення суду набрало законної сили 27 травня 2013 року. Позивачу 29 липня 2013 року були направлені виконавчі листи.

18 квітня 2017 року відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення, яка була задоволена та справа призначена до судового розгляду.

Сторони, у судове засідання не з'явились. Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 подали заяви про те, що проти позовних вимог заперечують, просять у задоволення позову відмовити, справу розглядати без їх участі та застосувати строк позовної давності.

Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами між ПАТ КБ "Правекс Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №12209-012/07Р від 2 квітня 2007 року, згідно з умовами якого банк надав відповідачу, з метою своєчасної оплати вартості автомобіля, що купувався за договором купівлі-продажу №579 від 25 квітня 2007 року, а також з метою сплати страхових платежів на страхування зазначеного автомобіля, кредит в іноземній валюті на загальну суму 9530 доларів США, терміном з 28 квітня 2007 року, зі сплатою 11,99% річних за час фактичного користування кредитом, а ОСОБА_1 зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов'язання згідно з договором. 28 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір застави транспортного засобу №12209-012/07Р. З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1, 28 квітня 2008 року між ОСОБА_2 було укладено договір поруки №122029-012/07. Також 28 квітня 2008 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір поруки №12209-012/07Р. Згідно договорів поруки поручителі зобов'язались нести солідарну майнову відповідальність перед позивачем за виконання в повному обсязі зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки, вчасно та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 28 квітня 2014 року у розмірі 9530 доларів США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами Договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості. У порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого має заборгованість за кредитом станом на 24 грудня 2012 року в розмірі 15808,95 доларів США 95 центів, в тому числі 7364 доларів США - непогашений кредит, 3196 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 3695 доларів США 95 центів - несплачені відсотки, 1553 доларів США - несплачена пеня за несвоєчасне погашення відсотків. Що за курсом Національного Банку України станом на 24 грудня 2012 року з розрахунку 799 грн. 30 коп. за 100 доларів США, становить заборгованість в розмірі 126314 грн.

Відповідач ОСОБА_3 подала заперечення проти позову, згідно з яким вважає, що позовні вимоги заявлені до неї не підлягають задоволенню, оскільки позивачем порушено порядок та строки звернення його як кредитора до неї як поручителя. Кредитним договором передбачені окремі самостійні зобов'язання ОСОБА_1 про повернення суми кредиту та процентів по кредиту щомісяця частинами та встановлено самостійну додаткову відповідальність ОСОБА_1 за невиконання кожного платежу. Тому у разі неналежного виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань позовна давність за вимогами позивача до нього про повернення заборгованих коштів кредиту та процентів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Як вбачається з графіка погашення кредиту, чергові платежі ОСОБА_1 мав здійснювати рівними частинами в сумі 114 доларів США щомісяця до 10 числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті щомісяця за час фактичного користування коштами протягом календарного місяця у термін до 10 числа наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії договору, зазначеного у п.1.2 договору, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст.261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до ОСОБА_1 як боржника та обчислення встановленого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до ОСОБА_3 як до поручителя. У разі пред'явлення позивачем вимог до ОСОБА_3 як поручителя, більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Посилається на правову позицію ВСУ у справі №6-53цс14, згідно з якою аналіз ч.4 ст.559 ЦК України дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч.4 ст.559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом строку жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. Отже, виходячи з положень другого речення ч.4 ст.559 ЦК, слід дійти висновку про те, що вимоги до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором має бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Також заперечує проти солідарної відповідальності поручителів, оскільки договорами поруки не передбачено солідарної відповідальності між поручителями, при цьому послалась на правову позицію ВСУ (справа №6-745ц15). Просила застосувати строк позовної давності.

В судовому засіданні повторно досліджені: копія ухвали Кегичівського районного суду від 03 листопада 2011 року про залишення аналогічного позову без розгляду (а.с.7); копія кредитного договору №12209-012/07/Р від 28 квітня 2007 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 (а.с.8-10); копія договору застави транспортного засобу від 28 квітня 2007 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 (а.с.11-14); копія договору купівлі-продажу автомобіля №579 від 25 квітня 2007 року (а.с.15-17); копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.18); копія анкети-заяви ОСОБА_1 (а.с.19); копії паспорта та картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (а.с.20,21); копія договору поруки №12209-012/07Р від 28 квітня 2007 року укладеного між позивачем та ОСОБА_2 (а.с.22); копія анкети-заяви поручителя ОСОБА_2 (а.с.23); копії паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_2 (а.с.24-25,26); копія договору поруки №12209-012/07Р від 28 квітня 2007 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_4 (а.с.27); копія анкети заяви поручителя ОСОБА_4 (а.с.28); копія заяви ОСОБА_4, відповідно до якої вона дає згоду своєму чоловіку ОСОБА_1 на заставу та обтяження автомобіля (а.с.29); копії паспорта та картки фізичної особи платника податків ОСОБА_4 (а.с.30-31); копія розрахунку загальної заборгованості (а.с.32-33); копії статуту позивача та змін до нього (а.с.34-47, 48-50); копія наказу по особовому складу ПАТ КБ «Правекс Банк» від 13 жовтня 2010 року (а.с.51); копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ «Правекс Банк» (а.с.52); довідка з ЄДРПОУ позивача (а.с.53); копія довіреності (а.с.54); копія паспорта та картки платника податків ОСОБА_3 (а.с.112,113); копія свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4, після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_4 присвоюється прізвище ОСОБА_3 (а.с.115); копія постанови державного виконавця Дворічанського районного відділу державної виконавчої служби про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_3 від 09 лютого 2017 року (а.с.116), надана позивачем друга сторінка кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 113 ЦПК України, цей позов підсудний Кегичівському районному суду за вибором позивача за місцем проживання відповідача ОСОБА_1

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №12209-012/07Р. Відповідно до якого відповідач отримав кредит в іноземній валюті на загальну суму 9530 доларів США терміном з 28 квітня 2007 року до 28 квітня 2014 року зі сплатою 11,99 % річних. (п.п.1.1., 1.2. Договору).

Відповідно до п.1.3. кредитного договору у кожному випадку невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх зобов'язань за договором (відносно строків сплати відсотків і повернення кредиту та/або сплати відсотків та/або повернення кредиту не в повному обсязі), розмір процентної ставки збільшується на 1 відсоток річних, починаючи з розміру, встановленого п.1.2 договору.

Згідно п.4.4. кредитного договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 114 доларів США, щомісяця до 10 числа наступного місяці.

Пунктом 4.5. кредитного договору відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування коштами протягом календарного місяця) у термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії договору, зазначеного в п.1.2 даного договору.

Відповідно до п.6.1.10 кредитного договору позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсоткам і пені у валюті кредиту.

Згідно п.10.1. кредитного договору, за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п.1.2 договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення.

Згідно п.п.7.1., 7.1.4., 9.1., 9.1.1., 9.2. кредитного договору банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати належних відсотків і передбачених даним договором неустойок, а також відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позивальником договору, порушення термінів платежів, установлених п.п.4.4., 4.5. договору, позичальник зобов'язаний повернути банку суму заборгованості, що залишилась за кредитом, сплатити належні відсотки і неустойки.

На забезпечення виконання кредитного договору 28 квітня 2007 року був укладений договір поруки №12209-012/07Р з ОСОБА_2 Також 28 квітня 2007 року був укладений договір поруки №12209-012/07Р з ОСОБА_4 Згідно з наданої копії свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_3.

Відповідно до п.1.1. поручитель, у порядку та на умовах, передбачених даним договором, зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором №12209-012/07Р від 28 квітня 2007 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 28 квітня 2014 року у розмірі 9530 доларів США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості. Пунктом 2.1 договору поруки передбачено, що поручитель зобов'язується, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, виконати за нього зобов'язання перед кредитором на умовах, у порядку і у строки, встановлені кредитним договором, зазначеним у пункті 1.1 даного договору, зі змінами і доповненнями до нього. Згідно п.4.1. договору поруки, він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 28 квітня 2017 року.

ОСОБА_1 взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконував. У зв'язку з чим станом на 24 грудня 2012 року має перед банком заборгованість в сумі 15808,95 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом - 7364 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту - 3196 доларів США, проценти - 3695,95 доларів США, пеня за несвоєчасно погашення процентів - 1553 доларів США, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с.32-33).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, при солідарному обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язків частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

У судовому засіданні доведено, що відповідачем ОСОБА_1 порушено умови кредитного договору № 12209-012/07Р від 28 квітня 2007 року в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, пені, у зв'язку з чим станом на 24 грудня 2012 року має перед банком заборгованість в сумі 15808,95 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом - 7364 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредита - 3196 доларів США, проценти - 3695,95 доларів США, пеня за несвоєчасно погашення процентів - 1553 доларів США.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_6, згідно з договорами поруки є солідарними боржника з позичальником ОСОБА_1

Посилання відповідача ОСОБА_6 у своєму запереченні на припинення дії поруки, у зв'язку зі спливом шестимісячного строку для пред'явлення позивачем своєї вимоги до неї, який за її переконанням спливає від дня настання строку погашення чергового платежу встановленого п.4.4. та п.4.5 кредитного договору, суд вважає безпідставним, оскільки договором поруки, а саме п.4.1. встановлено, що порука діє до 28 квітня 2017 року.

Положення ж ч.4 ст.559 ЦК України щодо припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимог до поручителя, застосовується у разі якщо договором поруки не встановлено строк її дії.

Разом з тим, оскільки відповідачем ОСОБА_6 заявлено про застосування строку позовною давності, суд беручи до уваги, що позивач звернувся з позовом до суду про стягнення кредитної заборгованості лише 19 лютого 2013 року, приходить до висновку про можливість застосування загального строку позовної давності відносно несплачених чергових платежів та спеціальної позовної давності відносно стягнення неустойки (пені).

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно положень ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За загальним правилом перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 1 та 5 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визнано періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 06.11.2013 (№ 6-116цс13), від 19.03.2014 (№ 6-20цс14), від 18.06.2014 (№ 6-61цс14), від 03.06.2015 (№ 6-31цс15).

Про порушення позичальником ОСОБА_1 умов кредитного договору щодо сплати чергового періодичного платежу, позивач дізнався з грудня 2008 року, оскільки заборгованість, згідно з наданого розрахунку, почала накопичуватися за платіжний період з 01 листопада 2008 року по 30 листопада 2008 року.

Однак позивач звернувся з позовом до суду про стягнення кредитної заборгованості лише 19 лютого 2013 року, що свідчить про можливість застосування загального строку позовної давності відносно несплачених чергових платежів до 19 лютого 2010 року та несплаченої пені до 19 лютого 2012 року.

Таким чином, застосувавши наслідки строку позовної давності до вимог позивача в частині заборгованості відповідачів, суд приходить до висновку, що до стягнення з відповідачів підлягає заборгованість по кредиту - 5654 доларів США, заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредита - 13,47 доларів США, заборгованість по процентам - 2807,95 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення процентів - 13,66 доларів США, а разом 8489,08 доларів США.

Що в перерахунку на національну валюту за курсом, що діяв на 24 грудня 2012 року (100 доларів США=799,30 грн.) становить 67853,21 грн.

Розглядаючи вимогу позивача про солідарне стягнення суми заборгованості з позичальника та обох поручителів, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред'явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково, але поручитель, що виконав зобов'язання, не вправі пред'явити вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

За даним позовом, предметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен із поручителів поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники, хоча і за порушення умов одного й того ж кредитного договору.

Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами статті 554 ЦК України відсутні.

Висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України висловленій у постанові від 01 липня 2015 року (№ 6-745ц15).

На підставі вищевикладеного, у відповідності з умовами кредитного договору, договорів поруки та наданим Банком розрахунком з відповідачів на користь банку підлягає стягненню заборгованість в сумі 67853,21 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору підлягає присудженню на користь позивача. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1263,14 грн., а тому на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 67853,21 грн. *100% : 126314 грн. ціни позову = 53,71%), тобто 53,71 % від ціни позову (53,71 % *1263,14 грн. :100%), що складає 678,43 грн.

Отже на користь банку з відповідачів у рівних частках підлягає стягненню сплачений судовий збір по 226,14 грн. з кожного, а не в солідарному порядку як просив позивач, оскільки стягнення судових витрат у солідарному порядку процесуальним законом не передбачено.

Керуючись ч.1 ст. 88, ст.ст.213-215 ЦПК України,-

ВИ Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з позичальника ОСОБА_1 та з поручителя ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного Банку заборгованість за кредитним договором №12209-012/07Р від 28 квітня 2007 року в розмірі 67853 (шістдесят сім тисяч вісімсот п'ятдесят три) грн. 21 коп.

Стягнути солідарно з позичальника ОСОБА_1 та з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного Банку «Правекс Банк» заборгованість за кредитним договором №12209-012/07Р від 28 квітня 2007 року в розмірі 67853 (шістдесят сім тисяч вісімсот п'ятдесят три) грн. 21 коп.

Стягнути у рівних частках з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного Банку «Правекс Банк» судовий збір по 226 (двісті двадцять шість) грн. 14 коп. з кожного.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області, через Кегичівський районний суд, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.М. Куст