Справа № 266/913/17
Провадженя№ 2/266/515/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

07.06.2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Курбановой Н.М.,

при секретарі Шишхановій К.Р.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права користування об'єктом приватної власності та визнання, втративши право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права користування об'єктом приватної власності та визнання, втративши право користування житловим приміщенням. Вточнивши позовні вимоги, посилалась на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 в м Маріуполі. В даній квартирі зареєстрована вона та її колишній співмешканець ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є відповідачем за даним позовом. У зазначеній квартирі відповідач не проживає. Більше одного року відповідач не користується зазначеним житловим приміщенням без поважних причин, не приймає участь в оплаті комунальних платежів, адреса його місця проживання невідома. Просить усунути перешкоди в здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження спірним майном, визнати ОСОБА_2 таким, щовтратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3, яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг, у судовому засіданні позовна вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, зазначивши, що відповідач не мешкає у вказаній квартирі з лютого 2016 року, а в вересні він 2016 року він забрав останні власні речі з квартири, просили позов задовольнити в повному обсязі, не заперечували проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно.

Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд.

За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Крім того, статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07. 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07. 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316,317,319,321 ЦК України).

Судом встановлено, що згідно договору дарування квартири, посвідченого 20.06.2011 р. приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чичековою О.А., зареєстровано в реєстрі за номером 1198, квартира АДРЕСА_3 перейшла у власність ОСОБА_1, зареєстровано в БТІ 15.07.2011 за №27056 (а.с. 9-10, 12).

Згідно інформації, наданої директором ККП КК «Приморська» 20.02.2017р., за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 15).

Згідно довідки-акту № 74 від 14.04.2017 року КСН «Приморський», ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 але не проживає з вересня 2016 року, особистих речей в квартирі не має, місце його мешкання невідомо, про що свідчать сусіди ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с. 36).

Допитана у якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що ОСОБА_1 є її сусідкою, на протязі п'яти останніх років вони мешкають поряд. Почали тісно спілкуватися, з моменту як народилася дитина у ОСОБА_1, з ними мешкав батько дитини - ОСОБА_2. З зими 2016 року ОСОБА_2 перестав мешкати з ОСОБА_1, приїздив до сина, гуляв з ним та ОСОБА_1, але уходив сам.

Згідно пояснень допитаного судом свідка ОСОБА_9 судом встановлено, що ОСОБА_1 це її рідна сестра, а ОСОБА_2 співмешканець сестри, мешкали вони з 2011 року до лютого 2016 року у АДРЕСА_4. У лютому 2016 року в них трапився скандал та ОСОБА_2 уїхав, речі свої забрав.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивачки порушено і підлягає захисту, тому позовні вимоги ОСОБА_1 вважає за можливе задовольнити, усунути перешкоди у користуванні вказаною квартирою, з урахування того, що відповідач будучи зареєстрованим в АДРЕСА_1, не проживає в квартирі понад один рік, не використовує дану квартиру за її прямим призначенням, не сплачує комунальні платежі, що підтверджується показами свідків, він втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

На підставі вищевикладеного та керуючись статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 319, ч. 1 ст. 321, ст. 383, ст. 391, 405, Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 212 -215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути перешкоди в здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження власним майном - квартирою АДРЕСА_1

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі до Приморського районного суду міста Маріуполя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Курбанова Н. М.