АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2655/17 Справа № 199/5284/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Приватного підприємства «Юридична фірма «Супрема Лекс» про розірвання договору та стягнення завданої внаслідок злочину шкоди та за зустрічним позовом Приватного підприємства «Юридична фірма «Супрема Лекс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2015 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі письмового договору про надання правової допомоги від 25 травня 2012 року, укладеного між ОСОБА_3 та ПП «Юридична фірма «Супрема Лекс», в особі директора ОСОБА_2, вона передала останньому грошові кошти, а саме: 25 травня 2012 року ОСОБА_2 отримав 1500,00 євро та 1000,00 доларів США; 07 червня 2012 року 2500,00 доларів США та 19 червня 2012 року - 1000,00 доларів США. Вказана правова допомога була спрямована на визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою по вул. С. Ковалевської, 37/39 у м. Дніпрі (Дніпропетровськ). 19 червня 2012 року ОСОБА_2 надав ОСОБА_3 рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2012 року, яким були задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 В 2015 року позивачу, після звернення до реєстраційної служби, стало відомо, що в рішенні суду першої інстанції від 18 червня 2012 року відсутній номер справи та провадження, а також відмітка про те, що вказане рішення не оскаржувалось та набрало чинності. З метою усунення зазначених недоліків ОСОБА_3 звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, де їй було повідомлено, що у провадженні суду така справа не перебувала, вказане рішення не ухвалювалось, а підписи не відповідають підписам осіб, вказаних в рішенні. 08 червня 2015 року на підставі заяви позивача до АНД РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області було відкрито кримінальне провадження №0000663 з приводу шахрайських дій з боку ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 просила суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду на загальну суму 4500,00 доларів США та 1500,00 євро, моральну шкоду у розмірі 10000 грн., а також, розірвати договір про надання правової допомоги від 25 травня 2012 року, укладений між ОСОБА_3 та ПП «Юридична фірма «Супрема Лекс».

В свою чергу, ПП «Юридична фірма «Супрема Лекс» звернулась із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним Меморандуму про співробітництво та взаємодію від 25 травня 2012 року, укладеного між ПП «Юридична фірма «Супрема Лекс» та ОСОБА_3 обґрунтовуючи свої вимоги тим, що при укладенні вказаного Меморандуму були порушені норми чинного законодавства України ч. ч. 1, 3 ст. 203 та ч. 2 ст. 207 ЦК України.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено частково:

- розірвано Договір (меморандум) про співробітництво та взаємодію, укладений між позивачем та ПП «Юридична фірма «Супрема Лекс», в особі директора ОСОБА_2, від 25 травня 2012 року;

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача грошові кошти у сумі 1500,00 євро, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 41310,00 грн., та 4500,00 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 118620,00 грн., а також, 1599,30 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3, а також в задоволенні зустрічного позову ПП «Юридична фірма «Супрема Лекс» було відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення з нього на користь позивача матеріального відшкодування на загальну суму 159930,00 грн. та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні цих позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду в оскаржуваній частині скасуванню, оскільки задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 щодо стягнення на її користь матеріального відшкодування, суд першої інстанції дійшов висновку щодо доведеності факту передачі-отримання грошових коштів відповідачем саме за Меморандумом від 25 травня 2012 року про надання правової допомоги.

Однак, колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції і вважає їх передчасними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Із матеріалів справи вбачається, що 25 травня 2012 року між ОСОБА_3 та ПП «Юридична фірма «Супрема Лекс», в особі директора ОСОБА_2, був укладений Меморандум про співробітництво та взаємодію, відповідно до п. 2.1 якого ПП «Юридична фірма «Супрема Лекс», як виконавець за договором, мав забезпечувати юридичний супровід проекту, спрямованого на визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. С.Ковалевської, 37/39.

Розділом 3 вказаного Меморандуму передбачена плата за послуги у визначеному сторонами розмірі, яку має сплатити «Клієнт».

Згідно до п. п. 3.1.1., 3.2.2. Меморандуму від 25 травня 2012 року, протягом трьох (3) банківських днів після підписання цього Меморандуму, Клієнт сплачує Виконавцеві платіж за Послуги, що будуть надаватися за цим Меморандумом, в українських гривнях у розмірі 52000,00 грн.

Виконавець регулярно (як правило, один раз на місяць) виставляє клієнту рахунки. Сплата за рахунком здійснюється після отримання рахунка та підписання Акту прийому-передачі послуг, і в будь-якому разі не пізніше, ніж протягом 5 (пяти) банківських днів після отримання, якщо інші строки сплати не визначені Сторонами в Завданні або Акті прийому-передачі.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Проте, наявна в матеріалах справи розписка щодо оплати ОСОБА_3 правової допомоги, на якій ґрунтується оскаржуване рішення, не містить в собі жодних належних реквізитів (назва документу, найменування сплачених послуг, розшифровки прізвища та ініціалів одержувача) на підтвердження факту отримання таких коштів ОСОБА_2 саме за супровід проекту, спрямованого на визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. С.Ковалевської, 37/39, оскільки з її змісту неможливо встановити хто саме отримав кошти та за що.

Водночас, слід звернути увагу, що спірна розписка містить тільки дату, підпис та розмір коштів в іноземній валюті, в той час, як оплата послуг правової допомоги за Меморандумом від 25 травня 2012 року передбачає сплату в національній валюті та в розмірі 52000,00 грн. Пунктом 3.2.2 спірного Меморандуму передбачено, що Виконавець виставляє клієнту рахунки. Сплата за рахунком здійснюється після отримання рахунка та підписання Акту прийому-передачі послуг, і будь-якому разі не пізніше, ніж протягом 5(пяти) банківських днів після отримання, якщо інші строки сплати не визначені Сторонами в Завданні або Акті прийому-передачі послуг.

Будь-яких актів прийому-передачі у відповідності до п. 3.2.2 Меморандуму, в підтвердження цих коштів як оплати правової допомоги, позивачем надано не було.

Окрім цього, не може бути прийнятий судом апеляційної інстанції в якості доказу факт наявного відкритого кримінального провадження №0000663 з приводу шахрайських дій з боку ОСОБА_2, так як станом на момент звернення ОСОБА_3 до суду та ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення обвинувального вироку щодо визнання відповідача винним у скоєнні злочину не постановлено. В матеріалах справи відсутній обвинувальний вирок суду, яким би було доведено в законному порядку вину чи протиправні дії ОСОБА_2 За таких обставин вимоги ОСОБА_3 щодо стягнення на її користь з ОСОБА_2 шкоди завданої внаслідок злочину нічим обєктивно не підтверджені та не ґрунтуються на вимогах закону.

Положеннями ст. ст. 57, 58, 60 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що допустивши неповне зясування фактичних обставин справи, неналежним чином оцінивши надані позивачем докази в обґрунтування вимог щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочинних дій, суд першої інстанції ухвалив рішення із порушенням норм процесуального та матеріального права.

А тому, керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2016 року в оскаржуваній частині щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 1500,00 євро, що еквівалентно 41310,00 грн., та грошових коштів у розмірі 4500,00 доларів США, що еквівалентно 118620,00 грн., а всього 159930,00 грн. скасувати та відмовити ОСОБА_3 в задоволенні цих позовних вимог.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_4