Провадження № 2-з/761/533/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р.

розглянувши заяву розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання недійсними торгів з реалізації арештованого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «СЕТАМ», Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання недійсними торгів з реалізації арештованого майна.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2017 року відкрито провадження по даній справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, а саме: заборонено Державному підприємству «СЕТАМ», 01001, м. Києв, вул Стрілецька, буд. 4-6, оформлення протоколу проведення електронних торгів від 09 жовтня 2017 р. стосовно лоту № 239553; заборонено Солом'янському районному відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві,03151, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 76-а, видавати акт про проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ» від 09 жовтня 2017 р. стосовно лоту № 239553. .

31 жовтня 2017 року ОСОБА_1 також звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль «Ніссан Мікра» NISSAN MICRA, 2005 року випуску, ДНЗ: НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_2 з передачею на відповідальне зберігання Державному підприємству «СЕТАМ», вул. Стрілецька, буд. 4-6, Київ, 01001, т. +380 44 331+1721 (Відповідач-1); Державному підприємству «СЕТАМ», вул. Стрілецька, буд. 4-6, Київ, 01001, т. +380 44 331+1721 (Відповідач-1), ДВС у Солом'янському районі м. Києва, просп.. Повітрофлотський, 76-а (3 поверх), м. Київ, 03151, т. +380 44 248-3398, 351-4690, (Відповідач-2) - заборонити передавати зазначений транспортний засіб - автомобіль «Ніссан Мікра» NISSAN MICRA, 2005 року випуску, ДНЗ: НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_2 переможцю електронних торгів ДП «СЕТАМ» від 09 жовтня 2017 р. стосовно лоту № 239553 і підписувати (оформлювати) відповідні документи з цього приводу. Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, так як майно може вибути у невідомому напрямку.

Питання про забезпечення позову вирішується ухвалою, згідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, упровадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Видами забезпечення позову відповідно до положень ст. 152 ЦПК України є: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам; встановленням обов'язку вчинити дії щодо унеможливлення доступу користувачів мережі Інтернет до об'єктів права інтелектуальної власності, правомірність використання (розміщення) яких у мережі Інтернет є предметом спору.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 9 від 22.12.2006 р., з відповідними змінами та доповненнями, «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановлені зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Заявник просить застосувати одним із видів забезпечення позову саме накладення арешту на автомобіль «Ніссан Мікра» NISSAN MICRA, 2005 року випуску, ДНЗ: НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_2, проте ним не надано доказів кому належить даний автомобіль та місце його находження.

Крім того, ОСОБА_1 вказує у заяві про забезпечення позову, що протокол прилюдних торгів можливо уже оформлений, а транспортний засіб можливо готується до передачі (або уже переданий) переможцю торгів.

За положеннями ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Приписи ст. 10 ЦПК України встановлюють, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до роз'яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 р., з відповідними змінами та доповненнями, «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має право брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Звертаючись до суду з зазначеною заявою, її ініціатором не надано доказів, які свідчать про те, що протокол прилюдних торгів оформлений, а транспортний засіб готується до передачі (або уже переданий) переможцю торгів, а отже доводи грунтуються на припущеннях.

Зважаючи на вищевказане, приймаючи до уваги межі заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що доводи викладені в заяві не можуть бути покладені в основу процесуального рішення, крім того заявником не наведено обгрунтування, що невжиття заходів забезпечення позову, у спосіб зазначений в заяві, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду - визнання недійсними торгів з реалізації арештованого майна..

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 27, 135, 151-153, 209 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: