Справа № 367/6419/14-ц Головуючий у І інстанції Мікулін А. В.
Провадження № 22-ц/780/2832/17 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 42 13.06.2017
УХВАЛА

Іменем України

13 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Ігнатченко Н.В., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання будинку спільним майном подружжя, розподіл будинку на дві рівні частини,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про визнання будинку спільним майном подружжя, розподіл будинку на дві рівні частини, посилаючись на те, що знаходилася з відповідачем у шлюбі з 1995 по 2011 рік, відповідачу на праві власності належав будинок АДРЕСА_1, але в зв'язку з тим, що будинок був аварійним, вони його зруйнували та на його місці побудували значно більший по площі. На даний час будинок не зданий в експлуатацію, вона проживає у вказаному будинку і позбавлена можливості розділити будинок, оскільки він є самочинно збудованим, але має право на компенсацію ? частини вартості будинку. Просила стягнути із відповідача на свою користь компенсацію вартості ? частини будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Позивач, не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 грудня 2016 року. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилалася на те, що її не було повідомлено про час і місце розгляду справи, за її клопотанням було призначено експертизу, проведення якої вона оплатила, і чекала на її результат.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 04 березня 2015 року відкрито провадження в справі.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06 травня 2016 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження на час її проведення.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 25 липня 2016 року провадження у справі відновлено і призначено судове засідання на 14 вересня 2016 року, відомості про належне повідомлення позивача про час і місце розгляду справи в матеріалах справи відсутні.

В зв'язку із неявкою сторін 14 вересня 2016 року розгляд справи відкладено на 18 жовтня 2016 року, відомості про належне повідомлення позивача про час і місце розгляду справи в матеріалах справи відсутні (а. с. 152).

В зв'язку із неявкою сторін 18 жовтня 2016 року розгляд справи відкладено на 14 грудня 2016 року, відомості про належне повідомлення позивача про час і місце розгляду справи в матеріалах справи відсутні (а. с. 156).

Таким чином позивач не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи 14 вересня 2016 року, 18 жовтня 2016 року, 14 грудня 2016 року.

Однак ухвалою Ірпінського міського суду від 14 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Залишаючи позовну заяву без розгляду ухвалою від 14 грудня 2016 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що позивач та його представник в судове засідання не з'явилися повторно, були повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили.

Проте з таким висновком суду не погоджується колегія суддів.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився у судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

За змістом вимог ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки позивача, повідомленого належним чином, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка.

Установлено, що підставою для залишення заяви без розгляду стали неявки представника позивача в судове засідання на 14 вересня 2016 року, 18 жовтня 2016 року, 14 грудня 2016 року.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 4 ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Положення цієї частини не поширюються на випадки, передбачені абзацом другим частини третьої статті 191 цього Кодексу.

Відомості про те, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи 14 вересня 2016 року, 18 жовтня 2016 року, 14 грудня 2016 року, в матеріалах справи відсутні.

З огляду на відсутність доказів щодо належного повідомлення позивача відповідно до положень ст. 169 ЦПК України, суд першої інстанції був зобов'язаний відкласти розгляд справи та вжити заходів щодо належного повідомлення позивача про час розгляду справи.

Отже встановлений статтями 74 - 76 ЦПК України порядок повідомлення позивача судом першої інстанції не дотриманий.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував і за відсутності доказів про належне повідомлення позивача про розгляд справи постановив незаконну і необґрунтовану ухвалу про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 грудня 2016 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Ігнатченко Н.В.

Фінагєєв В.О.