Справа № 466/5373/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі : головуючого-судді Донченко Ю.В.

при секретарі Шпак Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом , у якому із врахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути із відповідачів солідарно збитки за користування земельною ділянкою за договором суперфіцію в сумі 855 838 грн.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що на підставі свідоцтва про право власності та державного акту на право власності на землю йому належить земельна ділянка пл. 0,712 га. в с.м.т. Брюховичі по вул. Львівська, 27 в м.Львові. 13.11. 2010 р. між позивачем та відповідачами укладений договір користування земельною ділянкою для забудови багатоповерхового будинку /суперфіцій/, за яким в рахунок плати за користування земельною ділянкою відповідачі зобов'язались передати йому у власність двохкімнатну квартиру та виплатити 36 000 доларів США за користування ділянкою. Термін дії договору сплив 13.11.2011 року через рік. На земельній ділянці відповідачі збудували багатоповерховий будинок, квартири в якому передані у приватну власність інвесторів. Добровільно домовитись з відповідачами про припинення користування земельною ділянкою не вдається. Оскільки вартість збудованого житлового будинку перевищує вартість земельної ділянки його знесення є недоцільним та повернення ділянки у попередньому стані є не можливим, вважає, тому вважає, що відповідачі повинні викупити в нього земельну ділянку, за вартістю,яка складає 855 838 грн.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали та дали пояснення, аналогічні змісту позову.

Відповідачів у судове засідання не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, про що свідчать оголошення у газеті Львівська пошта № 67 (1977) від 31 серпня 2017 року, № 74 (1984) від 23 вересня 2017 року та № 79-80 (1989-1990) від 12 жовтня 2017 року

Заслухавши пояснення представників позивача,вивчивши представлені докази, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 13.11.2010 року між сторонами було укладено договір суперфіцію, за яким суперфіціарію /відповідачам/ позивачем / суперфіціаром/ передається земельна ділянка пл. 0,712 га. в с.м.т. Брюховичі по вул. Львівська, 27 в м.Львові у користування для здійснення будівництва об'єкту нерухомості на один рік. Згідно п. 4.1. договору в рахунок оплати за користування земельною ділянкою та будівлі 16/25 частин будинку , який належить позивачу, яка може бути знесена в майбутньому в разі необхідності , суперфіціарій передає суперфіціару житлову квартиру та виплачує доплату в розмірі грошової суми, що еквівалентна 36000 доларам США.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 20.01.2015 року, яке набрало законної сили встановлено, що позивачу згідно умов договору двокімнатна квартира передана у власність. Цим же ж рішенням в користь позивача стягнуто з відповідачів сума доплати в розмірі 36 000 доларів США, а відтак дані обставини в розумінні ч.3 ст. 61 ЦПК України є встановленими та доказуванню не підлягають.

Відповідно до п. 3 договору від 13.11.2010 року строк дії договору становить один рік з моменту підписання. Після закінчення строку Договору Суперфіціарій має право укладання цього Договору на новий строк. Суперфіціарій продовжує користування земельною ділянкою після закінчення терміну дії Договору і договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, якщо суперфіціар за 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору не повідомить письмово Суперфіціарія про закінчення договірних відносин.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 11.10.2011 року, попередив суперфіціаріїв ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про закінчення договірних відносин, тобто за 30 днів до закінчення договору. З даним повідомленням суперфіціарії, були ознайомлені, про що свідчить підпис ОСОБА_6 на даному повідомлені, однак жодних доказів про продовження строку дії договору суду представлено не було.

Як зазначила представник позивача в судовому засіданні ОСОБА_4, досягнути домовленості про правові наслідки припинення користування земельною ділянкою з відповідачами не вдалось. А тому з врахуванням того, що вартість збудованого на спірній ділянці житлового будинку, значно перевищує вартість земельної ділянки, а відтак його знесення є недоцільним, тому просять стягнути 849 938 грн. вартості зазначеної земельної ділянки, як суму викупу земельної ділянки забудованої житловим будинком.

Відповідно до статті 416 ЦК України, право користування земельною ділянкою для забудови припиняється у разі: 1) поєднання в одній особі власника земельної ділянки та землекористувача; 2) спливу строку права користування; 3) відмови землекористувача від права користування; 4) невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд. Право користування земельною ділянкою для забудови може бути припинене за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормою статті 417 ЦК України, у разі припинення права користування земельною ділянкою, на якій була споруджена будівля (споруда), власник земельної ділянки та власник цієї будівлі (споруди) визначають правові наслідки такого припинення. У разі недосягнення домовленості між ними власник земельної ділянки має право вимагати від власника будівлі (споруди) її знесення та приведення земельної ділянки до стану, в якому вона була до надання її у користування. Якщо знесення будівлі (споруди), що розміщена на земельній ділянці, заборонено законом (житлові будинки, пам'ятки культурної спадщини тощо) або є недоцільним у зв'язку з явним перевищенням вартості будівлі (споруди) порівняно з вартістю земельної ділянки, суд може з урахуванням підстав припинення права користування земельною ділянкою постановити рішення про викуп власником будівлі (споруди) земельної ділянки, на якій вона розміщена, або про викуп власником земельної ділянки будівлі (споруди), або визначити умови користування земельною ділянкою власником будівлі (споруди) на новий строк.

Відтак, позовні вимоги суд вважає доведеними,підставними та такими, що підлягають до задоволення в повному об"ємі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з врахуванням задоволення позову в повному об'ємі з відповідачів, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 10,62,213-215,218,209 ЦПК України, ст.ст. 416,417 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_6 в користь ОСОБА_7 848 938 грн. суми за викуп земельної діялнки пл. 0,712 га. в м. Львові с.м.т. Брюховичі, вул. Львівська, 27 та 6900 грн. за надання правової допомоги, а разом стягнути, 855 838/вісімсот п'ятдесят п'ять тисяч вісімсот тридцять вісім / грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_6 в користь держави судовий збір в розмірі 8000 /вісім тисяч/ грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова

Суддя ОСОБА_8