Справа № 585/225/13-ц
Номер провадження 6/585/95/17
У Х В А Л А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Яковця О. Ф.,

секретар - Шемчук І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни подання державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Роменського МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Скиба Л. Б. звернулася до суду з поданням щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В поданні зазначено, що на виконанні у відділі ДВС Роменського районного управління юстиції перебуває виконавче провадження № 54189550 з виконання виконавчого листа № 2/585/200/13, виданого 11.04.2013 року про стягнення заборгованості в розмірі 6049,55 грн. На сьогоднішній день рішення суду боржником не виконане, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено. З метою виявленні грошових коштів, доходів та особистого майна боржника, на які можливо звернути стягнення зроблені відповідні запити, проте ні відкритих рахунків, ні інших джерел отримання доходів боржницею не встановлено. На неодноразові виклики до відділу ДВС, боржниця до відділу не зявилася. ОСОБА_2 була документована паспортом гр. України для виїзду за кордон. Тому у відповідності до вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» прохає тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань, покладених на неї рішенням суду.

В судовому засіданні державний виконавець відділу Роменського МРВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_3 у Сумській області подання підтримала та просила його задовільнити, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Заслухавши державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання державного виконавця задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власністю. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Згідно п. 5) ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» № 3857-XII від 21.01.1994р. (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2677-VI від 04.11.2010), громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Тобто, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Вивчивши подання та надані державним виконавцем документи, суд вважає, що підстави для його задоволення відсутні.

Державним виконавцем не доведено факт ухилення ОСОБА_2 від виконання зобовязання, не надано доказів того, що боржниця ухиляється від виконання зобов'язань. Також відсутні докази застосування приводу боржника через органи поліції.

Крім того, не надано доказів вжиття державним виконавцем заходів щодо виявлення майна боржниці за місцем проживання, на яке можна звернути стягнення (відсутній акт виходу на місце проживання боржника).

Сам по собі факт наявності заборгованості, не може свідчити про умисне ухилення боржниці від виконання покладених на неї обовязків по погашенню заборгованості.

Будь-яких доказів, що ОСОБА_2 має намір ухилитися від виконання рішення суду саме шляхом виїзду за межі України, суду не надано.

Крім того, на думку суду, обмеження у праві виїзду за межі України є крайнім заходом, спрямованим на забезпечення виконання рішення суду, оскільки обмежує конституційно закріплені права громадянина та може привести до порушення його конституційних прав, передбачених ст. 33 Конституцією України.

З огляду на наведене підстав для задоволення подання не вбачається.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

Суддя Роменського міськрайонного суду ОСОБА_4