Номер справи 220/1601/17
Номер провадження № 2/220/598/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю серетаря ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 Севди Ахмадівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

02.10.2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 10.02.2012 р. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. 06.09.2017 р. шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, в зв'язку з чим вона змушена звернутись з даним позовом до суду. При цьому посилається на те, що відповідач працює неофіційно, має у власності транспортні засоби, отримує орендну плату за землю, сам займається фермерським господарством і вирощуванням домашньої худоби. Точний розмір доходу їй не відомий, однак знає, що він отримує не менше 300000 грн. на рік. Вона ж не працює, доходу не має. Тому просить стягнути на її користь з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 3000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення ними повноліття.

В судове засідання позивачка не зявилась, будучи належним чином оповіщеною про день та час розгляду справи. У позовній заяві просила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечуючи проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей по 500 грн. на кожну дитину щомісяця. Пояснив, що він не працює, його дохід складає 4800 грн. на рік, який він отримує в якості орендної плати за землю. Домашня худоба, про яку йдеться у позовній заяві належить його батькам. Додав, що завжди допомагав матеріально своїм дітям, однак доказів цього надати не може. Також зазначив, що в даний час позивачка проживає разом з дітьми у Турції, де діти знаходяться на утриманні держави.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги, вважаючи їх законними та обґрунтованими, і при цьому виходить з наступного.

Судом встановлено, що батьком неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до свідоцтва про народження є відповідач ОСОБА_2(а.с. 10,11).

Згідно довідки Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області № 904 від 25.09.2017 р. неповнолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають з матір'ю позивачкою по справі ОСОБА_5 Севдою Ахмадівною (а.с. 14).

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд, за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Підставами визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Тобто, зазначені норми повязують можливість визначення аліментів у твердій грошовій сумі не тільки з характером доходів платника аліментів а і з наявністю інших обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд з урахуванням вимог ст.ст. 182, 183, 184 СК України враховує відсутність у позивача роботи та регулярного заробітку. Посилання позивача на наявність у відповідача доходів від фермерської діяльності та можливості надавати дітям матеріальну допомогу в розмірі 6000 грн. щомісячно є голослівними, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами.

Разом з тим, з врахуванням прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, який складає 01 травня по 30 листопада 2017 року 1426 грн., а також обовязку обох батьків утримувати свою дитину, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн. на кожну дитину щомісячно, відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог в звязку з їх недоведеністю.

Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1500 грн. щомісячно до їх повноліття, з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 02.10.2017 року. Суд також стягує з відповідача судовий збір на користь держави.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 180-182 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який мешкає за адресою: Донецька область, Добропільський район, с. Красноярське, вул. Садова,44, на користь ОСОБА_2 Севди Ахмадівни, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка мешкає за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, с. Клакли, вул.. Гагаріна,51, аліменти на утримання неповнолітнії дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 02.10.2017 року і до досягнення повноліття старшою дитиною.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Якішина