Ухвала

іменем україни

29 травня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2016 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування позовних вимог банк зазначав, що 03 жовтня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № DNG0GK00005974, згідно з умовами якого останній отримав кредит на придбання квартири в сумі 12 тис. доларів США строком до 06 жовтня 2026 року зі сплатою відсотків банку. Належне виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено договором поруки, укладеним 03 жовтня 2006 року між банком та ОСОБА_5 У зв'язку з порушенням позичальником умов договору, позивач просив стягнути на свою користь солідарно з відповідачів борг станом на 30 вересня 2014 року в сумі 17823,82 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30 вересня 2014 року складає 230 640 грн 23 коп., з яких: сума основного боргу - 14 935,13 доларів США, сума відсотків - 961,16 доларів США, комісія - 144 доларів США, пеня - 1 783,53 доларів США.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року, позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 03 жовтня 2006 року № DNG0GK00005974 станом на 30 вересня 2014 року в сумі 16 162,72 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 30 вересня 2014 року 209 145 грн 60 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 14 935,13 доларів США, відсотків в сумі 961,16 доларів США, комісії в сумі 144 доларів США, пені в сумі 122,43 доларів США.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості в апеляційному порядку не оскаржувалося та відповідно апеляційним судом не переглядалося, в касаційному порядку рішення у вказаній частині також не переглядається.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судом установлено, що 03 жовтня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № DNL0A000812795, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у вигляді непоновлювальної кредитної лінії в розмірі 12 тис. доларів США на придбання квартири, а також у розмірі 1 260 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості ануїтетними платежами - по 157,53 доларів США з 21 до 28 числа щомісяця, зі строком повернення до 06 жовтня 2016 року, а також сплати винагороди банку за надання фінансового інструменту щомісяця в розмірі 0,2 % від суми наданого кредиту (п. п. 1.1, 1.2 кредитного договору).

На забезпечення належного виконання кредитного договору 03 жовтня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки.

09 липня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду до кредитного договору від 03 жовтня 2006 року № DNL0A000812795, згідно з якою сторони у п. 1 обумовили, що сума заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї додаткової угоди, зменшена на 1 661 доларів США, а саме: відсотки в розмірі 0 доларів США, комісія в розмірі 0 доларів США, пеня в розмірі 1 661 доларів США.

Відповідно до умов п. 2 вказаної додаткової угоди у разі порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених в графіку погашення кредиту, понад 31 день, позичальник сплачує банку штраф в сумі 1 661 доларів США.

Також п. 3 додаткової угоди змінено п. 1 кредитного договору від 03 жовтня 2006 року та за умовами редакції зміненого п. 1.1 договору банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти, шляхом надання готівкою через касу терміном до 06 жовтня 2026 року включно у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 12 тис. доларів США на придбання житлової нерухомості, а також у розмірі 7 455,49 доларів США - на сплату страхових платежів у випадках та згідно з порядком, передбаченим у п. п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, у розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту, комісії за дострокове погашення кредиту, відповідно до п. 3.11 договору. Період сплати - з 21 до 28 числа кожного місяця.

Відповідно до п. 5 додаткової угоди від 09 липня 2012 року графік погашення кредиту викладений в новій редакції, згідно з якої щомісячний платіж становить 233,2 доларів США.

Звертаючись до суду з позовом, банк посилався на неналежне виконання відповідачами умов кредитного договору щодо його своєчасного погашення.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із наявності правових підстав для стягнення заборгованості із ОСОБА_4 та відсутності підстав для стягнення заборгованості із ОСОБА_5

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» колегія суддів вважає законним та обгрунтованим з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, задовольняючи позов до ОСОБА_4, зазначав, що останнім було порушено умови кредитного договору щодо своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у зв'язку з чим станом на 30 вересня 2014 року у нього утворилася заборгованість.

14 жовтня 2014 року позивачем було направлено відповідачам повідомлення, вих. № 30.1.0/02, про наявність простроченої заборгованості та вимога дострокового виконання зобов'язань в повному обсязі у разі несплати прострочених платежів, яка залишилася без виконання.

Перевіряючи розрахунки розміру заборгованості, яка підлягає стягненню із ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», суд з урахуванням умов кредитного договору, додаткової угоди до нього та графіку внесення платежів правильно визначив розмір заборгованості за кредитом в сумі 14 935,13 доларів США, за відсотками - в сумі 961,16 доларів США та за комісією - в сумі 144 доларів США.

Крім того, суд дійшов правильного правового висновку про те, що розмір пені, що підлягає стягненню із ОСОБА_4 на користь позивача,згідно зі ст. 550 ЦК України та п. 4 кредитного договору, повинен бути зменшений з часу укладення додаткової угоди 09 липня 2012 року з урахуванням списаної пені в сумі 1 661 доларів США та складає 122,43 доларів США.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, підстав для скасування ухвалених ними рішень не вбачає.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2016 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

О.І.Євтушенко

Т.Л.Ізмайлова