Справа № 716/393/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2017 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

секретаря Кульки О.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м.Заставна в особі голови Заставнівської міської ради ОСОБА_2 про визначення ідеального розміру часток у праві спільної сумісної власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до територіальної громади м. Заставна в особі голови Заставнівської міської ради ОСОБА_2 про визначення ідеального розміру часток у праві спільної сумісної власності, в якій просить визначити розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва та облсуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,10 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0519 га за адресою м. Заставна вул. Прутська, 4 Чернівецької області за ним та за померлим 22.09.2014 братом ОСОБА_1 по 1/2 часті за кожним.

В обгрунтування вимог посилається на те, що після смерті брата ОСОБА_1М,. який помер 22.09.2014 залишилося спадкове майно у вигляді частки земельної ділянки для будівництва та облуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,10. га (кадастровий номер - :03:016:0062 ) і частка земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0519 га (кадастровий номер- :03:016:0063) що знаходиться в м.Заставна по вул. Прутській, 4. Вказані земельні ділянки, згідно державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯГ № 443433 та серії ЯГ № 443434 перебувають у спільній сумісній власності померлого ОСОБА_1 та ОСОБА_1

Позивач посилається на те, що ОСОБА_1 як учасник спільної сумісної власності, за життя не визнав свою частку у спільній сумісній власності і не виділив її в натурі. Вказане право після його смерті перейшло до його спадкоємців, які відмовились від отримання спадку на його користь.

Позивач зазначає, що бажає отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, у зв"язку із чим звернувся до приватного нотаріуса Заставнівьсокго нотаріального округу ОСОБА_3, проте постановою від 20.04.2015 йому в цьому відмовлено, у зв"язку із тим, що не визначені (не виділені) їх частки.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, обгрунтував його вищенаведеним, просив його задовільнити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, в заяві до суду просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом становлено, що 22.09.2014 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-МИ № 137754 від 23.09.2014 (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_1 відкрилася спадщина до складу якої входить частка земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 9,10 га, кадастровий номер :03:016:0062 і частка земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0519 га, кадастровий номер - :03:016:0063, розташованих в м. Заставна по вул. Прутській,4.

Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 443434 від 09.01.2007 земельна ділянка розміром 0,0519 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства і розташована в м. Заставна по вул. Прутській, 4 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.9).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №443433 від 09.01.2007 земельна ділянка розміром 0,1000 га, яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд , розташована в м. Заставна по вул. Прутській, 4 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.8).

Зазначене також підтверджується копіями витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки (а.с.15-20).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Встановлено, що 20.04.2015 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_3 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,10 га і частку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0519 га.

Постановою приватного нотаріуса Заставнівського районного округу ОСОБА_3 від 20.04.2015 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 9,10 га і частку земельної ділянки для ведення особистого селянсьго господарства площею 0,0519 га, які перебувають у спільній сумісній власності ОСОБА_5 та ОСОБА_1, у зв"язку з тим, що ними не визначені (не виділені) їх частки у спільній сумісній власності (а.с.10).

Статтею 86 ЗК України визначено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Суб'єктами права спільної власності на земельну ділянку можуть бути громадяни та юридичні особи, а також держава, територіальні громади.

Відповідно до положень ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: подружжя; членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; співвласників жилого будинку.

Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом.

Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ст. 368 ЦК України власність двох чи більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із положеннями ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Згідно ч. 2 cт. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Оскільки визначити в позасудовому порядку розмір частки земельної ділянки для співвласників на даний час неможливо із-за смерті ОСОБА_1, який помер 22.09.2014, а нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину лише після визначення в судовому порядку частки померлої особи у спільному сумісному майні, відповідач позов визнав, що відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 86,89 ЗК України, ст. ст. 319, 368, 372,1218,1225,1226, 1297 ЦК України, ст.ст.10, 11, 174, 209, 212-215, 218ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, котрий помер 22.09.2014 у праві власності на спільне майно: земельної ділянки для будівництва житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами площею 0,10 га та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0519 га, яке розташоване в м.Заставна вул. Прутська, 4 Чернівецької області становлять по 1/2 частині.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Пухарєва