Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/5170/16-ц Головуючий у 1-й інст. Шалота К. В.
Категорія 27 Доповідач Коломієць О. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Григорусь Н.Й., Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання: Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «КБ «ПриватБанк» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 10 січня 2017 року

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року Публічне акціонерне товариство «КБ «ПриватБанк» (далі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 08.02.2011 р. між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач отримав кредит у розмірі 2400,00 грн., свої зобов'язання за фактичне використання кредиту належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 30.04.2016 р. утворилась заборгованість у розмірі 14430,71 грн.

З урахуванням зазначеного ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача на користь Банку вказану суму заборгованості за кредитним договором.

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з зустрічними позовними вимогами до ПАТ КБ «ПриватБанк», в яких просив визнати вказаний вище кредитний договір недійсним, оскільки позивач ввів його в оману, не надавши повної інформації щодо послуг.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10 січня 2017 року у задоволенні первісних позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено у зв'язку зі спливом строку позовної давності, в задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні первісних вимог та ухвалити нове - про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Ухвалюючи рішення районний суд не звернув увагу, що згідно кредитного договору ОСОБА_2 було видано картку зі строком дії до січня 2014 року. Отже право вимоги до відповідача щодо повного погашення заборгованості у банка виникло з 01.02.2015 року. З позовом до суду Банк звернувся 13.06.2016 року, тобто в межах строку позовної давності. Таким чином вважає, що висновок суду про відмову у задоволенні позову через сплив позовної давності, початок перебігу якого було визначено судом з дати останнього погашення по кредиту, а саме з 12.03.2013р. є помилковим та суперечить вимогам ч.5 ст. 261 ЦК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом установлено, що 08.02.2011 р. відповідач ОСОБА_2, згідно його заяви про надання кредиту, отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 2400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії договору.

Умови кредитного договору ОСОБА_2 не виконував і станом на 30.04.2016р., згідно наданого Банком розрахунку, утворилася заборгованість у сумі 14430,71 грн., з яких: 608 грн. 42 коп. - заборгованості за кредитом, 9458 грн. 92 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, 3200 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина)та 663 грн. 37 коп. - штраф (процентна складова).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив із того, що останній платіж здійснено відповідачем 12 березня 2013 року, а банк звернувся до суду 08 червня 2016 року, тобто за межами трирічного строку позовної давності, тому дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у зв'язку зі спливом строку позовної давності, про застосування якої заявив відповідач.

Проте такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом вірно визначено правовідносини, що виникли між сторонами і відповідачем рішення суду в цій частині не оскаржується. Рішення суду в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним не оскаржується, тому судом не перевіряється.

Однак, висновок суду про не дотримання строків позовної давності не відповідає обставинам справи.

Так, відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України).

За змістом ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення.

Відповідачем 17 жовтня 2017 року подана заява про застосування строку позовної давності (а.с.96).

Згідно заяви ОСОБА_2 від 08.02.2011 р. (а.с.6) останній погодився, що ця Заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, які затверджені наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року (далі - Умови та Правила), а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Ознайомлення з вказаними документами ОСОБА_2 засвідчив своїм підписом.

Відповідно до п.2.1.1.2.3 Правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено, що картрахунок - це поточний рахунок, на якому враховуються операції по платіжній картці, платіжна картка - це спеціальний платіжній засіб у вигляді емітованої у встановленому законодавством порядку пластикової або іншого виду карточки, яка використовується для ініціалізації переводу коштів з рахунку платника або відповідно банківського рахунку з метою оплати вартості товару або послуг.

Згідно з п. 2.1.1.1 вказаних Умов та Правил, для надання банківських послуг банк відкриває клієнту картрахунок, видає картку.

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий самий строк.

Водночас, із Правил користування платіжною картою вбачається, що строк дії кредитного договору, кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки.

Згідно з пунктом 2.1.1.2.11 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця (включно).

Згідно Довідки про Умови кредитування та п.2.1.1.12.5 Правил користування платіжною картою встановлено, що погашення по Кредиту процентів відбувається щомісячно за попередній місяць, а тіла кредиту - в повному об'ємі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH).

Таким чином, договором передбачено погашення щомісячними періодичними платежами відсотків за користування кредитом та в повному обсязі кредитного ліміту не пізніше закінчення строку дії кредитної картки.

У правовій позиції Верхового Суду України, викладеній у постанові № 6-14цс14 від 19 березня 2014 року зазначено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_2 за договором б/н від 08.02.2011 року була видана картка № НОМЕР_1, зі строком дії до січня 2014 року (а.с.245 том 1).

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.11 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Тобто, термін виконання зобов'язання по сплаті кредиту визначено останнім днем місяця терміну дії платіжної картки - 31 січня 2014 року.

Доказів про видачу платіжної картки із зазначенням другого терміну її дії, відповідачем надано не було. Крім того, останнім не надано в судове засідання для огляду вказану платіжну картку видану 08.02.2011 р.

За правилами ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно із ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання, а тому з 01 лютого 2014 року розпочався строк позовної давності до вимоги про стягнення заборгованості за кредитом.

Останній платіж проведений відповідачем у березні 2013 року в межах строку дії платіжної картки.

Позов подано до суду 13 червня 2016 року, тобто Банк звернувся з позовом до ОСОБА_2 в межах встановленого законом строку позовної давності.

Таким чином, висновок суду про відмову у задоволенні вимог банку через сплив позовної давності, початок перебігу якого було визначено з дати останнього погашення по кредиту, є невірним та суперечить положенням ст. ст. 256, 261, 267 ЦК України.

Разом з тим, колегія суддів дійшла висновку, що наданий банком розрахунок суми заборгованості не узгоджується з вимогами законодавства, оскільки банком було збільшено розмір відсоткової ставки за кредитним договором і нарахування відсотків в даному випадку здійснювалось на тіло кредиту та відсотки.

Сторони погодили відсоткову ставку в розмірі 36 % річних.

Таким чином, заборгованість зі сплати відсотків станом на 30.04.2016 року становить 647 грн. 23 коп. виходячи із розрахунку (608,42 грн. (тіло кредиту) х 36% річних : 365 х 700 днів + 227 грн.17 коп. заборгованість по відсотках).

Згідно з положеннями ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Під час розгляду справи було встановлено, що заборгованість по тілу кредиту та відсотків становить 1255 грн. 65 коп. (608 грн. 42 коп. тіло кредиту + 647 грн. 23 коп. відсотки), проте розмір пені визначено в сумі 3200 грн.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 1300 грн.

З цього приводу є правова позиція Верховного Суду України висловлена у постанові від 03 вересня 2014р. у справі № 6-100цс14, яка в силу ст.360-7 ЦПК має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, суд першої інстанції, зробивши висновки, що не відповідають обставинам справи, неправильно застосувавши норми матеріального права та порушивши норми процесуального права, дійшов помилкового висновку про безпідставність позовних вимог.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового - про часткове задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором станом на 30.04.2016 року в розмірі 3118 грн. 43 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 608 грн. 42 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 647 грн. 23 коп.; заборгованості за пенею в сумі 1300 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та штрафу (процентна складова) - 62 грн. 78 коп.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 625 грн. 34 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 10 січня 2017 року в частині відмови у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення даних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 08.02.2011 року б/н станом на 30.04.2016 року в розмірі 3118 грн. 43 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 608 грн. 42 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 647 грн. 23 коп.; заборгованості за пенею в сумі 1300 грн.; штрафу (фіксована частина) -500 грн. та штрафу (процентна складова) - 62 грн. 78 коп.

У задоволенні решти вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «КБ «ПриватБанк» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 625 грн. 34 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий : Судді :