Ухвала

іменем україни

14 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Ізмайлової Т.Л.,

Кадєтової О.В., Кафідової О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання кредитного договору та іпотечного договору недійсними; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_3, про визнання договору поруки припиненим, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 липня 2016 року,

встановила:

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У квітні 2014 року ОСОБА_5. звернулася з зустрічним позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи: ОСОБА_4,

ОСОБА_5, про визнання кредитного договору та іпотечного договору недійсними.

У травні 2014 року ОСОБА_3 пред'явила зустрічний позов до

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи: ОСОБА_4,

ОСОБА_3, про визнання договору поруки припиненим.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області

від 24 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалю апеляційного суду Одеської області від 14 липня 2016 року, зустрічні позови ОСОБА_3 та ОСОБА_5 залишені без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постановлені в справі ухвали, справу передати до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з одержанням вимог закону.

Залишаючи зустрічні позови ОСОБА_3 та ОСОБА_5 без розгляду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_3 та

ОСОБА_5 не з`явився у судові засідання, призначені на 4 вересня

2014 року та на 24 вересня 2014 року.

Даний висновок відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Згідно із ч. 3 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

За змістом зазначених вище норм правом на залишення заяви без розгляду суд наділений в разі повторної неявки позивача в судове засідання незалежно від причин за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що 21 березня 2014 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

23 квітня 2014 року надійшла зустрічна позовна заява

ОСОБА_5, яка ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 квітня 2014 року об'єднана в одне провадження з позовною заявою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», слухання справи призначено

на 19 травня 2014 року о 10:00 год.

19 травня 2014 року надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 яка ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 травня 2014 року об'єднана в одне провадження з позовною заявою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та зустрічною позовною заявоюОСОБА_5, слухання справи призначено на 13 год. 5 червня 2014 року.

Чергове судове засідання у справі було призначено на 14:00 год.

4 вересня 2014 року.

У зв'язку з неявкою сторін у судове засіданні, призначене на 4 вересня 2016 року, розгляд справи було призначено на 10:00 год. 24 вересня

2014 року.

Встановивши, що позивачі за зустрічними позовами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, а саме 4 вересня 2014 року та 24 вересня 2016 року, не з'явилися в судові засідання, що підтверджено розписками та заявою ОСОБА_6, який представляє інтереси позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а. с. 112,121, 122 т.1), наявними в матеріалах справи.

Разом із тим, до суду не з`явилися, заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не направили, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України є підставою для залишення позову без розгляду.

За змістом ч. 2 ст. 207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ураховуючи наведене, суди дійшли правильного висновку про залишення зустрічних позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розглядубез розгляду з підстав, передбачених ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Посилання заявника на те, що місцевим судом не дотримано порядок повідомлення сторін про день та час розгляду справи спростовуються матері дами справи, оскільки в силу ч. 5 ст. 76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі. Обізнаність представника ОСОБА_6 про день та час розгляду справи саме 4 вересня 2014 року та 24 вересня

2016 року матеріалами справи не спростовується.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних ухвал.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки під час розгляду справи судами не були порушені норми процесуального права, а наведені в скарзі доводи висновків суду не спростовують, тому суд касаційної інстанції згідно п.1 ч.1 ст. 342 ЦПК України не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області

від 24 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області

від 14 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук

Судді:
В.С. Висоцька Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова
О.В. Кафідова