Справа № 646/5375/17
№ провадження 2/646/1767/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2017 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова в складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

за участю секретаря Писаренка Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

ВИРІШИВ:

01 серпня 2017 року Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, звернулося до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування своїх вимог зазначено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, від виховання якого злісно ухиляються. Батько дитини, ОСОБА_4 рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.09.2016 позбавлений батьківських прав. Мати дитини, ОСОБА_1 була засуджена вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.12.2014 за ч.2 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі та відбувала покарання у Надержинщинській виправній колонії Управління в Полтавській області № 65. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.09.2016 опікуном малолітнього ОСОБА_3 було призначено ОСОБА_2 09.06.2017, відповідач ОСОБА_1 звільнилась з місць позбавлення волі, однак не виявила бажання займатися вихованням та розвитком свого сина та надала заяву про відмову від своїх батьківських прав відносно малолітнього сина.

Представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР Рудченко Л.Р. у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1- адвокат Коросташевський М.Н. у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі.

У судове засідання третя особа - ОСОБА_2 не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Червонозаводського районного управління юстиції м. Харкова від 23 грудня 2004 року, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.09.2016, ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав та стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно. Також, зазначеним рішенням призначено опікуном малолітнього ОСОБА_3, тітку, ОСОБА_2 та закріплено за малолітнім ОСОБА_3 право на проживання та користування житлом за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31.01.2017 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання її неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як убачається з матеріалів справи, вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.12.2014, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначено їй покарання у вигляді два роки позбавлення волі.

Відповідно до довідки Надержинщинської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області № 65, відповідач ОСОБА_1 звільнилась з місць позбавлення волі 09.06.2017. Однак, відповідач не виявила бажання займатися вихованням, розвитком, навчанням сина та надала заяву, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олійник Л.М. від 19.06.2017 про відмову від батьківських прав та обов'язків відносно малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконувала та не виконує. Як вже було зазначено, відповідач не проявляла до сина батьківської турботи, не цікавилась та не відвідувала його, не турбувалася про його фізичний і духовний розвиток, аліменти на утримання дитини, призначені рішенням суду не сплачує.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України - право на звернення з позовом про позбавлення батьківських прав має також органи опіки та піклування.

Згідно ст. 164 СК України - батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатково було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради.

Враховуючи вищезазначене та рекомендації Комісії, керуючись ст.ст. 19, 150, 164 Сімейного кодексу України, в інтересах дитини, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно висновку № 445 від 27.07.2017.

У зв'язку з необхідністю визначення статусу малолітнього, враховуючи що відповідач свідомо не займається вихованням дитини, байдуже ставиться до сина, не піклуються про стан його здоров'я, фізичний та духовний розвиток, не бере участі у підготовці дитини до самостійного життя, що є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з п.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640, 00 грн.

Одночасно відповідачу роз'яснюється, що, відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 180 Сімейного кодексу України, ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 5, 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.07 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», Законом України «Про охорону дитинства» від 7.03.2002 р. із змінами, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, судовий збір у розмірі 640 грн. (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Єжов