Справа № 462/5161/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючого судді Румілової Н.М., при секретарі Гули М.І., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5, третьої особи ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_7 районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи ЛКП «Сяйво», ОСОБА_6 про демонтаж самочинного будівництва,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_7 районна адміністрація Львівської міської ради 28.09.2016 року звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9 здійснено будівництво цегляних перегородок на площі коридору загального користування на четвертому поверсі будинку №55 по вул..Широкій у м.Львові. Своїми діями відповідачі чинять перешкоди іншим мешканцям будинку у безперешкодному користуванні приміщенням загального користування. Відповідачі були притягнути до адміністративної відповідальності за самочинно перепланування. Крім того, на міжвідомчій комісії розглядалось питання щодо самочинного будівництва та комісія прийшла до висновку про демонтаж самочинного будівництва та приведення його у попередній стан. Головою ЗРА було винесено розпорядження , яким рекомендовано відповідачам демонтувати цегляну суцільну перегородку довжиною 1,40 м та 2 цегляні перегородки довжиною 1,40 м. з дверними блоками , самочинно влаштовані на площі коридору загального користування під літ.ІІІ на четвертому поверсі біля квартир№37,41,42 у житловому будинку №55 по вул..Широкій у м.Львові. Добровільно розпорядження не виконується. Просить зобовязати відповідачів демонтувати зазначену огорожу.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, підтвердив викладені обставини , також зазначив, що квартира №37 , в якій мешкає відповідачка ОСОБА_9 не приватизована, знаходиться в державній формі власності та користування ним. З цієї підстави саме у ЗРА виникає право на звернення до суду з приводу порушення прав, просив позов задовольнити .

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, зазначила, що будинок №55 по вул..Широкій знаходиться в сумісній власності, відповідач ОСОБА_2 М є власником квартири 41, позивач втручається у права власності, перегородки не можуть вважатися самочинним будівництвом та не потребують дотримання ст.ст.100,152 ЖК, та, крім того, не надано доказів того , що порушуються чиїсь права, ніхто з мешканців з позовом про демонтаж не звертався.

Відповідач ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що вона є власником квартири 42 та близько 8 років тому були встановлені перегородки , будували разом з іншими сусідами. Просила у позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_9 в судове засідання не зявилась, про час та розгляд справи була попереджена належним чином, причина неявки суду невідома.

Третя особа ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та зазначила, що встановлені огорожі перешкоджають мешканцям будинку, а їй - у доступі до електричного щитка та до підвалу. Просила задовольнити вимоги.

Третя особа ЛКП «Сяйво» ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, зазначила, що були звернення скарги мешканців будинку на встановлення огорож в коридорі будинку, у звязку з чим здійснювались виходи для обстеження та попередження про усунення перешкод. Просила позов задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 144. Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, відповідач ОСОБА_8 є власником квартири 42 зазначеного будинку, відповідач ОСОБА_9 основний наймач квартири 37 зазначеного будинку.

Відповідачами не заперечувалось, що цегляна перегородка довжиною 1,40 м та 2 цегляні перегородки довжиною 1,40 м. з дверними блоками , самочинно ними влаштовані на площі коридору загального користування під літ.ІІІ на четвертому поверсі біля квартир№37,41,42 у житловому будинку №55 по вул. Широкій у м. Львові.

Відповідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав".

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування майном.

Суд вважає, що позовні вимоги ЗРА обґрунтовані, оскільки місцева державна адміністрація , як власник житлового фонду, на якого законом покладено здійснення контролю за використанням останнього, має право звертатися до суду за захистом порушеного права.

З пояснень представника позивача, третіх осіб вбачається, що відповідачі чинять перешкоди у користуванні житлом, їх права власника порушуються та потребують захисту у відповідності до вимог 391 ЦК.

Судом встановлено, що відповідачам 10.06.2016 головою ЗРА було винесено розпорядження, яким рекомендовано демонтувати цегляну суцільну перегородку довжиною 1,40 м та 2 цегляні перегородки довжиною 1,40 м. з дверними блоками, самочинно влаштовані на площі коридору загального користування під літ.ІІІ на четвертому поверсі біля квартир№37,41,42 у житловому будинку №55 по вул. Широкій у м.Львові.

З метою добровільного виконання зазначеного розпорядження ЛКП «Сяйво» 12.07.2016 року та 19.07.2016 року направляло попередження про добровільно виконання вимог розпорядження. Однак добровільно огорожі не демонтовані.

Суд вважає, що відповідачі, як власники самочинно встановлених огорож, зобовязані їх демонтувати. Заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209,212-215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_7 районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи ЛКП «Сяйво», ОСОБА_6 про демонтаж про демонтаж огорож, самочинно встановлених, задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9 демонтувати цегляну суцільну перегородку довжиною 1,40 м та 2 цегляні перегородки довжиною 1,40 м. з дверними блоками, самочинно влаштовані на площі коридору загального користування під літ.ІІІ на четвертому поверсі біля квартир №37,41,42 у житловому будинку №55 по вул. Широкій у м.Львові.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів, з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення- протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Н.М.Румілова