АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4014/17 Головуючий 1 інст. Шмадченко С.І.
Категорія: право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» червня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Бровченка І.О., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Каюкова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення власникові перешкод у користуванні майном шляхом виселення,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення власникові перешкод у користуванні майном шляхом виселення, в якому просила усунути їй, як власнику квартири № 62 в будинку № 20 по майдану Конституції в м. Харкові перешкоди у користуванні квартирою шляхом виселення з неї ОСОБА_2, ОСОБА_3, інших осіб, що проживають в ній з їхнього дозволу чи згоди або без такого дозволу (згоди), а також звільнення квартири від їхніх речей та майна.

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі та просила зупинити провадження у справі. При цьому посилалася на те, що без розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_5 про визнання угод недійсними неможливо розглянути справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення власникові перешкод у користуванні майном шляхом виселення.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2017 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 640/3418/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи-Безпалий Ю.О., приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_5 про визнання угод недійсними.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому посилалася на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм процесуального права. Вважала, що підстав для зупинення провадження у справі не було.

До суду апеляційної інстанції особи, які беруть участь у справі не зявилися, хоча повідомлялися про час і місце розгляду справи.

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з положень частини 2 статті 305 ЦПК України, а також того, що справа по суті не розглядається, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності не з'явившихся осіб.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу суду скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що без вирішення справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_5 про визнання угод недійсними неможливо розглянути цю справу.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Пунктом 4 частини 1 статті 201 ЦПК України передбачено, що суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Пунктом 33 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснено, що суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини 1 статті 201 ЦК України неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення власникові перешкод у користуванні майном шляхом виселення, в якому просила усунути їй, як власнику квартири № 62 в будинку № 20 по майдану Конституції в м. Харкові перешкоди у користуванні квартирою шляхом виселення з неї ОСОБА_2, ОСОБА_3, інших осіб, що проживають в ній з їхнього дозволу чи згоди або без такого дозволу (згоди), а також звільнення квартири від їхніх речей та майна. Предметом позову в цій справі є правовідносини, повязані з захистом права власності.

В справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_5 про визнання угод недійсними, яку необхідно розглянути на думку ОСОБА_2 першочергово, предметом позову є договірні правовідносини, які виникли з договору позики.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що до набрання чинності рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_5 про визнання угод недійсними,які будуть мати преюдиціальне значення для цієї справи, зазначену справу розглянути неможливо.

Із змісту статті 201 ЦПК України вбачається, що зупинення провадження у справі має на меті полегшити доказову діяльність осіб, які беруть участь у справі, в силу так званих преюдиціальних фактів.

При цьому слід зазначити, що відповідно до частини 3, 4 статті 61 ЦПК України тільки ті обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі не доказуються при розгляді інших справ, якщо у справах приймають участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Проте, із вказаної справи, на яку посилається ОСОБА_2, неможливо зазначити, що субєктний склад тотожній або існує тісний матеріально-правовий зв'язок між справами або обставини, які будуть встановлені судом в результаті вирішення справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи -ОСОБА_4, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_5 про визнання угод недійснимиможуть вплинути на вирішення цієї справи.

Із клопотання про зупинення провадження у справі також не вказано, які факти, що мають в подальшому розцінюватися як преюдиціальні, повинен встановити суд при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи-Безпалий Ю.О., приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_5 про визнання угод недійсними.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвненції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Як вбачається з матеріалів справи у провадженні суду справа знаходиться з 11 жовтня 2016 року і до теперішнього часу не розглянута.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції на зазначене та вимоги закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку щодо зупинення провадження справі.

Оскільки порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.4 ч.2 ст.307, п.4 ч.1 ст.311, ст.313, п.2 ч.1.ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2017 року скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню.

Головуючий суддя Судді колегії