Справа № 189/818/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.06.2017 року смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чорної О.В., за участі секретаря судового засідання Мотовілова М.О., заявниці ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Покровський районний відділ ДРАЦ ГТУЮ в Дніпропетровській області про встановлення факту народження дитини,-

В С Т А Н О В И В:

13.06.2017 року заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, у якій зазначила, що до 05.06.2017 року постійно мешкала в м. Донецьку Донецької області, Україна.

До 27.02.2017 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2. Шлюб розірвано відповідно до рішення Дзержинського міського суду Донецької області, від 27.02.2017 року.

13.04.2017 року в центральній міській комунальній лікарні № 9 в м. Донецьку, на території, яка не контролюється органами державної влади України, заявниця народила сина. Виїхати для народження дитини за межі тимчасово окупованої території можливості не мала, як через відсутність перепустки для перетинання лінії розмежування, так і через тяжке протікання вагітності. Крім того, пологи були швидкоплинними, заявниця ледве встигла дістатися найближчого пологового будинку. Після оформлення перепустки вона з дитиною виїхали за межі тимчасово окупованої території України, стали проживати та зареєструвалася як внутрішньо переміщена особа в смт Покровське Покровського району Дніпропетровської області.

08.06.2017 року заявниця звернулася до Покровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Дніпропетровській області для реєстрації факту народження дитини органами державної влади України, проте в реєстрації народження було письмово відмовлено, на тій підставі, що відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація проводиться на підставі визначених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя, документів, що підтверджують факт народження.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, отже, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або такими посадовими особами є не дійсним та не створюють юридичних наслідків (згідно відмови заінтересованої особи від 09.06.2017 р.№ 827/14.40-184).

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання зявилася, надала суду пояснення про місце, час та обставини народження дитини, а саме, сина ОСОБА_3.

Представник зацікавленої особи - Покровський районний відділ ДРАЦ ГТУЮ в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено, надав суду заяву про розгляд заяви у його відсутності, проти задоволення не заперечує.

Суд, приходить до висновку, що заява про встановлення факту народження дитини підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Суд встановив, що відповідно до паспорту серії ЕН № 526655 виданий Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 18.08.2006 року зареєстрованої в Ленінському районі АДРЕСА_1, громадянка ОСОБА_1 являється громадянином України.

В судовому засіданні заявниця пояснила, що народила сина, ОСОБА_4 13 квітня 2017 року у міській лікарні № 9 міста Донецька Донецької області шляхом кесаревого розтину.

Надала суду медичне свідоцтво про народження № 263 від 13.0.2017 року для огляду, копія знаходиться в матеріалах справи, яке видане даною лікарнею.

Надане заявником медичне свідоцтво про народження, видане медичним закладом - Комунальним закладом «Міська лікарня, розташованим на тимчасово неконтрольованій території. Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 р. була прийнята постанова № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», пунктом 3 якої встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації мають забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Наразі, суд не може прийняти дану довідку як таку, що має юридичну силу згідно ст. 9 Закону України ««Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», однак суд вважає встановленим факт народження дитини, яке відбулося у місті Донецьку, в лікарні № 9, породілля ОСОБА_1, народжена дитина хлопчик вагою 3500,00 грамів, 56 см.

Заявниця в суді також пояснила, що хоче встановити факт народження своєї дитини, щоб вона була громадянином України і користувалася всіма правами громадянина України.

Приписами п.7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації народження дитини.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, що надасть заявниці можливість отримати свідоцтво про народження дитини, видане відповідним державним органом України.

Керуючись ст. 15,30,60 ,62,215-218,257-1 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Встановити факт народження у громадянки ОСОБА_5 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, та громадянина України ОСОБА_2, сина ОСОБА_4, що народився 13.04.2017 року в м. Донецьк, донецької області, Україна.

Відповідно до вимог ч. 4, 5 ст. 257-1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення шляхом його невідкладного направлення до Покровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для державної реєстрації народження ОСОБА_4, який народився 13.04.2017 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Покровський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя: О.В. Чорна