СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр.№4-с/759/148/17
ун.№2-7078/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суду міста Києвау складі:

головуючого судді - Войтенко Ю.В.,

за участі секретаря - Самчик І.М.,

розглянувши скаргу представника Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» - Кононенка Дениса Альбертовича, заінтересована особа: ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чижика Андрія Павловича,

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «РОДОВІД БАНК» - Кононенко Д.А. звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконними дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чижика А.П. по виконавчому провадженню № 52296747 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.12.2016 р. та скасувати постанову старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чижика А.П. по виконавчому провадженню № 52296747 від 22.12.2016 р. про повернення виконавчого документа стягувачу.

В скарзі представник скаржника зазначає, що на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20.03.2012 року був виданий виконавчий лист. АТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої було відкрито виконавче провадження № 52296747 з примусового виконання виконавчого листа. 20.02.2017 р. АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.12.2016 р., яка винесена старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чижиком А.П. Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з тим, що неможливо встановити особу боржника за місцем проживання боржника, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення в рахунок погашення боргу. АТ «РОДОВІД БАНК» вважає, що старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чижиком А.П. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з порушенням норм матеріального права, та має бути скасованим, у зв'язку з чим звернувся до суду з даною скаргою.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати скаргу за його відсутності (а.с.112).

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про його час і місце повідомлений належним чином. (а.с. ).

ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, до суду повертаються судові повістки з позначкою поштового відділення "за закінченням встановленого строку зберігання".

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Державний виконавець, відповідно до вимог ч. 1. ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст. 11 цього Закону).

У відповідності до ч.1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Тобто, предметом судового розгляду згідно Розділу VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» є рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

У відповідності до ст. 387 ЦПК України, за результатами скарги учасника виконавчого провадження, поданої в порядку ст. 383 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимоги заявника та усунути порушення.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 березня 2012 року з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 солідарно стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 575 411 грн. 35 коп. (а.с. 92-93).

На виконання даного рішення АТ «РОДОВІД БАНК» було видано виконавчий лист (а.с. 97).

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чижика А.П. від 22.12.2016 р., виконавчий лист №2/2608/1626/12 від 25.07.2012 р. повернутий стягувачеві, у зв'язку із тим, що неможливо встановити особу боржника та місце проживання боржника, у боржника відсутнє майно на яке може бути звернуто стягнення в рахунок погашення боргу (а.с. 109-110).

Копію постанову про повернення виконавчого документа скаржник отримав 20.02.2017 року (а.с. 108).

Згідно з ч.1 1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вжити передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. А відповідно до частини 2 цієї статті, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

В частині 4 цієї ж норми Закону передбачено, що про повернення стягувачеві виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Однак, під час розгляду скарги державним виконавцем не були надані суду докази виконання вимог вищевказаних норм та з'ясування місця проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Так, в постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві відсутнє посилання на докази про те, що державним виконавцем були вжиті заходи для розшукання боржника, тощо.

Вказані обставини свідчать про неналежне виконання державним виконавцем покладених на нього обов'язків, у той час як статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено обов'язки державного виконавця, зокрема:

- проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

- з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

- безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища;

- накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

- викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ;

- накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

- вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

- у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

- здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України" (Заява N 40450/04) Суд повторює, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Таким чином, на підставі викладеного, скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 124 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 11, 18, 19, 49, 51, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 14, 209-210, 223, 293, 294, 383, 387 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу представника Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» - Кононенка Дениса Альбертовича, заінтересована особа: ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чижика Андрія Павловича - задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чижика А.П. по виконавчому провадженню № 52296747 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.12.2016 р.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чижика А.П. по виконавчому провадженню № 52296747 від 22.12.2016 р. про повернення виконавчого документа стягувачу

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Войтенко