Справа № 524/6223/17
Провадження №2/524/2462/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі головуючого - судді - Нестеренка С.Г., при секретарі Бельченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Зазначав, що 25 серпня 2015 року на підставі укладеного договору позики з відповідачем, надав останньому у борг 44191,09 грн., що є еквівалентом 2000 дол. США (станом на день укладення договору) терміном до 25 грудня 2016 року в національній валюті гривні в розмірі, що є еквівалентом 2000 дол. США., зі сплатою відсотків у розмірі 18 % річних від суми позики та пені в розмірі 1 % від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення. У вказаний в договорі строк відповідач кошти не повернув і на прохання про повернення коштів не реагує.

Просив стягнути на свою користь з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 194941,18 грн.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, позов підтримав, просив задовольнити посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві, про що подав заяву.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув повторно, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляв.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду і якості. Договір позики є укладеним у момент передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У ч.1 ст. 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадку, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором.

Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 02 липня 2014 року при розгляді цивільної справи №6-79цс14, - відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобовязанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Отже за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Судом достовірно встановлено, що 25 серпня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_2 взяв у позику у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 44191,09 грн. Дана обставина постає з пояснень позивача у позовній заяві та підтверджується договором позики, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.8).

З наведеного договору постає, що ОСОБА_2 взяв кошти в сумі 44191,09 грн., що є еквівалентом 2000 дол. США (станом на день укладення договору) терміном до 25 грудня 2016 року в національній валюті гривні в розмірі, що є еквівалентом 2000 дол. США., зі сплатою відсотків у розмірі 18 % річних від суми позики та пені в розмірі 1 % від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення.

Станом на день розгляду справи відповідач фактично не повернув позивачеві взяті в останнього кошти, що підтверджується розрахунком заборгованості, загальний розмір якої станом на 29 серпня 2017 року становить 194941,18 грн., з них: - сума позики 51031,52 грн., що є еквівалентом 2000 дол. США; - проценти за позикою 720,03 дол. США (відповідно до офіційного курсу Національного банку України гривні до доларів США еквівалентно 18372,11 грн. встановленого станом на 29 серпня 2017 року - 18372,11 грн.).

Відповідач не подав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом вказаних обставин та позову.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики у розмірі 194941,18 грн. та кошти у повернення сплаченого судового збору в розмірі 1949,41 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 14, 15, 16, 525, 526, 625, 1046 - 1051 ЦК України, ст.ст. 14, 57 59, 208, 209, 212 215, 218, 223 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики у розмірі 194941,18 грн. та кошти у повернення сплаченого судового збору в розмірі 1949,41 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення упродовж десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу упродовж десяти днів з дня отримання копії цього рішення після розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним Судом Полтавської області.

Суддя: