Справа № 438/435/17
Номер провадження 2/438/330/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 червня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Гадубяк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання дружини та сина, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Борислав, на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ? частки від його заробітку (доходу), щомісячно, з дати звернення в суд і до досягнення повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її користь кошти на її утримання в розмірі 800 грн. щомісячно з дати звернення в суд і до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Свої вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 В даному шлюбі народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач не цікавиться життям та здоров'ям сина, а його матеріальна допомога є незначною, фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивачу самій важко утримувати сина, а відповідач працює і має регулярний дохід, тому спроможний утримувати свого малолітнього сина. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку та їй одній важко утримувати сина, який з кожним днем зростає і потребує все більших коштів на утримання, тому змушена звернутись до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, подавши у суд заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, подавши у суд заяву, в якій позовні вимоги позивача до нього визнав повністю та не заперечує щодо їх задоволення.

Оглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких підстав.

Як встановлено, відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 від 30 серпня 2016 року. Син сторін ОСОБА_3 проживає та перебуває на утриманні матері - позивача ОСОБА_1, про що свідчить довідка про склад сім»ї від 10 травня 2017 року, видана ПП «Борислав-Комфорт». Відповідач ОСОБА_2 не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку.

Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України), а також справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст. 7 СК України).

Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Крім цього, ст.75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, та згідно ч.6 ст.84 СК України - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

На даний час син сторін ОСОБА_3 проживає з матір`ю та потребує фінансової підтримки з боку батька. Крім цього, матеріальної допомоги потребує і позивач ОСОБА_1 як мати малолітнього сина сторін, який проживає з нею. Відповідач ОСОБА_2 працює та має змогу утримувати свого сина та дружину до досягнення сином сторін трирічного віку.

Відтак суд враховуючи реальну потребу позивача у матеріальній допомозі на утримання малолітнього сина, а також на її утримання вважає, що визнання відповідачем ОСОБА_2 позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 75, 84, 180 -182, 184 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, ч.4 ст.174, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Борислав, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 19 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 800 гривень до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в дохід держави 1280 гривень 00 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області.

Головуючий: суддя А.Т. Слиш