Справа № 390/2074/17
Провадження №2-о/390/68/17
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

"17" листопада 2017 р. Суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Терещенко Д.В., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_2, про встановлення факту родинного звязку,

встановив :

15.11.2017 р. до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшла заява ОСОБА_1, заінтересована особа: приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_2, про встановлення факту родинного звязку.

Частиною 1 ст.234 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В ч.ч. 3,4 ст.235 ЦПК України зазначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Частиною 5 ст.119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст.1, ч.ч. 1, 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 2 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що платником судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про судовий збір»).

Пунктами 26,27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору. Судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу Державної казначейської служби України за місцем знаходження суду, який розглядає справу. Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху.

З заяви та доданих до неї матеріалів слідує, що заявником є ОСОБА_1, проте платником судового забору, відповідно до долученої квитанції є ОСОБА_3, зазначене є порушенням ст.2 Закону України «Про судовий збір», яка встановлює, що платником судового збору є громадяни України, які звертаються до суду. Також зазначена квитанція не містить відомості про те, за яку саме заяву сплачується судовий збір. У звязку з зазначеним суд позбавлений можливості перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, а тому заява вважається такою, що подана з порушенням ч.5 ст.119 ЦПК України, а саме до неї не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за подання саме цієї заяви.

Крім того, згідно із ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Отже, положення ч.2 ст.120 ЦПК України не поширюються на категорію справ про встановлення юридичного факту, а тому заявник не позбавлений обовязку додати до позовної заяви копії всіх документів, що додаються до заяви, відповідно до кількості заінтересованих осіб.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що згідно із п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі.

Відповідно до вимог ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_2, про встановлення факту родинного звязку - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність у строк не більше 5 днів з дня отримання ухвали усунути недоліки поданої заяви, шляхом подання до суду належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі, а саме: платіжне доручення чи/або квитанцію установи банку яка, містить відомості про платника судового збору - особу, яка звертається до суду (в разі наявності у ОСОБА_3 повноважень на здійснення представництва ОСОБА_1 документи, що посвідчують вказані повноваження), та те, за яку саме заяву сплачується судовий збір, а також копії всіх документів, що додаються до заяви, для заінтересованої особи.

Розяснити ОСОБА_1, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо сплати судового збору у встановлений законом строк і порядок, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя