Справа № 323/1778/16-ц
№ провадження 2/323/720/17
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

14.11.2017 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Плечищевої О.В., при секретарі Якуніній О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до Татяненко ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ :

06 травня 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість по кредитному договору у розмірі 302628,04 грн та судові витрати у вигляді судового збору, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та відповідач уклали кредитний договір № ZPN0GK від 19.08.2008 року, за яким позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 20766,29 (Долар США) на термін до 19.08.2018 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № ZPN0GK.

Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 07.04.2016 року має заборгованість 11661,97 (Долар США), яка складається з наступного:

- 9765,58 (Долар США) - заборгованість за кредитом;

- 1082,14 (Долар США) - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 132,29 (Долар США)- заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 117,45 (Долар США) - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

а також штрафи відповідно до договору:

- 9,63 (Долар США) - штраф (фіксована частина);

- 554,87 (Долар США) - штраф (процентна складова).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прохає стягнути з відповідача вищевказану заборгованість в сумі 11661, 97 (долар США), що за курсом НБУ від 07.04.2016 року складає 302628, 04 грн. та судові витрати у вигляді судового збору.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, судовою повісткою з повідомленням, однак представник відповідача надав до суду судові дебати, в яких прохав у задоволені позовної заяв відмовити повністю, так як ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не є належним позивачем.

Суд, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про відсутність підстав для задоволення позову з наступних підстав.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, щокожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивач та відповідач уклали кредитний договір № ZPN0GK від 19.08.2008 року (а.с.9-11), за яким відповідач отримав кредит у розмірі 20766,29 (Долар США) на термін до 19.08.2018 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Також, судом встановлено, що 15 вересня 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (Клієнт) та ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» (Фактор) було укладено Договір факторингу № 1 (а.с. 120-122), за яким Клієнт зобовязується відступити Факторові у повному обсязі права вимоги до боржників, що випливають з Договорів, перелік яких визначено у Додатку № 1 до цього договору. За цим договором Клієнтом здійснюється відступлення прав вимоги на отримання на свою користь від Боржників платежів по кредиту, відсоткам, комісіям, винагородам, інших платежів, неустойки (штрафу, пені), які існують у Клієнта відповідно до умов Договорів на дату укладення цього договору згідно з Розрахунком (Додаток № 1 до цього договору).

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тому, в разі заміни кредитора у зобов'язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов'язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст

зобов'язання, тобто обсяг прав та обов'язків його сторін залишається незмінним. Отже, виходячи із загальних правил та положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора.

Однак, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підтвердження права вимоги за зобовязанням, а саме кредитним договором № ZPN0GK від 19.08.2008 року, в якості доказу надав суду Договір № 1.07 надання послуг (аутсорсинг) від 01.11.2007 р., що укладений між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», на підставі якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надає у розпорядження ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» своїх співробітників для надання послуг ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК».

Аутсорсинг - передача компанією частини її завдань або процесів стороннім виконавцям на умовах субпідряду, тобто це угода, за якою робота виконується людьми з зовнішньої компанії.

У відповідності до ст. 30 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно ст. 124 Конституції України та ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Сторонами вважаються особи, які є учасниками спірного матеріального правовідношення. Спором визнаються будь-які непорозуміння між субєктами права і достатньою підставою для вступу у процес і набуття правового статусу позивача є субєктивна впевненість, що права особи порушені, оспорені чи невизнані.

Наявність чи відсутність між сторонами правовідносин, суд вирішує під час ухвалення рішення, зокрема, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин (п. 3 ч. 1 ст. 214 ЦПК).

З огляду на викладені правові норми, позивач це особа, на захист прав та інтересів якої відкрито провадження у справі. З цього випливає, що позовна заява подається для захисту порушених прав, а саме порушення в часі повинно існувати до відкриття провадження у справі.

Таким чином, зважаючи на обставини справи та викладені правові норми, що внаслідок відступлення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» права вимоги ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_2, між Позивачем та Відповідачем відсутні будь-які правовідносини, а тому права ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не порушені, а ті права, які порушені, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не належать.

А укладений 01 листопада 2007 року Договір № 1.07 надання послуг (аутсорсинг) між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», лише делегує право представництва інтересів ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», а не заміну сторони у зобовязанні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 31, 60, 88, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України,ст.ст. 512, 514 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволені позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до Татяненко ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : О.В.Плечищева