АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Перепелюк І.Б.

секретар Андрушків С.П.

за участю: ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 4 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вказував на те, що 5 грудня 2015 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки ,,Тойота, реєстраційний номер НОМЕР_1, у с. Мамаївці Кіцманського району здійснив на нього наїзд на пішохідному переході, внаслідок чого він отримав тяжкі тілесні ушкодження.

У звязку з отриманими тілесними ушкодженнями він перебував на стаціонарному лікуванні з 5 грудня 2015 року по 28 грудня 2015 року, а після цього проходить амбулаторне лікування.

На придбання лікарських препаратів, необхідних для його лікування, ним витрачено 2778 грн 32 коп.

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

справа №718/1725/16-ц головуючий у І-й інстанції Олексюк Т.І.

провадження 22-ц/794/702/17 суддя-доповідач: ОСОБА_4Ф

категорія:30

Також вважав, що за період з 5 грудня 2015 року по 30 травня 2016 року, тобто з моменту ДТП до встановлення йому І групи інвалідності, відповідач зобовязаний відшкодувати йому дохід в розмірі 6962 грн, втрачений внаслідок втрати працездатності.

Крім того, внаслідок протиправних дій відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у звязку з ушкодженням його здоровя. Моральну шкоду він оцінює у 100000 грн.

Посилаючись на ці обставини, просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь витрати на лікування в розмірі 2778 грн 32 коп, дохід в розмірі 6962 грн, втрачений внаслідок втрати працездатності, та моральну шкоду в розмірі 100000 грн.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 4 травня 2017 року позов задоволено частково:стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3матеріальну шкоду в розмірі 2328 грн 32 коп, дохід в розмірі 6962 грн, втрачений внаслідок втрати працездатності за період з 5 грудня 2015 року по 30 травня 2016 року, та моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3просить рішення суду в частині стягнення моральної шкоди змінити, збільшивши суму відшкодування моральної шкоди до 100000 грн.

Вважає, що суд не в повній мірі врахував вимоги ст.23 ЦК України щодо визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення судув частині стягнення матеріальної шкоди скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цієї вимоги, а в частині відшкодування моральної шкоди просить рішення змінити, зменшивши розмір грошового відшкодування моральної шкоди.

Посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а рішення суду в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає змініз таких підстав.

Судом встановлено, що 5 грудня 2015 року відповідач ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки ,,Тойота, реєстраційний номер НОМЕР_1, у с.Мамаївці Кіцманського району на пішохідному переході здійснив наїзд на позивача ОСОБА_3, внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, а саме: лінійний перелом склепіння з переходом на основу черепа, внутрішню гематому, забій головного мозку середньої важкості, відкритий перелом обох кісток лівої гомілки, забій лівої китиці, садна на голові.

Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 21 лютого 2017 року, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді 3-х років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України..

У звязку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_3з 5 грудня 2015 року по 28 грудня 2015 року перебував на стаціонарному лікуванні в Чернівецькій обласній комунальній установі ,,Лікарня швидкої медичної допомоги.

З довідки до акта огляду МСЕК від 30 травня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 встановлено І групу інвалідності до 1 червня 2017 року і він потребує постійної сторонньої допомоги (а.с.20).

З 5 лютого 2016 року по 1 серпня 2016 року, тобто за час амбулаторного лікування, ОСОБА_3 витратив на придбання ліків 3775 грн 84 коп (935,91 + 139,5 + 50,8 + 268,43 + 487,95 + 47,11 + 149,05 + 49,25 +49,35 + 353,02 + 310,2 + 374,58 + 193,95 + 366,74), що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.17-19).

Відповідачем добровільно відшкодовано позивачу витрати на лікування за зазначений період в розмірі 2500 грн, зокрема 12 лютого 2016 року 500 грн, 29 квітня 2016 року 2000 грн, про що зазначено позивачем на копіях квитанцій, доданих до позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Отже, розмір витрат на лікування, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становить 1275 грн 84 коп (3775,84 - 2500=1275,84).

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що ним в повному обсязі відшкодовано позивачу витрати на лікування, однак на підтвердження цих доводів не надав суду належних і допустимих доказів.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Необґрунтованим є доводи апелянта ОСОБА_3 щодо збільшення розміру грошового відшкодування моральної шкоди.

Водночас колегія суддів погоджується з доводами апелянта ОСОБА_1 про зменшення розміру грошового відшкодування моральної шкоди.

За змістом ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Пленум Верховного Суду України у п.9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розяснив судам, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер вчиненого відповідачем правопорушення, глибину фізичних та моральних страждань позивача, вимоги розумності та справедливості, а саме те, що відповідач є інвалідом ІІ групи, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей.

За таких обставин колегія вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру матеріальної та моральної шкоди відповідно до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 4 травня 2017 року в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3матеріальну шкоду в розмірі 1275 грн 84 коп та моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: