справа № 399/380/17
провадження № 2/399/222/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Шуліки О.О., за участю секретаря судових засідань Рясної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_3, зареєстрований 17 серпня 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 643. Місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити з нею. Стягувати з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Свої вимоги мотивувала тим, що 17 серпня 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 643 між нею та відповідачем ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб. Сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. З березня 2016 року відповідач почав вести спосіб життя, не в інтересах їхньої сім'ї. ніяким чином не звертає уваги на потреби сім'ї. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стало відсутність взаєморозуміння. Спору про поділ майна вони з відповідачем не мають. Зазначила, що син проживає разом з нею, вона власними силами доглядає та виховує сина, а також виконує всі інші обов'язки, покладені на неї законом необхідні для належного розвитку дитини.

Вказала, що з лютого 2017 року відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Крім того, на даний час відповідач офіційно працевлаштований у Кременчуцькому лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Черкаситрансгаз» район публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (ідентифікаційний код 04694614, юридична адреса: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Піщане), на посаді оператора ГРС Павлиш, має постійну, стабільну заробітну плату. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов'язку щодо утримання сина, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому вона бажає отримувати аліменти дитини за рішенням суду відповідно до діючого законодавства. З урахуванням вищевикладеного, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Фєдосєєв Д.О. в судове засідання не з'явились, але завчасно надали суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять справу розглянути за їх відсутності. В заяві зазначили, що просять не стягувати судовий збір з відповідача та залишити набуте у шлюбі прізвище «ОСОБА_3».

Відповідач в судове засідання не з'явився, але завчасно надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги позивача визнав та просив справу розглядати у його відсутність.

Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено , що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням викладеного, суд розглядає цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 17 серпня 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 643, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2.

Сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3.

Подружжя з березня 2016 не підтримує шлюбних відносин і спільного господарства не ведуть.

Спільне життя сторін не склалося в зв'язку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя, відсутності загальних інтересів.

Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні.

Спору про розподіл спільного нажитого майна між сторонами немає.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «ОСОБА_3».

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачено, що одним із способів виконання батьками обов'язку з утримання дитини є сплата аліментів, розмір яких визначається судом у виді частки від заробітку (доходу) матері чи батька, яка буде стягуватися.

Судом не встановлена наявність істотних обставин, які б унеможливлювали надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини.

Отже між сторонами в справі виникли та існують правовідносини, щодо реалізації батьківських обов'язків з утримання своєї неповнолітньої дитини.

За таких обставин суд приходить до висновку, що має місце порушення права неповнолітніх дітей на отримання належної матеріальної допомоги від батька, оскільки батько зобов'язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Так, відповідно до абз.1, 4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при вирішенні справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, №3 від 15.05.2006р., ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче провадження, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом та максимальний розмір аліментів, що підлягатимуть стягненню з боржника, не може перевищувати 50% заробітної плати цієї особи.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та правомірними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212,213,214, 215 ЦПК України, ст. ст. 105, 110-115, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України , суд, -

В И Р І ШИ В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 17 серпня 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за актовим записом № 643 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище - «ОСОБА_3».

Місце проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити з матір'ю ОСОБА_2.

Починаючи з 12.05.2017 року стягувати аліменти з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серія НОМЕР_4 виданий Онуфріївським РВ УМВС України в Кіровоградській області, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, працює на посаді оператора ГРС Павлиш, у Кременчуцькому лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Черкаситрансгаз» район публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (ідентифікаційний код 04694614, юридична адреса: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Піщане), зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття на користь матері дитини ОСОБА_2.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя: Шуліка О.О.