Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до комунального закладу «Херсонський обласний центр медико-соціальної експертизи» Херсонської обласної ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 9 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 19 липня 2016 року,

встановила:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом до комунального закладу «Херсонський обласний центр медико-соціальної експертизи» Херсонської обласної ради (далі - КЗ «Херсонський ОЦ МСЕК»), посилаючись на те, що з 20 жовтня 2010 року по 5 квітня 2012 року

КЗ «Херсонський ОЦМСЕ» протиправно відмовляв йому у встановленні причини захворювання, пов'язаного із виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, що спричинило йому матеріальну шкоду, яка виразилася у недоотриманні пенсії та інших виплат, передбачених законом та позбавило його можливості користуватися пільгами та перевагами для інвалідів війни, встановлених чинним законодавством.

Зазначав, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, яка пов'язана з перенесеними душевними стражданнями, приниженням, хвилюванням його близьких, втратою життєвих зв'язків.

Ураховуючи наведене та уточнення позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі

112 448,63 грн, що визначена відповідно до індексу інфляції, 3% річних від простроченої суми в розмірі 7 389 грн, та 500 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області

від 9 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 19 липня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно п. 3, 12, 17, 23-25 Положення Про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 3 грудня 2009 року (далі - Положення) медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм.

Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Причинний зв'язок інвалідності колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті або з виконанням ними інших обов'язків військової служби встановлюється на підставі документів, виданих військово-лікувальними закладами, а також інших документів, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання).

У разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або інвалід має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров'я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров'я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення.

За положеннями ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно застосував положення ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 1317 від

3 грудня 2009 року, на підставі наданих сторонами доказів, яким дав оцінку відповідно до ст. 212 ЦПК України, встановив фактичні обставини справи та прийшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Позивачем не доведено завдану йому матеріальну та моральну шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв'язок між ними.

Установлено, що 30 травня 2000 року ОСОБА_4 вперше було встановлена 2 група інвалідності від загального захворювання на 1 рік. У подальшому в залежності від стану здоров'я ОСОБА_4 встановлювалася ІІ або І групи інвалідності за загальним захворюванням. В період з 30 травня 2000 року до 20 жовтня 2010 року ОСОБА_4 до МСЕК з питання зміни причини захворювання не звертався.

30 березня 2012 року на черговому переогляді ОСОБА_4 поданий витяг із протоколу засідання Центральної військо-лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм від 19 березня 2012 року, відповідно до якого захворювання рядового

ОСОБА_4 пов'язане з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де відбувалися військові дії. На підставі даного документу Херсонською МСЕК, змінено ОСОБА_4 причину інвалідності із загального захворювання на захворювання, пов'язане з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де відбувалися військові дії.

Жодне рішення комісії про встановлення інвалідності та визначення причин інвалідності ОСОБА_4 не оскаржено.

За результатами перевірки порушення законодавства про охорону здоров'я посадовими особами медико-соціальної експертної комісії Херсонської області, проведеної прокурором, не виявлено порушень при визначенні та встановленні позивачеві групи інвалідності та її причин.

Доводи касаційної скарги висновки суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 9 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 19 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

О.В.Умнова