Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/444/17

08 червня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Битківського Л.М.,

з участю секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с. Старуня в особі Старунської сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до територіальної громади с. Старуня в особі Старунської сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно. Зокрема просить встановити факт належності покійному батькові свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане на ім'я ОСОБА_2. Також просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в АДРЕСА_1

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивача ОСОБА_3, який постійно проживав в АДРЕСА_1 Даний житловий будинок після смерті матері на підставі її заповіту вони разом із братом отримали у спадщину в рівних частинах. Оскільки брат ОСОБА_2 не був одруженим та не мав дітей, то він залишився проживати в батьківському будинку та прийняв спадщину, хоча належно не оформив спадкові права. Позивач наміру вступати в спадщину не мав, оскільки вважав, що даний житловий будинок повинен належати брату. Після смерті брата у 2012 році він звернувся до нотаріальної контори та оформив свідоцтво на право на спадщину за законом на грошові внески з належними відсотками. Що стосується житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1, то постановою від 22 березня 2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння йому відмовлено. Відмову нотаріус мотивував тим, що ним виявлена помилка у свідоцтві про право власності, а саме свідоцтво видане не на прізвище «ОСОБА_2», а на прізвище «ОСОБА_2». Свідоцтво видане членам колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_2. Саме тому, що документом не визначено частки належної голові та членам колгоспного двору, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право власності. Оскільки в інший спосіб, окрім звернення до суду, не може встановити факт належності свідоцтва про право власності на житловий будинок покійному батькові і тим самим підтвердити своє право власності на успадковане нерухоме майно після смерті брата - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, то просить суд ухвалити відповідне рішення.

Позивач в судове засідання не з'явився, До початку судового засідання подав суду заяву із клопотанням проводити розгляд справи у його відсутності. Заявлений позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представник Старунської сільської ради в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Старуня помер брат позивача ОСОБА_3, який постійно проживав у житловому будинку по АДРЕСА_1. Даний житловий будинок до 1991 року належав до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_2, а його членами були дружина ОСОБА_5 та сини ОСОБА_3 і ОСОБА_1. Після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_3, та матері ІНФОРМАЦІЯ_4, вони з братом успадкували житловий будинок на підставі заповіту матері. Покійний брат спадщину прийняв фактом постійного проживання, однак належно не оформив свої права та до смерті залишався проживати у житловому будинку. Після смерті брата позивач не має змоги оформити свої спадкові права, оскільки у свідоцтві про право власності на жилий будинок від 20 травня 1991 року прізвище їх батька, як голови колгоспного двору, вказано «ОСОБА_2», а не «ОСОБА_2». Дана обставина стала причиною, того, що державний нотаріус ОСОБА_6 своєю постановою від 22 березня 2017 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1

Факт належності свідоцтва про право власності на жилий будинок саме батьку позивача і помилкове написання його прізвища через букву «е» підтверджується письмовими доказами. Зокрема у свідоцтві про одруження та у свідоцтві про смерть його прізвище вказано «ОСОБА_2» (а.с.6,8 ). Суду представлені вказані документи і за таких обставин є доведеним факт належності свідоцтва про право власності на жилий будинок, видане на ОСОБА_2 - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановлення даного факту має важливе значення для позивача, оскільки забезпечує йому право на оформлення спадкових прав після смерті брата ОСОБА_3.

Відповідно до довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації домоволодіння по АДРЕСА_1 в с. Старуня складається з житлового будинку, п"яти сараїв, воріт, двох огорож та колодязя (а.с.17).

Згідно висновку про вартість об'єкту оцінки від 29 листопада 2016 року, ринкова вартість житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1, становить 81310 грн. (а.с.20).

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість у відповідності до ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації.

Враховуючи наведене, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та господарські споруди по АДРЕСА_1

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.213-215, 256-259 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Встановити факт, що свідоцтво про право власності на жилий будинок від 20 травня 1991 року, видане на підставі рішення виконкому Богородчанської районної ради народних депутатів №178 від 08 серпня 1990 року на ім'я ОСОБА_2, належало ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок та господарські споруди по АДРЕСА_1

Право власності підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-ти денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Суддя Битківський Л.М.