Київський районний суд м. Полтави
Справа № 2-2248/11
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду

справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Полтава-банк» на постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції в Полтавській області про повернення виконавчого документа стягувачеві, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Полтава-банк» 04 травня 2017 року звернувся до Київського районного суду м. Полтаві зі скаргою на постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції в Полтавській області про повернення виконавчого документа стягувачу.

Посилався на те, що Київським районним судом м. Полтави 24 квітня 2012 року були видані виконавчі листи з примусового виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Полтава-банк» грошових коштів в розмірі 34591,33 грн. та 228,46 грн., які були предявлені на примусове виконання до Подільського (Ленінського) ВДВС м. Полтави.

Також вказував, що 26 квітня 2017 року на адресу ПАТ «Полтава-банк» надійшли постанови державного виконавця зазначеного відділу ДВС про повернення виконавчих документів стягувачу.

З такими постановами не погоджується, вважає неправомірними.

В своїй скарзі просив суд визнати неправомірними та скасувати постанови старшого державного виконавця Подільського ВДВС м. Полтави ОСОБА_3 про повернення стягувачу виконавчих документів у ВП№ 32604164 та № 32603740.

В судовому засіданні представник заявника повністю підтримав подану до суду скаргу, посилаючись на викладені в ній обставини.

Державний виконавець в судове в судове засіданні повторно не зявився, жодних заперечень до суду не подавав.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19 жовтня 2011 року, яке вступило в законну силу, розірвано кредитний договір № 522 від 12 серпня 2008 року, укладений між ПАТ «Полтава Банк» та ОСОБА_4, стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Полтава-банк» заборгованість за кредитним договором № 522 від 12 серпня 2008 року у розмірі 34 591 грн. 33 коп. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Полтава-банк» судові витрати у розмірі по 228 грн. 46 коп. з кожного.

Також встановлено, що судове рішення виконано не було, по справі видано виконавчі листи.

Згідно зі ст. 124 Конституції України та ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень згідно зі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Судом встановлено, що ПАТ «Полтава-банк» виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 34591 грн. 33 коп. та 228 грн. 46 коп. були предявлені до Подільського (до зміни назви Ленінського) відділу державної виконавчої служби міста Полтави, державним виконавцем якого були відкриті відповідно два виконавчі провадження за № 32604164 та за № 32603740.

Також встановлено, що згідно з постановою старшого державного виконавця Подільського ВДВС м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 від 27 лютого 2017 року було повернуто стягувачу ПАТ «Полтава-банк» виконавчий лист, виданий Київським районним судом м. Полтави 24 квітня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_5 суми коштів в розмірі 34591,33 грн. (ВП № 32604164) та згідно з постановою цього ж державного виконавця від 27 лютого 2017 року повернуто ПАТ «Полтава-банк» виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 суми коштів в розмірі 228,46 грн. (ВП № 32603440).

Вирішуючи питання про правомірність прийнятих державним виконавцем рішень суд виходить з наступного.

Правові підстави для повернення виконавчого документа передбачені ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, згідно з п. 7 частини 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», на який посилається державний виконавець як на підставу прийняття відповідного рішення в прийнятій постанові від 27 лютого 2017 року, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Тобто, зазначені норми передбачають можливість повернення виконавчого документа стягувачу за умови не виявлення в результаті розшуку боржника фізичної особи чи транспортного засобу.

Разом з тим, згідно з судовим рішенням, яке вступило в законну силу та підлягало виконанню, на користь ПАТ «Полтава-банк» підлягали стягненню грошові кошти в розмірі 34591,33 грн. та 228,46 грн., тобто, виконання зазначених судових рішень безпосередньо не повязано з особою боржника. При цьому судом не ухвалювалося рішення про стягнення заборгованості саме шляхом звернення стягнення на транспортний засіб.

Відтак, прийняття рішення державним виконавцем про повернення виконавчого документа стягувачу виключно з підстав не виявлення транспортного засобу, належного боржнику, чим обґрунтована постанова державного виконавця, є протиправним, таким, що не ґрунтується на нормах закону, тому постанови підлягають скасуванню.

На підставі викладено суд приходить до висновку, що скарга ПАТ «Полтава-банк» підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 384, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Полтава-банк» задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 від 27 лютого 2017 року про повернення стягувачу ПАТ «Полтава-банк» виконавчого листа, виданого Київським районним судом м. Полтави 24 квітня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_5 суми коштів в розмірі 34591,33 грн. (ВП № 32604164).

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 від 27 лютого 2017 року про повернення стягувачу ПАТ «Полтава-банк» виконавчого листа, виданого Київським районним судом м. Полтави 24 квітня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_5 суми коштів в розмірі 228,46 грн. (ВП № 32603440).

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко

16.06.2017