Справа 688/3032/17
№ 2/688/1163/17
Рішення

іменем України

23 листопада 2017 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого - судді Цідик А.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Варави О.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у м. Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб без самостійних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення аліментів на період навчання,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання, посилаючись на те, що ОСОБА_2 є батьком їх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час діти досягли повноліття і навчаються у Державному університеті телекомунікацій, у звязку з чим потребують матеріальної допомоги. Враховуючи те, що відповідач має можливість надавати таку допомогу, просила стягувати з відповідача аліменти на навчання у розмірі 1000 гривень щомісячно на кожну дитину, до закінчення навчання або досягнення ними 23-х річного віку.

Ухвалою суду до участі в справі як третіх осіб без самостійних вимог залучено ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що перебувала у шлюбі з відповідачем, мають чотирьох неповнолітніх та двоє повнолітніх дітей. ОСОБА_3, ОСОБА_4 навчаються у Державному університеті телекомунікацій, на даний час на бюджетній формі навчання, її доходів не вистачає на їх утримання. Вважала, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі.

Відповідач у судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав, посилаючись на відсутність можливості надавати матеріальну допомогу повнолітнім дітям.

Треті особи без самостійних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, звернулись до суду із заявою про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати її до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України, до відносин щодо обовязку батьків утримувати повнолітніх дітей застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.08.2017р., яке набрало законної сили 29.08.2017р., з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 28.07.2017р. до досягнення дітьми повноліття.

ОСОБА_1 не працює, навчається в Рівненському гуманітарному університеті, сплачує за навчання близько 5000 грн. на рік, отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченій сімї у розмірі 8787,08 грн. щомісячно, здійснює догляд за матірю ОСОБА_7, яка є інвалідом 1 групи, отримує допомогу в сумі 4,80 грн. щомісячно, стягнуті судом аліменти не отримує.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 повнолітні, з 01.09.2016р. навчаються у Державному університеті телекомунікацій, денна форма навчання, на другому курсі, спеціальність «Телекомунікації та радіотехніка», закінчують навчання 30.06.2020р. ОСОБА_3 отримує стипендію в розмірі 1100 грн. на місяць, на період навчання проживають у гуртожитку, плата за який становить 440 грн. на місяць.

З 01.09.2016р. по 30.06.2017р. ОСОБА_3, ОСОБА_4 навчалися у Державному університеті телекомунікацій за контрактом, сплачували за навчання по 7890 грн. кожен, з вересня 2017 року навчаються на бюджетній формі навчання.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину.

Згідно з вимогами ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

ОСОБА_2 є непрацездатним, інвалідом 2 групи загального захворювання, отримує пенсію у розмірі 1906,80 грн. У матеріалах справи відсутні докази про наявність у ОСОБА_2 інших доходів.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку місяць для осіб, які втратили працездатність становить 1 247 грн.

Після відрахування із пенсії ОСОБА_2 аліментів та заборгованості по аліментам на неповнолітніх дітей, до виплати належить пенсія, що навіть не забезпечить мінімальний прожитковий мінімум для відповідача та фактично позбавить його засобів до існування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача можливості надавати допомогу на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, ст.ст. 198-201 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб без самостійних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення аліментів на період навчання відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, без участі якої проголошено рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Ю. Цідик