н/п 2-з/490/159/2017
У Х В А Л А

про забезпечення позову

19 жовтня 2017 р. Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі головуючого судді - Чулуп О.С.

при секретарі - Балдич Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві заяву

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2, ОСОБА_3

про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири №36 у буд.№12 по просп.Героїв України в м.Миколаєві.

Позивач заявив клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кв.№36 в буд.№12 по просп.Героїв України в м.Миколаєві.

В обгрунтування свого клопотання позивач вказав, що відповідач може продати спірне майно, оскільки має довіреність від його імені, що в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно абз. 2 п.7 ППВСУ "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви. Відповідно до абз.1 п.4 тієї ж Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно вимог ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що невжиття заходів по забезпеченню позову може в наступному утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тому, суд вважає, за необхідне задовольнити заяву позивача та накласти арешт на спірну квартиру.

Керуючись ст.151,152,153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Вжити заходи по забезпеченню позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири №36 у буд.№12 по просп.Героїв України в м.Миколаєві для усунення можливості відчужити вказане нерухоме майно до вирішення спору по суті.

Вжити заходи забезпечення позову, накласти арешт на квартиру №36 по в будинку №12 по проспекту Героїв України в м.Миколаєві.

Заборонити укладати усі види угод, пов'язані з відчуженням вищевказаного нерухомого майна.

Копії ухвали для негайного виконання надіслати в Реєстраційну службу Миколаївського міського управління юстиції.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів.

Суддя