Справа № 2-1156/11
Провадження № 4-с/496/19/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Богдан Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії в.о. начальника Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на неправомірні дії в.о. начальника Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, в якій просить поновити їй строк оскарження постанови від 30.06.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу, а також визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.06.2017 року, складену у виконавчому провадженні № 39201710 в.о. начальника Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2

Свої вимоги мотивує тим, що 17.08.2017 року вона одержала копію постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 30 червня 2017 року, складену у виконавчому провадженні № 39201710 в.о. начальника Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в порушення норми права, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» в постанові не вказано, які саме заходи були вжиті державним виконавцем щодо розшуку майна боржника, і чи були вони взагалі вжиті невідомо, відсутні відомості про те, в чому полягає безрезультатність вжитих заходів щодо розшуку майна боржника. Крім того, вказує про наявність у боржника - ТОВ «Чорноморє плюс» нерухомого майна та грошових коштів, що підтверджується Інформаційною довідкою від 06.04.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, які державним виконавцем не перевірялись. Більш того, візуальним оглядом за адресою розташування земельної ділянки, яка використовується боржником з метою забудови багатоповерховими будинками, вбачається проведення ремонтно-будівельних робіт, що додатково свідчить про наявність майна та грошових коштів у боржника.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, хоча повідомлялась про день розгляду скарги належним чином.

ОСОБА_3 Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про день розгляду скарги належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 28.11.2011 року розірвано договір № 349 від 13.01.2006 року про співробітництво з інвестування будівництва житлового будинку, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Чорноморє плюс»; стягнуто з ТОВ «Чорноморє плюс» на користь ОСОБА_1 173050,87 грн.; стягнуто з ТОВ «Чорноморє плюс» на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: судовий збір у сумі 1700 грн., а також збір за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05.04.2012 року зазначене рішення суду залишено без змін.

05.06.2012 року Біляївський районний суд Одеської області, відповідно до ст. 368 ЦПК України, видав стягувачу виконавчий лист, який остання предявила до виконання до виконавчої служби.

Постановою в.о.начальника Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про повернення виконаного документу стягувачу від 30.06.2017 року виконавчий лист № 2-1156/11, виданий Біляївським районним судом Одеської області 05.06.2012 року повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Право державного виконавця звертатися із запитами про надання необхідної інформації для здійснення виконавчих дій також передбачене п. 11 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5.

При цьому, суд позбавлений можливості оглянути в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження та встановити, які саме заходи були вжиті державним виконавцем щодо розшуку майна боржника, у звязку з його неявкою.

З Інформаційної довідки від 06.04.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, наданої заявницею, вбачається, що боржник ТОВ «Чорноморє плюс» володіє і користується земельними ділянками на підставі договорів оренди, які передбачають орендну плату. Таким чином, з наведеного вбачається, що грошові кошти у боржника наявні і він їх сплачує, можливо з тих рахунків, які державним виконавцем не перевірялись.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що в.о. начальника Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 не вжито всіх передбачених законодавством дій щодо пошуку майна боржників, а тому слід визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.06.2017 року.

За ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скарга подається в десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З матеріалів справи вбачається, що постанову про повернення виконавчого документа стягувачу винесено 30.06.2017 року, а ОСОБА_1 отримано 17.08.2017 року.

Пунктом 16 Пленуму ВССУ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що строк для подання скарги є процесуальним та може бути поновленим за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Таким чином, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для подання скарги.

У відповідності до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобовязує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

При таких обставинах, скарга ОСОБА_1 на неправомірні дії в.о. начальника Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 64, 209, 210, 385, 387 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії в.о. начальника Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк оскарження постанови від 30.06.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу.

Визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.06.2017 року, складену у виконавчому провадженні № 39201710 в.о. начальника Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_4