Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2357/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого - судді Бак М.Д.,

секретар судового засідання Лемак А.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

08.08.2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів. Зокрема, позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/6 частини від заробітку протягом трьох років з дня розірвання шлюбу, але не менше ніж 2000 грн. на місяць та аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку до досягнення дитиною трьох років, тобто, до 18.01.2020 року включно, але не менше ніж 3000 грн. на місяць.

16.08.2017 року ОСОБА_1 подала до суду позов до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, зокрема, зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, із частки від заробітку (доходу) на тверду грошову суму та стягнення з відповідача аліментів у розмірі 5000 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 03.11.2017 року дані позови об'єднано в одне провадження (а.с. 207).

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 23.10.2014 року між нею та відповідачем укладено шлюб, у якому 18.01.2016 року народився син - ОСОБА_5. Під час спільного сімейного життя з відповідачем він дитиною не цікавився, доглядати сина їй допомагали батьки, з якими вона разом з дитиною проживає на даний час. Відповідач не схвалював її бажання здобувати освіту та влаштуватись на роботу. Судом розглядається справа за позовом відповідача до неї про розірвання шлюбу. Дитина перебуває на її утриманні. З 09.06.2017 року та до часу подачі позовної заяви в суд аліменти на утримання сина з відповідача не стягнуто. Відповідач є інвалідом з дитинства третьої групи та отримує державну соціальну допомогу. Крім того, він періодично виїжджає на сезонні роботи за кордон, де заробляє приблизно 27000 грн. на місяць.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.03.2016 року з відповідача вирішено стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_3, відповідач за весь час виконавчого провадження, відкритого 14.04.2016 року, один раз - 09.06.2017 року виплатив аліменти на утримання дитини у самостійно визначеній ним сумі 6139,65 грн. З 11.02.2016 року по теперішній час матеріальний стан відповідача значно покращився, були внесені зміни до законодавства щодо розміру аліментів на утримання дитини. Крім того, їй, позивачеві, необхідні грошові кошти для забезпечення нормального стану здоров'я сина, який останнім часом часто хворіє.

Позивач в судовому засіданні позови підтримала та, будучи допитаною в якості свідка, пояснила, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано, дитина проживає з нею. Рішенням суду, ухваленим у 2016 році, з відповідача стягнуто на утримання їхнього сина аліменти в розмірі 1/3 частки від доходу, яким у відповідача була пенсія по інвалідності. Відповідач є інвалідом ІІІ групи. У травні 2017 року відповідач погасив заборгованість за аліментами, з червня 2017 року він знову не сплачує аліменти на дитину. З часу ухвалення рішення суду зміни в матеріальному становищі відповідача не відбулися. При цьому значно зросли витрати на дитину, дитина хворіє. Перебуваючи у шлюбі з відповідачем, вона хотіла здобути другу освіту, проте відповідач забороняв. Під час перебування у шлюбі та судового спору про розірвання шлюбу відповідач їздив на заробітки за кордон та заробляв по 25-27 тис.грн. на місяць. На даний час він на заробітки не їздить, про інші доходи відповідача їй не відомо. У відповідача є автомобіль, який він придбав у шлюбі. Вона утримує сина за рахунок отримуваної допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку в розмірі 860 грн. на місяць, також їй в цьому допомагають батьки. Кілька разів вона допомагала знайомим в магазині, за що отримувала по 250 грн. на день.

Представник позивача в судовому засіданні позови підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з'явився, його інтереси представляла представник. Від відповідача до суду поступили заперечення проти позовів (а.с. 80-83, 182, 183). У запереченнях відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити, при цьому вказує на те, що є інвалідом з дитинства ІІІ групи і отримує державну соціальну допомогу у розмірі 1247 грн. на місяць. На підставі рішення Виноградівського районного суду від 14.03.2016 року з нього стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частки заробітку, тобто, 415,67 грн. У разі задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/3 частки від заробітку/доходу, тобто, ще 415,67 грн., залишок його доходу становитиме 415,66 грн. Задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі ще 1/6 частини його заробітку, призведе до того, що він отримуватиме 207,83 грн. державної соціальної допомоги, що не зможе забезпечити йому прожитковий мінімум для працездатних осіб. Наведене свідчить про відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу позивачеві. На утримання сина він сплачує аліменти, заборгованість відсутня. Твердження позивача про існування у нього значних доходів від сезонних заробітків за кордоном спростовуються тим, що згідно медичних висновків йому протипоказана важка фізична праця, робота в несприятливих метсоцумовах. Як інвалід він потребує постійного медичного нагляду та лікування у стаціонарних умовах, додаткових систематичних витрат на лікування. Такі обставини унеможливлюють виконання ним сезонних або інших робіт, тим більше за кордоном. На даний час шлюб з позивачем розірваний рішенням суду від 23.08.2017 року. Він усвідомлює свої обов'язки як батько дитини, проте вимоги позивача необгрунтовані, не можуть бути ним виконані, повністю позбавляють його коштів на прожиття.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовів заперечила та пояснила, що позовні вимоги не підтверджені доказами. Дитина сторін проживає з позивачем. Відповідач є інвалідом з дитинства ІІІ групи. На підставі рішення суду він сплачує аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частки від доходу. Зміни у майновому стані відповідача не відбулися, стан його здоров'я не змінився. Відповідач не може надавати кошти на утримання дружини, оскільки його дохід на місяць складає 1200 грн. пенсії по інвалідності, з яких стягуються аліменти, крім того постійно має витрати на лікування. Відповідач не працевлаштований, згідно медичного висновку йому не рекомендована важка фізична праця. У березні 2017 року, коли розглядалася справа про розірвання шлюбу між сторонами, відповідач виїжджав за кордон, можливо на оздоровлення. Просить у задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні надала показання про те, що зі слів відповідача та мешканців селища Королево їй відомо, що у 2015 році відповідач їздив на заробітки за кордон, працював у Чехії на деревообробному комбінаті.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні надала показання про те, що під час перебування сторін у шлюбі вона бачила як відповідач їхав на заробітки за межі України. Із розмов про розміри заробітків за кордоном їй відомо, що відповідач може заробляти 25-27 тис.грн. на місяць. Позивач періодично підробляє продавцем в магазині для того, щоб утримувати дитину, вона потребує матеріальної допомоги.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні надала показання про те, що зі слів відповідача їй відомо, що він їздить на заробітки за кордон, розповідав, що працює на деревообробному комбінаті в Чехії, заробляє в середньому 27 тис.грн. на місяць. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує державну допомогу, іноді працює в магазині, відповідач аліменти не сплачує.

При розгляді справи досліджено такі документи:

- копія пояснення ОСОБА_7 від 03.08.2017 року про те, що станом на 03.08.2017 року ОСОБА_4 ухиляється від сплати аліментів на утримання малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зі слів ОСОБА_1 їй відомо про те, що останні два місяці на її рахунок грошові кошти на утримання дитини не надходили (а.с. 13);

- копія пояснення ОСОБА_8 від 03.08.2017 року, яке аналогічне за змістом викладеному вище, та у якому також вказано про те, що ОСОБА_4 постійно їздить на сезонні роботи до країн Європейського Союзу, де, з його слів, непогано заробляє. Їй відомо, що ОСОБА_4 за кордоном отримує дохід у розмірі 27 тис.грн. на місяць (а.с. 14, 15);

- копія пояснення ОСОБА_6 від 01.08.2017 року, аналогічне по суті поясненням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що станом на 01.08.2017 року відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини. Крім того, у поясненні вказано, що ОСОБА_4 постійно їздить на сезонні заробітки до країн Європейського Союзу, де, як він їй розповідав, непогано заробляє. Вона особисто декілька разів перетинала з ним державний кордон України з Словацькою Республікою. Пенсія по інвалідності не є реальним доходом відповідача (а.с. 16, 17);

- копія з паспорта громадянина України ОСОБА_4, виданого 23.12.2004 року Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області (а.с. 21, 22);

- копія з паспорта громадянки України ОСОБА_1, виданого 13.09.2016 року Виноградівським РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області (а.с. 24, 25);

- копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_9, виданого 23.10.2014 року виконавчим комітетом Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області, серія І-ФМ № 123533 (а.с. 23);

- копія документа на оплату 328,00 грн., виданого 15.02.2016 року медичною лабораторією "АСТРА-ДІА" (а.с. 26);

- копія висновку ТОВ "ІМБІОІМПЕКС" від 04.12.2014 року про відповідність медичного імунобіологічного препарату показникам якості з копією документа від 04.03.2016 року про сплату 200,00 грн. (а.с. 27);

- копія довідки без номера та дати, виданої виконкомом Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області про склад сім'ї ОСОБА_1, у якій вказано, що син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на її утриманні (а.с. 28);

- копія дубліката картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_4 від 14.03.2007 року та копія картки платника податків ОСОБА_1, виданої 12.01.2015 року ДПІ у Виноградівському районі ГУ Міндоходів у Закарпатській області (а.с. 29, 30);

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_5, виданого 22.01.2016 року виконавчим комітетом Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області, серія І-ФМ № 340775 (а.с. 31);

- копія рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.03.2016 року, ухваленого у справі № 299/306/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів (а.с. 61, 62);

- копія рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23.08.2017 року, ухваленого у справі № 299/237/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу (а.с. 63, 64);

- копія з журналу судового засідання від 23.08.2017 року у справі № 299/237/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, де вказано, що ОСОБА_4 пояснив, що офіційно не працює, але їздить на сезонні роботи (а.с. 65-67);

- копія посвідчення серії ААБ № 060094, виданого ОСОБА_4 27.04.2007 року Управлінням праці та соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області про те, що він є інвалідом з дитинства ІІІ групи (а.с. 85, 86);

- копія довідки до акта огляду МСЕК, серія 10 ААА № 542805, виданої ОСОБА_4 16.04.2013 року Виноградівською районною МСЕК, згідно якої він є інвалідом дитинства третьої групи безтерміново (а.с. 87);

- копія довідки від 27.09.2017 № 506, виданої Новоселицькою сільською радою Виноградівського району Закарпатської області, про те, що ОСОБА_4 ніде не працює, ніколи ніде не працював, підприємницькою діяльністю не займається (а.с. 88);

- копія рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.03.2016 року, ухваленого у справі № 299/306/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, що набрало законної сили 25.03.2016 року (а.с. 89);

- копія квитанції № 66691031 від 09.06.2017 року про поповнення ОСОБА_4 картрахунку ОСОБА_1 на суму 6139,65 грн. (а.с. 90);

- копія довідки № 392 від 26.04.2017 року, виданої ОСОБА_4 Управлінням соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області про перебування на обліку та отримання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства ІІІ групи (а.с. 91);

- відповідь Виноградівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області від 26.10.2017 № 263/9/10-00 про те, що згідно баз даних з державного реєстру фізичних осіб ОСОБА_4 за період з 01.07.2016 р. по 30.06.2017 р. доходи не отримував (а.с. 110);

- копія відповіді старшого державного виконавця Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 10.10.2017 № 50857835, адресованої ОСОБА_4, про суми надходжень грошових коштів на депозитний рахунок відділу із 08.06.2017 року у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 299/306/16-ц, виданого 14.03.2016 року Виноградівським районним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 186);

- копія повідомлення лікувально-профілактичного закладу про рішення МСЕК від 05.04.2011 року (а.с. 190);

- копії виписок з історій хвороби ОСОБА_4 за № 16758, № 3052, № 16759, № 17593, № 4613, № 4449, № 4762 (а.с. 192-198);

- копія результатів діагностики ОСОБА_4 від 06.09.2017 року, виданого Виноградівською районною лікарнею (а.с. 199).

Заслухавши пояснення позивача та її представника, пояснення представника відповідача, показання свідків, дослідивши письмові докази, з'ясувавши обставини, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2014 року між сторонами - ОСОБА_4 та ОСОБА_9 зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області, актовий запис № 42. Прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_4. У сторін є син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з позивачем.

14 березня 2016 року Виноградівським районним судом Закарпатської області ухвалено рішення у справі № 299/306/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, що набрало законної сили. На підставі даного рішення з відповідача стягуються на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач є інвалідом з дитинства ІІІ групи.

Наведені обставини стверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, поясненнями осіб, які брали участь у справі, та їх не оспорювали.

Також доведеним є те, що відповідач періодично має тимчасові заробітки. Про даний факт надали показання свідки та пояснила позивач, допитана як свідок, та такий не спростовано представником відповідача.

Обставина припинення шлюбу між сторонами не підтверджена допустимим доказом, яким згідно положень ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало чинності. Копія рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23.08.2017 року у справі № 299/237/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу (а.с. 63, 64) не містить даних про набрання ним законної сили.

Вказана у позовній заяві обставина, що відповідач з червня 2017 року не сплачує аліменти на утримання сина, пояснення позивача як свідка та свідка ОСОБА_8 в цій частині спростовані копією відповіді старшого державного виконавця Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 10.10.2017 № 50857835 (а.с. 186). Згідно даного документа у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 299/306/16-ц, виданого 14.03.2016 року Виноградівським районним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_5 на депозитний рахунок відділу поступили такі суми: 08.06.2017 року - 656,00 грн., 07.07.2017 року - 432,96 грн., 09.08.2017 року - 656,00 грн., 07.09.2017 року - 432,96 грн.

Обставини щодо матеріального становища відповідача на час виникнення та існування судового спору, розміру його періодичних заробітків, покращення чи іншої зміни майнового стану порівняно із тим, що був на час ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, не доведені. На їх підтвердження судом досліджено надані позивачем письмові пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с. 13-17), які були допитані в судовому засіданні, а також копію з журналу судового засідання від 23.08.2017 року у справі № 299/237/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу (а.с. 65-67).

Письмові пояснення свідків, які є повідомленнями свідків про відомі їм обставини, що зроблені не у визначеному ст.ст. 179, 180 ЦПК України порядку, тобто, не під час допиту в судовому засіданні, не є допустимими доказами. З цих мотивів, а також з врахуванням того, що відповідно до положень ч. 2 ст. 57 ЦПК України джерелом доказів є пояснення сторін, допитаних як свідків, копія з журналу судового засідання від 23.08.2017 року у справі № 299/237/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу (а.с. 65-67), у якому зазначено пояснення позивача ОСОБА_4, також недопустимий доказ.

Показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 про відомі їм факти виїзду відповідача на заробітки за кордон та розміри його заробітку, що мало місце під час перебування у шлюбі з позивачем, є такими, що не містять інформацію щодо предмета доказування, тобто, неналежними доказами.

Також позивачем не надано докази вказаної у позовній заяві обставини, що останнім часом їх з відповідачем син часто хворіє.

Позивачем та представником позивача не обгрунтовано належність для підтвердження позовних вимог копії документа на оплату 328,00 грн., виданого 15.02.2016 року медичною лабораторією "АСТРА-ДІА" (а.с. 26) та копії висновку ТОВ "ІМБІОІМПЕКС" від 04.12.2014 року про відповідність медичного імунобіологічного препарату показникам якості з копією документа від 04.03.2016 року про сплату 200,00 грн. (а.с. 27).

На підтвердження зазначеної у запереченні на позов обставини про те, що відповідач отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства ІІІ групи, її розміру досліджено копію довідки № 392 від 26.04.2017 року, виданої ОСОБА_4 Управлінням соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області (а.с. 91). Даний документ не є належним доказом, оскільки не містить дані, на підставі якого Закону України відповідач отримує державну соціальну допомогу, та у ньому наявні відомості станом на квітень 2017 року, заперечення відповідачем подано у жовтні 2017 року. Крім того, розмір державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства залежить від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що змінився у травні 2017 року.

Копія довідки від 27.09.2017 № 506, виданої Новоселицькою сільською радою Виноградівського району Закарпатської області, про те, що ОСОБА_4 ніде не працює, ніколи ніде не працював, підприємницькою діяльністю не займається (а.с. 88) - недопустимий доказ, оскільки відповідні обставини повинні бути підтверджені передбаченими законом документами.

Копії виписок з історій хвороби ОСОБА_4 за № 16758 про перебування на лікуванні із 02.12. по 12.12.2008 р., № 3052 - із 03.03.2009 р. по 12.03.2009 р., № 16759 - із 07.12.2009 р. по 21.12.2009 р., № 17593 - із 15.12.2010 р. по 24.12.2010 р., № 4613 - із 28.03.2011 р. по 01.04.2011 р., № 4449 - із 22.03.2012 р. по 02.04.2012 р., № 4762 - із 27.03.2013 р. по 08.04.2013 р. (а.с. 192-198), з врахуванням часового проміжку, якого стосуються, - 2008-2013 р.р., того, що дані факти не мають значення для з'ясування обставин у справі не є належними доказами. Копія результатів діагностики ОСОБА_4 від 06.09.2017 року, виданих Виноградівською районною лікарнею (а.с. 199), неналежний доказ для встановлення вказаних у запереченні на позов обставин щодо витрат відповідача на лікування, інші доводи належності відповідного доказу не наведено.

Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України).

У ч. 2 ст. 75 СК України передбачено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Позивачем у позовній заяві не наведено обставини, які б свідчили про те, що вона потребує матеріальної допомоги, що відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України є однією з підстав для надання утримання другим із подружжя.

При наданні пояснень як свідок позивач зазначила про перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та розмір отримуваної допомоги. Даний доказ не є допустимим, оскільки факти перебування особи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримання допомоги при народженні дитини повинні бути підтверджені документами. Пояснення позивача як свідка та показання свідків про те, що вона потребує матеріальної допомоги, не є достатніми доказами для з'ясування матеріального становища позивача.

Підстави для стягнення з відповідача на утримання позивача аліментів у зв'язку з тим, що з нею проживає дитина, відсутні у зв'язку з недоведеністю позивачем того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу.

Встановлені в судовому засіданні обставини в цій частині, в тому числі те, що відповідач періодично має тимчасові заробітки, при тому, що він є інвалідом ІІІ групи, тобто, непрацездатним, не дає підстави для висновку про існування у відповідача відповідної можливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно мотивувальної частини рішення суду, яким з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина, поряд з іншими обставинами враховано матеріальне становище відповідача та стан здоров'я дитини. Однією з підстав даного позову було те, що відповідач виїжджає на сезонні роботи.

Розглядуваний позов мотивовано покращенням матеріального стану відповідача та погіршенням здоров'я дитини. Як вказувалося вище відповідні обставини позивачем не доведено.

Зміни в ч. 2 ст. 182 СК України щодо збільшення мінімального розміру аліментів на дитину, на що зсилається позивач, з часу набрання ними чинності поширюються на правовідносини, що виникли раніше та продовжують існувати, тому не є передбаченою законом обставиною для зміни розміру аліментів, що стягуються згідно рішення суду.

У зв'язку з недоведеністю обставин, якими у позові обгрунтовано існування змін, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України є підставами для зміни розміру аліментів, позов в цій частині також не підлягає задоволенню.

Виходячи із встановлених обставин, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та зміну розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повне рішення суду виготовлено 13.11.2017 року.

ГоловуючийОСОБА_11