Справа № 515/417/17
Провадження № 2/515/783/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря Коренчук О.Е.

представника позивача (за довіреністю) ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом ОСОБА_3 до Тузлівської сільської ради Татарбу- нарського району Одеської області

про визнання права власності на земельну ділянку

в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2017 року ОСОБА_3 предявила вказаний позов, посилаючись на наступні обставини.

11 березня 2008 року помер її батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої ввійшла однокімнатна квартира загальною площею 23 кв.м., що розташована по вул.Колонтаївська,43/8 у м.Одеса та земельна ділянка, загальною площею 5,0 га, яка розташована на території Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. За відсутності заповіту, вона, як спадкоємець за законом в порядку першої черги, звернулась до Татарбунарської державної нотаріальної контори Одеської області з приводу оформлення спадку. 29 листопада 2008 року державним нотаріусом Татарбунарської нотаріальної контори Одеської області було ви- дано на її імя свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.11.2008 р. на квартиру, що роз- ташована по вул.Колонтаївська,43/8 у м.Одеса. Фактично вона прийняла у спадок і земельну діля- нку, що залишилась після смерті батька, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності правовстановлюючого документу. Батько за життя намагався оформити та отримати всю технічну документацію для складання державного акту на право власності на спірну земельну ділянку, але через смерть не встиг закінчити цей процес. Зва- жаючи на те, що успадкувати земельну ділянку у нотаріальному порядку вона не має можливості, просила визнати за нею право власності на спадкове майно.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник Тузлівської сільської ради у судове засідання не зявився, сільський голова надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, покладаючись на розсуд суду у прийнятті рішення.

Заслухавши пояснення та доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З копій: паспорту серії КЕ № 970817 та свідоцтва про народження серії ІУ-УР № 517851 (а.с.5, 8) слідує, що позивач народилася 14.07.1961 р., її батьками зазначені: ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Копією довідки, виданої третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського рай- онного управління юстиції м.Одеси (а.с.9) підтверджується, що після реєстрації шлюбу 21.04.1984 р. позивачу присвоєне прізвище «Серебряннікова».

Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 282582 (зворот а.с.135), пі- сля розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, останній залишене шлюбне прізвище "Серебряннікова".

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 144050 (а.с.7), ОСОБА_4 (батько позива- ча) помер 11.03.2008 р. в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області.

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Тата- рбунарської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 29.11.2008 р. (а.с.10) слідує, що по- зивач отримала у спадок після смерті ОСОБА_8 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.12.2008 р. (а.с.11) під- тверджується, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Татарбунарською державною нотаріаль- ною конторою Одеської області.

Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_8 з причини відсутності правовстановлюючого документу на успадковане майно (а.с.12).

Відповідно до копії державного акту на право користування землею серії Б № 056507, видано- го у 1992 р. (а.с.12-16), земельна ділянка площею 5,0 га, яка розташована на території Тузлівської сільської ради, цільове призначення якої - для ведення селянського (фермерського) господарства, передана у довічне успадковане володіння ОСОБА_8

З матеріалів справи (а.с.17-23) видно, що 20.08.1992 р. прийнято Статут фермерського госпо- дарства ОСОБА_8 Фермерське господарство ОСОБА_8 зареєстроване як субєкт підприємницької діяльності, що підтверджується копією свідоцтва № 21018777 від 07.03.1995 р. та включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Як вбачається з копії технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.25-26), за життя, а саме - у 2007 році, ОСОБА_4 замовлено технічну документацію на земельну ділянку площею 5,00 га, яка надавалась йому в постійне користування, для ведення фермерського господарства.

Згідно довідки за результатами проведення маркетингового аналізу по визначенню найбільш ві- рогідної ринкової вартості земельної ділянки площею 5,0 га на території Тузлівської сільської ра- ди, проведеного ТБ «Профі-Т» (а.с.27), приблизна вартість зазначеної земельної ділянки, стано- вить 77334 грн.

Суд не погодився з даною оцінкою вартості спірної земельної і ділянки і отримав з відділу Дер- жгеокадастру у Татарбунарському районі достовірні дані про вартість зазначеної земельної ділян- ки, яка становить 161711,60 грн., у звзку з чим представником позивача доплачено судовий збір, що видно з а.с.156.

З інформаційної довідки із Спадкового реєстру, наданої Саратською державною нотаріальною конторою 08.06.2017 р. (а.с.90), слідує, що 29.07.2008 р. Татарбунарською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа стосовно ОСОБА_8

Згідно витягу з погосподарської книги № 5 по Тузлівській сільській раді від 03.07.2017 р. (а.с. 110), ОСОБА_4 на день своєї смерті - 11.03.2008 р. - був зареєстрований та проживав по вул. Енгельса (теперішня Прилиманська),3 в с.Тузли. Крім нього в будинку була зареєстрована його дружина - ОСОБА_9

Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_8, заведеної Татар- бунарською державною нотаріальною конторою 29.07.2008 р. (а.с.124-147), ОСОБА_3 26.07.2008 р. звернулась на адресу нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_8, та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру по вул.Колонтаївська,43/8 у м.Одеса.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спад- щини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України.

За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийня- ти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадко- давця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п.4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами Украї- ни, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., видача свідоц- тва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, про- водиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 являється рідною дочкою померлого ОСОБА_8, а отже, спадкоємцем за законом в порядку першої черги. Перешкодами в отри- манні позивачем свідоцтва про право на спадщину є те, що відсутній правовстановлюючий доку- мент на земельну ділянку, який спадкодавець за життя не встиг виготовити.

Отже, суд вважає, що за позивачем може бути визнано право власності на земельну ділянку, площею 5,0 га, що розташована на території Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що залишилася після смерті ОСОБА_8

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216-1218, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 58-60, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ді- лянку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, яка народилася 14.07.1961 р. в с.Тузли Тата- рбунарського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 5,0 га, що розташована на території Тузлівської сільської ради Татар- бунарського району Одеської області, згідно державного акта на право користування землею серії Б № 056507, виданого Татарбунарською районною радою Одеської області у 1992 році на ім'я ОСОБА_10, що залишилась після його смерті.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідан- ні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Тимошенко