Провадження № 2/734/1273/17 Справа № 734/2830/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 жовтня 2017 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

при секретареві Бардаченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» м. Києва про стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні, та вихідної допомоги,

у с т а н о в и в:

із позовною заявою про стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні, та вихідної допомоги у суд звернулася ОСОБА_1 до Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» м. Києва. Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги мотивує тим, що працювала сортувальником на ДП «Преса» у шкідливих умовах, як доказ, має відповідь Держпраці від 28 липня 2017 року. Працювала весь час у таких умовах, але ніяких доплат і надбавок у ДП «Преса» їй не нараховували і не виплачували, як після звільнення від 31 березня 2015 року, так і після незаконного звільнення від 18 серпня 2015 року. В день звільнення ДП «Преса» повинні були виплатити їй заробітну плату і вихідну допомогу в потрійному розмірі за незаконне звільнення в розмірі 110000.00 гривень. Позивач ОСОБА_1 ставить позовні вимоги про: стягнення з ДП «Преса» грошових коштів у розмірі 65000.00 гривень заробітної плати та 45000.00 гривень вихідної допомоги.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути із ДП «Преса» на її користь грошові кошти у розмірі 65000.00 гривень заробітної плати та 45000.00 гривень вихідної допомоги за період із червня до серпня 2015 року. Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав.

При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що 29 серпня 2002 року за наказом № 210-к ОСОБА_1 прийнята на роботу в цех експедирування преси № 1 ДП «Преса» на посаду оператора поштового звязку тимчасово. 09 січня 2003 року за наказом № 03-к ОСОБА_1 переведена за основним місцем роботи постійно на посаду сортувальника поштових відправлень та виробів друку цеху № 1. За наказом № 24-к від 16 березня 2012 року ОСОБА_1 переведена на посаду сортувальника поштових відправлень і виробів друку 1 класу цеху експедирування преси № 1 ДП «Преса». За наказом № 15-к від 31 березня 2015 року ОСОБА_1, як сортувальник поштових відправлень та виробів друку експедирування преси № 1, звільнена 31 березня 2015 року у звязку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України. Вказаний наказ про звільнення ОСОБА_1 зупинений наказами від 01 квітня 2015 року № 03-17 та 10 червня 2015 року, за якими ОСОБА_1 повинна бути звільнена у перший робочий день. За рішенням від 30 липня 2015 року Апеляційного суду Чернігівської області (справа № 734/1195/15-ц), що набрало законної сили, визнаний незаконним наказ Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» від 31 березня 2015 року № 15-к щодо звільнення ОСОБА_1 у звязку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов правці за п. 6 ст. 36 КЗпП України. В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. У мотивувальній частині вказаного судового рішення апеляційної інстанції, зокрема, зазначено, що «враховуючи фактичні обставини справи, що ОСОБА_1 на час розгляду справи не звільнена, а дія наказу, який вона оскаржує, призупинена у звязку з перебуванням її у відпустці та в період її тимчасової непрацездатності, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення її вимог про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та відшкодування моральної шкоди, тому в цій частині позовних вимог позивачці треба відмовити». За наказом № 53-к від 18 серпня 2015 року ОСОБА_1 звільнена з посади у звязку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоровя на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України. За рішенням від 26 листопада 2015 року Козелецького районного суду Чернігівської області (справа № 734/2993/15-ц), що набрало законної сили, визнаний незаконним наказ Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» № 53 від 18 серпня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 у звязку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоровя. Поновлено ОСОБА_1 на роботі у Державному підприємстві по розповсюдженню періодичних видань «Преса» на посаді сортувальника поштових відправлень та виробів друку 1 класу цеху експедирування преси № 1 із 18 серпня 2015 року. Стягнуто із Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в розмірі 8840.00 гривень. За платіжним дорученням № 148 від 04 березня 2016 року ДП «Преса» сплачені ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 9418.50 гривень заробітної плати на підставі вказаного рішення суду від 26 листопада 2015 року першої інстанції. 01 березня 2016 року за наказом № 13-к на підставі рішення від 26 листопада 2015 року Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 поновлена на попередній посаді сортувальника поштових відправлень і виробів друку 1 класу цеху експедирування преси № 1 із посадовим окладом 2600.00 гривень із 18 серпня 2015 року.

У червні 2015 року працівник ОСОБА_1 перебувала у додатковій оплачуваній відпустці, а також не виконувала трудових обовязків у звязку із тимчасовою непрацездатністю. Нарахування і виплата відпускних здійснені у квітні 2015 року.

У липні 2015 року у звязку із тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 відпустка продовжена на 33 календарних днів із 10 червня 2015 року до 13 липня 2015 року. ОСОБА_1 також надавалася щорічна відпустка тривалістю 28 календарних днів із 14 липня 2015 року до 10 серпня 2015 року. ДП «Преса» здійснена виплата ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 2331.28 гривень. Також ОСОБА_1 виплачена матеріальна допомога в розмірі 780.00 гривень.

У серпні 2015 року посадовий оклад працівника ОСОБА_1 складав 2600.00 гривень. Фактично ОСОБА_1 відпрацювала 22 години, із них у нічний час 12 годин. Середньогодинна заробітна плата становить: 2600.00 гривень : 160 годин = 16.25 гривень. Заробітна плата за фактично відпрацьований час у серпні 2015 року склала: 16.25 гривень х 22 години = 357.50 гривень. Доплата за нічні години становить: 2600.00 гривень : 160 годин х 12 годин х 35% = 68.25 гривень. ОСОБА_1 також виплачена вихідна допомога в розмірі 2600.00 гривень за наказом № 53 від 18 серпня 2015 року у звязку зі звільненням її на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 і представника відповідача ОСОБА_2, вивчивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» про стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні, та вихідної допомоги не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Аналогічна норма закріплена й у ст. 94 КЗпП України.

Заробітна плата є винагородою за фактично відпрацьований час. Отже, оплаті підлягає фактичний робочий час, протягом якого працівник виконував передбачену трудовим договором роботу. Натомість особливості нарахування та виплати заробітної плати у відповідача передбачають складання табелів обліку робочого часу (як документу, що є підставою для нарахування заробітної плати) до фактичного закінчення облікового періоду, що обумовлено дотриманням гарантій своєчасності виплати заробітної плати. Відтак встановлення фактичних обставин використання робочого часу після складання табелю обліку робочого часу, які свідчать про неправильність складання таких табелів, може бути підставою для здійснення відрахувань із заробітної плати працівника за умови дотримання вимог законодавства, оскільки в такому випадку має місце набуття працівником заробітної плати без належної правової підстави, тобто без фактичного виконання роботи.

Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 2 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» положення Колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обовязковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Після закінчення строку дії колективний договір, угода продовжує діяти до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний Колективний договір, угода зберігає чинність у разі зміни складу, структури, найменування роботодавця, від імені якого укладено цей договір, угоду.

Згідно п. 3.3 Колективного договору, укладеного між адміністрацією ДП «Преса» і трудовим колективом, при нарахуванні заробітної плати підприємство керується Законом України «Про оплату праці», Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження обчислення Порядку середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100 та окремими статтями КЗпП України. Ведення табельного обліку робочого часу на підприємстві регламентується наказом Держкомстату України «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» від 05 лютого 2008 року № 489. Підставою для нарахування заробітної плати є табель обліку робочого часу. У табелі обліку використання робочого часу робляться відмітки про фактично відпрацьовані за місяць години, у тому числі нічні години роботи. Заробітна плата нараховується, виходячи із затверджених посадових окладів.

Позивач ОСОБА_1 ставить позовні вимоги про стягнення із ДП «Преса» на її користь грошових коштів у відповідних розмірах по заробітній платі та вихідній допомозі за період із червня до серпня 2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Так, за наказом № 15-к від 31 березня 2015 року ОСОБА_1, як сортувальник поштових відправлень та виробів друку експедирування преси № 1, була звільнена 31 березня 2015 року у звязку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України. Однак, за рішенням від 30 липня 2015 року Апеляційного суду Чернігівської області (справа № 734/1195/15-ц), що набрало законної сили, визнаний незаконним наказ Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» від 31 березня 2015 року № 15-к щодо звільнення ОСОБА_1 у звязку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов правці за п. 6 ст. 36 КЗпП України. При цьому, ОСОБА_1 фактично не була звільнена з роботи у ДП «Преса», оскільки перебувала у відпустці, а також не виконувала роботу у звязку з тимчасовою непрацездатністю. За фактично відпрацьований час у серпні 2015 року заробітна плата працівникові ОСОБА_1 нарахована і виплачена ДП «Преса» у повному обсязі. Тому, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення із ДП «Преса» заробітної плати за вказаний вище період часу не підлягають задоволенню.

У подальшому, за наказом № 53-к від 18 серпня 2015 року ОСОБА_1 звільнена з посади у звязку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоровя на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України. При цьому, ОСОБА_1 при звільненні з роботи виплачена вихідна допомога. Однак, за рішенням від 26 листопада 2015 року Козелецького районного суду Чернігівської області (справа № 734/2993/15-ц), що набрало законної сили, визнаний незаконним наказ Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» № 53 від 18 серпня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 у звязку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоровя. Поновлено ОСОБА_1 на роботі у Державному підприємстві по розповсюдженню періодичних видань «Преса» на посаді сортувальника поштових відправлень та виробів друку 1 класу цеху експедирування преси № 1 із 18 серпня 2015 року. Стягнуті із Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в розмірі 8840.00 гривень. На підставі вказаного судового рішення 01 березня 2016 року ОСОБА_1 поновлена на роботі у ДП «Преса» та за платіжним дорученням № 148 від 04 березня 2016 року їй виплачені грошові кошти в розмірі 9418.50 гривень заробітної плати.

Враховуючи обставини спірних трудових правовідносин, що виникли між працівником ОСОБА_1 і ДП «Преса», а також обставини, що встановлені вказаними вище судовими рішеннями, що набрали законної сили, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 про стягнення із відповідача вихідної допомоги.

Керуючись ст.ст. 44, 58, 61 і 94 КЗпП України, ст. 1 Закону України «Про оплату праці», ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди», ст.ст. 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218, 294-296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» м. Києва про стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні, та вихідної допомоги відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів із дня отримання копії цього рішення.

Суддя