АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 626/1178/17 Головуючий суддя І інстанції Рибальченко І. Г.
Провадження № 22-ц/790/6623/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із трудових правовідносин про поновлення на роботі
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого Овсяннікової А.І.
суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.
при секретарі Дашковської Н.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Красноград-Продторг» на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Красноград-Продторг» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
ВСТАНОВИЛА:
У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Красноград-Продторг» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позову зазначає, що 28 серпня 2015 року він прийнятий на роботу до ТОВ «Красноград-Продторг» на посаду робочого згідно наказу №13 від 28 серпня 2015 року.
07 квітня 2017 року згідно наказу №10 його звільнено з роботи на підставі п.3 ст.36 КЗпП України - у зв`язку з призовом на строкову службу.
Вважає своє звільнення незаконним та здійсненим із порушенням вимог трудового законодавства, оскільки, як громадянин, що залучений до виконання військового обов`язку він має право на гарантії, передбачені ст.119 КЗпП збереження місця роботи та середнього заробітку на підприємстві.
Просить поновити його на роботі в ТОВ «Красноград-Продторг» з 10 квітня 2017 року та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Представник відповідача ТОВ «Красноград-Продторг» позов не визнала.
Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2017 року позов ОСОБА_1 - задоволено.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді робочого цеху по виробництву соняшникової олії в ТОВ «Красноград-Продторг».
Стягнуто з ТОВ «Красноград-Продторг» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 квітня 2017 року по 18 жовтня 2017 року в сумі 20129,20грн.
Рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 допущено до негайного виконання.
Стягнуто з ТОВ «Красноград-Продторг» на користь держави 640грн. судового збору.
В апеляційній скарзі ТОВ «Красноград-Продторг» просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Зазначає, що мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Тобто, визначальним в даному випадку є встановлення факту наявності або ж відсутності в Україні на час звільнення позивача особливого періоду.
Дія особливого періоду обмежується строками, встановленими для проведення мобілізації, або часом, протягом якого діє воєнний стан і частково відбудований період після закінчення воєнних дій. На момент звільнення позивача особливий період не діяв.
Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.
Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд з`ясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 28 серпня 2015 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу до ТОВ «Красноград-Продторг» на посаду робочого згідно наказу №13 від 28 серпня 2015 року.
10 квітня 2017 року ОСОБА_1 призвано на строкову військову службу.
Наказом директора ТОВ «Красноград-Продторг» від 07 квітня 2017 року №10 звільнено ОСОБА_1 з роботи з 10 квітня 2017 року у зв`язку з призовом на строкову військову службу на підставі п.3 ст.36 КЗпП України.
Згідно довідки ОСОБА_1 з 12 квітня 2017 року по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Частиною 1 ст.119 КЗпП України передбачено, що на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Відповідно до положень ч.2 та 3 вказаної статті працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» і «Про альтернативну (невійськову) службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.
За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, яка діяла на час призову та звільнення позивача з роботи) призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України «Про освіту».

Пунктом 10 Прикінцевих положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Отже, ухвалюючи рішення у справі про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку, що на ОСОБА_1 розповсюджуються гарантії та компенсації передбачені для громадян, які відповідно до ст.119 КЗпП України надані працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про альтернативну (невійськову) службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та якими надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів, проте звільнений з роботи з порушенням встановленого законом порядку, що є підставою для поновлення на роботі ОСОБА_1 та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що передбачено ст. 235 КЗпП України.

Вирішуючи спір, суд повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, правильно визначив закон, що регулює дані правовідносини, та всім наданим доказам дав належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і суттєвими не являються, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни рішення, яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1, 308, 313, 314ч.1п.1, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Красноград-Продторг» - відхилити.
Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.
Головуючий
Судді: