Номер провадження: 22-ц/785/218/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Гірняк Л.А,, ОСОБА_2,

при секретарі: Поліхранової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2014 року, по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування та свідоцтва про право власності, припинення права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И Л А:

29 квітня 2013 року ОСОБА_4, неодноразово, уточнивши позовні вимоги звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування та свідоцтва про право власності, припинення права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позивачка просила витребувати із чужого незаконного володіння горище, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Буніна, 13, в спільну сумісну власність мешканців цього будинку, в тому числі, і ОСОБА_4 шляхом:

- визнання недійсним договору дарування вищевказаного горища від 15 грудня 2011 року за №8728, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6;

- визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, виданого 03 травня 2013 року ОСОБА_6 за №3183246;

- припинення права власності ОСОБА_6 на горище що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Буніна, 13.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона разом з ОСОБА_7І та ОСОБА_8 є співвласниками 654/1000 частини АДРЕСА_2 в рівних частках. Однак, заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2007 року за ОСОБА_5, всупереч волі позивачки та інших співмешканців будинку, було визнано право власності на горище у вищевказаному будинку. В подальшому, відповідачем була здійснена реконструкція належної йому АДРЕСА_3, внаслідок якої площа квартири була збільшена за рахунок горища, та відповідачу було видане свідоцтво про право власності на кв. № 20 від 03 травня 2013року за №3183246.

Також ОСОБА_4 зазначала, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2013 року було скасовано заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2007 року, та в подальшому, рішенням суду від 13 листопада 2013 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено. Тому позивачка вважала, що право власності відповідачем на спірне горище набуто неправомірно, що горище є об`єктом спільної сумісної власностімешканцівбудинку, у тому числі і позивачки.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 08 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_4 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Під час розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду надійшла спільна письмова заява ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання мирової угоди, до якої вони разом дійшли.

За умовами мирової угоди:

- ОСОБА_6 за власний рахунок до 01.09.2017 року роботи з гідроізоляції примикання покрівлі над квартирою № 5 в будинку № 13по вул. Буніна в м. Одесі до стіни третього поверху квартири АДРЕСА_4, а також роботи з гідроізоляції міжповерхових та віконних карнизів, облаштовує водостоки над квартирою № 20 будинку 13 по вулиці Буніна в містіОдесі;

- ОСОБА_6 за власний рахунок до 01.09.2017 року здійснює облаштування залізобетонної підвіконної перемички для укріплення метало пластикового вікна (віконний отвір кімнати № 12 за планом відповідає зображенню в технічному паспорті квартири № 5 зазначеного будинку, цементно-пісщаною сумішшю, водоемульсійне фарбування фасаду стін квартири № 20; водоемульсійне фарбування фасаду другого поверху (стіни квартири АДРЕСА_5);

- ОСОБА_6 за власний рахунок до 01.09.2017 року забезпечує виготовлення та встановлення металевої конструкції для сушіння білизни довжиною більше 1,5 метрів на рівні та в межах віконного отвору фасадної сторони кімнати № 14 квартири № 5 (що за планом відповідає зображенню в технічному паспорті квартири АДРЕСА_6, складенному КП «ОМБТІ та РОН» 26.11.2009 року). Довжина металевої конструкції має бути такою, щоб можна було натягнути больову мотузку для сушки білизни у кількості не менш ніж 4 штуки на відстані 20 см. одна від одної);

- ОСОБА_4 в сво ючергу відмовляється від позовних вимог до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування та свідоцтва про право власності, припинення права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння по справі № 522/10886/13-ц, що знаходиться в провадженні апеляційного суду Одеської області.

ОСОБА_5 як відповідачем (особа до якої заявлені вимоги) підписав мирову угоду, проте за погодженими сторонами умовами мирової угоди на нього безпосередньо не покладено зобовязань перед позивачем, оскільки він не є власником квартири або нежилого приміщення у будинку № 13 по вул. Буніна в місті Одесі у зв`язку з відчуженням своєї власності ОСОБА_6

В судовому засіданні представники ОСОБА_4 та ОСОБА_6 наполягали на визнанні апеляційним судом цієї мирової угоди.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлявся, про причини не явки суду не повідомив.

Судова колегія, вислухавши присутніх в судовому засіданні представників позивача ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_6, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що у визнанні мирової угоди необхідно відмовити.

Згідно ч. 3ст. 31 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд. Суд не визнає мирової угоди у справі, в якій одну із сторін представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Мирова угода є договором, який укладається для врегулювання спору шляхом взаємних поступок.

Мирова угода не може створювати прав та обов'язків у інших осіб, а також обмежувати в будь-якій мірі та в будь-який спосіб їх обмежувати. Предметом мирової угоди є врегулювання спору, який розглядається в суді. Тому домовленість сторін не повинна виходити за межі предмету позову.

Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається з встановлених у справі обставин, власниками квартири АДРЕСА_7 є у рівних частках ОСОБА_4,ОСОБА_7та ОСОБА_8 (по 1/3 частині). Власником решти приміщень та квартир в окремому флігелі будинку, де розташована квартира № 5 є ОСОБА_6

З вимогами про визнання недійсним договору дарування та свідоцтва про право власності, припинення права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння до відповідачів ОСОБА_6 (діючий власник) та ОСОБА_5 (колишній власник) звернулася ОСОБА_4

Інші співвласники квартири АДРЕСА_7 - ОСОБА_7І та ОСОБА_8 не зверталися.

Право користування квартирою № 5, яка належить у рівних частках позивачці ОСОБА_4, а також повнолітнім ОСОБА_7І та ОСОБА_8 співвласниками не встановлений, особовий рахунок не поділений.

Роботи, які має виконати ОСОБА_6 стосуються поліпшення умов проживання та комфортного користування квартирою № 5 у будинку № 13 по вул. Буніна в місті Одесі. Замість цього ОСОБА_4 відмовляється від вимог щодо горища будинку, яке будучи спільною власністю всіх мешканців будинку, було приєднано до квартири, право власності на яку має ОСОБА_6 і тому перестало існувати за функціональним призначенням в натурі.

Визнання мирової угоди яка не підписана співвласниками квартири АДРЕСА_7 - ОСОБА_7І та ОСОБА_8 які не залучені до участі у цій справі, фактично є вирішенням їх прав і обовязків, що обмежує їх вільне волевиявлення щодо розпорядження своїми правами на власний розсуд і одночасно створює як для співвласників обставини здійснення іншою особою певних коштовних поліпшень замість відмови від реалізації своїх прав на користування горищем будинку, на що вони згоди не надавали у звязку з тим, що не є сторонами цієї цивільної справи і не підписували мирову угоду, яку намаються визнати в суді позивач та відповідачі.

При таких обставинах зазначена мирова угода не відповідає вимогам цивільного законодавства, оскільки обмежує права та створює обовязки інших осіб, які будучи співвласниками квартири у будинку про витребування горища в якому йде спір, не були залучені до участі у справі та не підписували мирову угоду, яка вирішує їх права та обовязки.

Враховуючи наведене, у суду апеляційної інстанції відсутні процесуальні повноваження залучати вказаних осіб до справи на стадії апеляційного розгляду та відсутні правові підстави для визнання цієї мирової угоди.

Керуючись ст.ст. 175, 304, Цивільного процесуального кодексу України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

У визнанні мирової угоди, укладеної між ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування та свідоцтва про право власності, припинення права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Продовжити судовий розгляд справи.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: Л.А. Гірняк

ОСОБА_2