АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/6899/16-ц Головуючий суддя І інстанції Назаренко О. В.
Провадження № 22-ц/790/3924/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів -Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позову зазначає, що 09 червня 2016 року між ним та ОСОБА_1 укладено договір позики, відповідно до якого відповідачка отримала 1000 грн зі строком повернення не пізніше 08 вересня 2016 року.

ОСОБА_1 умови договору не виконувались , внаслідок чого станом на 08 вересня 2016 року загальна заборгованість відповідача за договором становить 6369,50 грн., з яких: 2380 грн. -сума позики та заборгованість зі сплати процентів; 2189,50 грн. згідно п. 11 Договору інфляційні втрати; 500 грн. згідно п. 12 Договору розмір збитків у разі порушення умов договору; 1 000 грн.- штраф згідно п. 15 Договору та 300 грн.- пеня.

Просить стягнути 6369,50 гривень суми боргу за договором позики та судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22 березня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 6369,50 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму судового збору у розмірі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Вважає, що пеня повинна була нараховуватися не за 92, а за 72 дня. Окрім того, пеня у розрахунках у судовому рішення нараховувалася як на несплачену суму по процентах так і на основну суму боргу, але це не відповідає умовам договору, оскільки гроші в сумі 1 000 грн. вона повинна була повернути позивачу.

Пункт договору щодо розміру збитків, завданих позикодавцю неналежним виконанням договору становить 50 % від суми боргу і не підлягає доказуванню - не відповідає вимогам закону, оскільки розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, має доказуватися кредитором.

Позивач не передавав у борг ніяких грошей. Коли вона відмовилася укласти з ним договір позики під заставу нерухомого майна, ОСОБА_2 став вимагати від неї відшкодування витрат за витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку в сумі 1 000 грн. В неї цієї суми не було, тому вона підписала договір позики на суму 1000 грн.

Відносини щодо відшкодування позивачу витрат на отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку має регулюватися нормами закону щодо представництва, але довіреності ОСОБА_2 вона не давала, договір про представництво не укладений.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи згідно договору позики від 09 червня 2016 року ОСОБА_1 отримала у борг від ОСОБА_2 1000 (одна тисяча) грн.. зі строком повернення до 08 вересня 2016 року на умовах, визначених договором.

Відповідно до вимог ст. 1046; 1047 1048 ч.1; 1049 ч. 1 ЦК України За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Стягуючи зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6369 грн. 50 коп. суд першої інстанції обґрунтовано виходив з вимог закону, які регулюють спірні правовідносини, та обставин по справі.

Судом обґрунтовано стягнуто 6369 грн. 50 коп. з урахуванням умов договору, а саме: 1000 -сума боргу, 1380 грн. - заборгованість зі сплати процентів, 2189 грн. 50 коп.- сума згідно п.11(борг з урахуванням індексу інфляції, а також 365 % річних від простроченої суми), 500 грн. - п.12 договору -збитки у розмірі 50% від суми позики; 1000 грн. - п. 15 договору -штраф у розмірі 100% від суми позики; 300 грн. - п. 16 договору - 5% від суми позики за кожен день прострочення.

Заперечення ОСОБА_1 обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції і не приймаються судовою колегією.

Як пояснив представник ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції укладений договір є нікчемним, удаваним і в задоволенні позову слід відмовити.

При цьому зазначає, що ОСОБА_1 взагалі не отримувала у борг 1000 грн.; якщо це кошти за отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, то такий договір є неукладеним, оскільки ОСОБА_1 не видавала довіреності на ім'я ОСОБА_2 вчиняти від її імені будь-які дії; розрахунок пені повинен проводитись за 72 дні, а не 92, тобто, з 1 липня, а не з 10 червня, як рахує позивач; пункт договору про стягнення збитків у розмірі 50% від суми позики, тобто 500 грн. не відповідає закону, оскільки розмір збитків повинен доказуватися кредитором; зазначення про стягнення 1,5% в день процентів не відповідають принципам розумності та справедливості.

Відповідно вимог ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

ОСОБА_1 підписала договір про отримання 1000 грн. у борг; доказів неотримання цих коштів нею не надано.

Стосовно нарахування 1,5 % на день, починаючи з наступного після укладення договору дня, то це передбачено п. 4 п.п. «а» договору, в якому зазначено що проценти сплачуються позикодавцю один раз на місяць у готівковій формі до фактичної дати повернення позики по одній з фіксованих процентних ставок з розрахунку 1,5% у календарний день за період, за який проценти не були сплачені достроково.

Оскільки умовами договору передбачено, що ОСОБА_1 на наступний день після отримання позики повина сплатити 20% процентів(п.п. «б»), а ОСОБА_1 цього зроблено не було, тому нарахування процентів проводиться з 10 червня 2016 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 6, 626 ч.1; 627 ч1; 628; 629 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Сторони уклали договір з зазначенням таких умов, які визначені ними на свій розсуд та підписали його; свій підпис ОСОБА_1 не оспорює.

Саме з урахуванням цих положень договору і проведено розрахунок.

За таких обставин рішення суду ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права; підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 березня 2017 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: