233 Справа № 233/2359/17
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлостоцької О.В.,

за участю секретаря Теліціної О.О.,

позивача ОСОБА_1М.М.огли,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 Мелік-Мамед огли до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2017 року ОСОБА_1М.М. огли звернувся до суду з позовом до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», в якому просить визнати незаконними дії працівників ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» щодо складання акта № 007502 від 18.01.2017 року про порушення ОСОБА_4 користування електричною енергією; визнати недійсним Протокол засідання комісії № 371 з розгляду актів про порушення ОСОБА_4 користування електричною енергією і визнання обсягу недооблікованої електроенергії, а також завданих збитків в сумі 35455 грн. 64 коп.

В судовому засіданні представник ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заявив клопотання про закриття провадження по справі на підставі ч.1 ст.205 ЦПК України у звязку з тим, що спір, який виник між сторонами належить розглядати в господарському суді.

Позивач ОСОБА_1 М. огли та його представник ОСОБА_2 просили відмовити в задоволенні клопотання.

Вислухавши думку осіб, які приймають участь у розгляді даної справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Не допускається об*єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 1 ГПК України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Пунктом 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 року «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» передбачено, що з огляду на приписи частини другої статті 1 та статті 12 ГПК України зазначені справи підвідомчі господарським судам і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського Суду України від 24.10.2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» вказано, що у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського Кодексу України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:- участь у спорі суб'єкта господарювання;- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним Кодексом України, Господарським Кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1М.М. огли є власником будівлі тогівельного павільйону, розташованого за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул. Леваневського, 17-б та земельної ділянки, на якій цей торгівельний павільйон розташований (а.с.4-7).

26 червня 2003 року між відповідачем по справі та ОСОБА_1М.М. огли, як суб*єктом підприємницької діяльності ( приватним підприємцем) було укладено договір про постачання електричної енергії № 918 (а.с.51-61). Як встановлено в ході судового розгляду, і ця обставина не запречується позивачем по справі, на підставі вказаного договору відповідачем здійснюється постачання електричної енергії в належні ОСОБА_1М.М. огли торгівельні об*єкти (а.с.106) - в п*ять торгівельних кіосків, розташованих в м.Костянтинівка (по б.Космонавтів, по вул.Ціолковського, 23, по вул.Леваневського, по пр.Ломоносова та в торгівельному ряду по вул.Леваневського).

Відповідно до пункту 2 договору № 918 від 26 червня 2003 року сторони зобов'язались керуватися чинним законодавством України, зокрема, Правилами користування електричною енергією, якими передбачено, що їх дія поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Станом на теперішній час укладений між сторонами договір на постачання електричної енергії від 26 червня 2003 року № 918 є чинним. ОСОБА_1М.М. огли на вказаних об*єктах споживалась з моменту укладення договору та споживається в теперішній час електрична енергія та сплачується її вартість, що підтверджується актами приймання передавання товарної продукції (електроенергії) між ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1М.М.огли за грудень 2016 року та за січень 2017 року (а.с.64,65) та відповідними рахунками № 33/918.

За правовою природою відповідно до ст. 55-58, 173-175, ст.179, 275-277 Господарського кодексу України укладений між стронами договір про постачання електричної енергії є господарським.

З пояснень позивача ОСОБА_1М.М. огли в судовому засіданні вбачається, що певний період часу підприємницька діяльність була ним припинена, в тому числі, і в торгівельному кіоску, розташованому по вул.Леваневського, 17б, але про цю обставину з метою внесення змін договору про постачання електричної енергії або його розірвання він позивача не повідомляв, зважаючи на те, що фактично на цих об*єктах споживалась електроенергія на підставі договору № 918, вартість якої ним сплачувалась в повному обсязі у передбачені законом строки протягом всього строку дії договору, оскільки за усною домовленістю він передав це приміщенням іншим особам для здійснення підприємницької діяльності.

З досліджених доказів вбачається, що первіна реєстрація позивача як фізичної особи-підприємця мала місце 26 червня 1995 року; 17 грудня 2014 року ОСОБА_1М.М. огли припинив підприємницьку діяльність, а 25 жовтня 2017 року знову зареєструвався як фізична особа-підприємець (а.с.8-9,101-103). Основний вид економічної діяльності: Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновича виробами.

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу дотримання ОСОБА_4 користування електроенергією, виконання умов договору про постачання електричної енергії № 918 від 26 червня 2003 року, оскарження протоколу засідання комісії № 371 від 20 квітня 2017 року, в яких ОСОБА_1М.М.огли діяв саме як суб'єкт підприємницької діяльності, а не як фізична особа.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проаналізувавши зміст заявлених вимог та обставини, якими вони обґрунтовуються, дослідивши та оцінивши докази у справі, враховуючи суб'єктний склад осіб в даній справі та характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі, у зв'язку з тим, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки, вимоги позивача ОСОБА_1М.М. огли до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» виникли з приводу правовідносин, в яких позивач діяв як фізична особа-підприємець з приводу постачання та споживання електричної енергії в тогівельний павільйон, який використовується ним як фізичною особою-підприємцем, а також з приводу дотримання позивачем ОСОБА_4 користування електричною енергією, складання представниками відповідача акту про порушення та протоколу.

Керуючись ст.ст. 205, 206 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 Мелік-Мамед огли до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про захист прав споживачів.

Роз*яснити ОСОБА_1М.М. огли, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, або у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: