Номер провадження: 22-ц/785/2761/17
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н. А.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Дрішлюка А.І., суддів Таварткіладзе О.М., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі судового засідання Поліхранової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк» - Сокуренко Наталії Вікторівни на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2016 року та на додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 січня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИЛА:

27.01.2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк» про захист прав споживачів, яким просила суд стягнути грошові кошти в сумі 7833,50 грн (з яких: перераховані кошти - 7529,50 грн.; комісія за операцію - 304,00 грн.) (а.с.2-4, 20).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2016 року позов ОСОБА_3 задоволено. З Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват банк» на користь ОСОБА_3 стягнуто грошові кошти в сумі 7833 (сім тисяч вісімсот тридцять три) грн. 50 коп (а.с. 52).

22.06.2016 року представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк» Сокуренко Наталія Вікторівна 22.06.2016 року подала апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2016 року вказуючи, що дане рішення є незаконним, необґрунтованим, таким, що винесено внаслідок неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що суд розглянувши справу, не залучив до участі у справі представника ТОВ «Портмоне» для з'ясування обставин здійснення переказу коштів, не витребував у вказаної компанії інформацію щодо проведення вказаної операції, адже відповідач був позбавлений можливості надати ці дані, оскільки переказ проводився через інший сторонній ресурс. У зв'язку з цим просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк» про захист прав споживачів та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 57-59).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.09.2015 року цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк» про захист прав споживачів була направлена до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення (а.с. 94-95).

19 січня 2017 року Приморським районним судом м. Одеси було ухвалено додаткове рішення по справі (а.с. 110-111).

31 січня 2017 року справа повернулася до апеляційного суду Одеської області (а.с. 118), а ухвалою від 02 лютого 2017 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду (а.с. 121-122).

09.02.2017 року від ПАТ КБ «Приват банк» надійшла апеляційна скарга на додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 січня 2017 року. Зокрема, апелянт вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, при цьому, було змінено сутність судового рішення (а.с. 126-130).

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу.

Представники позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

В процесі розгляду справи за клопотанням сторін витребувались додаткові матеріали для підтвердження та на спростування доводів апеляційної скарги, зокрема з ТОВ «Портмоне» (а.с. 167-171), в зв'язку з цим в процесі розгляду справи неодноразово оголошувались перерви, слухання справи відкладалось.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, пояснення учасників провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2016 року та додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 січня 2017 року - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, з врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідним зазначити наступне.

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачка обов'язок, передбачений п. 1.1.2.1.13 «Умов та правил надання банківських послуг» щодо негайного повідомлення про списання коштів з банківської карки, яке позивач не здійснювала, виконала, то відповідач повинен компенсувати грошові кошти незаконно списані на користь третьої особи.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було не повному обсязі встановлені та невірно оцінені обставини справи, в зв'язку з чим було невірно застосовані норми права.

Так, як вбачається з матеріалів справи позивачка є користувачем карткових рахунків, які відкриті в ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі укладеного між сторонами 16.01.2012 року договору на обслуговування карткового рахунку. За умовами вказаного договору буди емітовані та видані ОСОБА_3 кредитна картка № НОМЕР_1 та платіжна картка № НОМЕР_2.

12.05.2017 року позивачка виклала в мережі Інтернет оголошення про продаж памперсів, які не підходили її дитині, після чого їй зателефонувала особа, яка назвалась ОСОБА_4, та висловила зацікавленість у придбанні памперсів. Оскільки, за твердженням особи, яка телефонувала, він знаходився в Сумській області, то просив позивачку повідомити яким чином він може перевести їй гроші, в зв'язку з чим вона повідомила номер своєї карти в Приватбанку № НОМЕР_1 (а.с. 194 оборот).

13.05.2015 року з кредитної карти № НОМЕР_1, яка належить позивачу було переведено 7529,50 грн. на її банківську карту № НОМЕР_2, а в подальшому на картку НОМЕР_3 (а.с. 10-11, 185), власник якої, на момент розгляду справи апеляційним судом Одеської області, не ідентифікований слідством остаточно. При цьому, як вбачається, перед зняттям вказаних грошових коштів на мобільний номер телефону позивачки надходили дзвінки з номерів, які позивачка помилково ідентифікувала як номера зв'язку з клієнтами відповідача (а.с. 30). За цими номерами вона мала розмову з чоловіком, що представився працівником відповідача і повідомив її, що всі її рахунки у «ПриватБанку» заблоковані, назвав всі її анкетні дані: дату народження, місце реєстрації та відповідь на секретне запитання, яке відомо тільки їй та працівникам банку, що володіють доступом до бази клієнтів.

При цьому судом першої інстанції було не вірно витлумачена та застосована правова позиції Верховного Суду України в справі № 6-71цс15 (постанова від 13.05.2015 року) в контексті обставині цієї справи. Так, дійсно, відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійсненні операцій з її використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійсненні платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. У справі, яка розглядається відбулась повна електронна ідентифікація спеціального платіжного засобу та його держателя, а сам користувач, якого ввели в оману з метою незаконного заволодіння його грошовими коштами, повідомив ідентифікуючі данні зловмисникам за телефоном. За обставинами справи, операції щодо зняття з платіжної картки позивача спірної суми супроводжувались правильним вводом ПІН-коду вказаної картки (а.с. 40-42), а умовами договору, укладеного між сторонами та Правилами передбачено обов'язок позивача щодо нерозголошення даного ПІН-коду, а також коду CVV, CVV2 який вказано на картці (а.с. 33-39). Відповідно, вірогідність його повідомлення позивачем зловмисникам, під час телефонних перемов, які мали місце перед спірною трансакцією, колегія суддів оцінює як максимально можливу. При цьому, незважаючи на те, що зловмисники, могли знаходитись у зговорі з кимось з працівників відповідача, який надав їм особисті дані позивача, варто зазначити, що загально відомим фактом, на який завжди звертає увагу відповідач як банківська установа, коди ПІН та ПЕСС не відомі його працівникам, а тому їх неможна повідомляти навіть працівникам банку. Вказана інформація поширюється регулярно серед користувачів платіжних карток через електронну пошту, розміщена в мережі інтернет, в мережі терміналів, та точках обслуговування населення. На користь версії колегії суддів свідчить пояснення, надані позивачкою в рамках кримінального провадження (а.с. 194-195), в межах якої позивачка визнана потерпілою та отримала відповідну пам'ятку потерпілого (а.с. 196-198). При цьому, з матеріалів слідства вбачається ідентифікація картки, на яку були перераховані грошові кошти позивачки (а.с. 203-206), а також те, що ідентифікація її володільця триває. Виходячи з встановлених на момент перегляду рішення суду першої інстанції обставин справи, вина відповідача у втраті грошових коштів, що належить позиваці не встановлена, оскільки не встановлено порушення умов договору з боку відповідача та вищевказаних вимог підзаконних нормативних актів. Захист прав позивача в зв'язку зі скоєнням відносно неї кримінального правопорушення повинен здійснюватись в рамках відповідного кримінального провадження, слідство за яким триває. Окремо колегія суддів зауважує, що підстави заявленого позову не містили всіх обставин справи, що чітко вбачається з співставлення матеріалів кримінального провадження, копії з яких приєднано до матеріалів цивільної справи, а суд першої інстанції на вказану обставину уваги не звернув.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, судом першої інстанції не в повному обсязі були встановлені обставини справи та невірно оцінені встановлені ним обставини справи, невірно застосовані норми матеріального права, то колегія суддів, на підставі п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 309 ЦПК України, скасовує рішення суду та додаткове рішення суду та приймає нове про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позовні вимоги не обґрунтовані.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк» - Сокуренко Наталії Вікторівни на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2016 року та на додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 січня 2017 року - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2016 року та додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 січня 2017 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк» про захист прав споживачів - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.І. Дрішлюк

Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе

30.05.2017 року м. Одеса