РІШЕННЯ

іменем України

"30" жовтня 2017 р. 145/1331/17 2/145/747/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради та Тиврівської районної державної адміністрації про встановлення факту перебування на утриманні та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 19 червня 2000 року помер ОСОБА_4, який до дня смерті був зареєстрований та проживав ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 2, 74 га в умовних кадастрових гектарах в землях, які перебували в колективній власності КСП «Вулизьке» (СВК «Вулизький») с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області.

За життя ОСОБА_4 належним йому майном не розпорядився. Спадкоємців першої, другої черги спадкування за законом після нього не було.

Вона претендує на спадщину після смерті ОСОБА_4 на підставі ст.531 ЦК УРСР (чинного на час відкриття спадщини), так як на день смерті спадкодавця була непрацездатною, перебувала на його утриманні біля 2 років.

Вона прийняла спадщину в силу ст.549 ЦК України 1963 року, так як на час відкриття спадщини постійно проживала разом з спадкодавцем однією сім'єю та від спадщини не відмовилась.

З метою оформлення прийнятої спадщини вона звернулася до Тиврівської держнотконтори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки в неї відсутнє рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні, крім того, відсутній оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на імя спадкодавця.

Вважає, що право на земельну частку (пай) розміром 2, 74 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району входить до складу прийнятої нею спадщини.

ОСОБА_4 за життя був членом КСП «Вулизьке» с. Велика Вулига Тиврівського району і мав право на земельну частку (пай) в землях, які перебували в колективній власності даного КСП, яке посвідчувалося сертифікатом серії ВН 0482279 від 07 жовтня 1997 року.

В подальшому оригінал сертифікату було втрачено, а виготовлення його дублікату чинним законодавством не передбачено.

Державний акт на право колективної власності на землю було видано КСП «Вулизьке» 26.12.1995 року, відтак з цього часу спадкодавець набув право на вищевказану земельну частку (пай).

Розмір земельної частки (паю) на території ОСОБА_3 сільської ради становить 2,74 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі (на місцевості), її вартість становить 90 217,04 грн.

Просить встановити факт, що вона з 1998 року і до дня смерті ОСОБА_4, померлого 19 червня 2000 року в с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області перебувала на його утриманні.

Визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 2,74 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 19 червня 2000 року в с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених у позові.

Представники відповідачів ОСОБА_3 сільської ради та Тиврівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явилися, подали заяви, відповідно до яких просять розглянути справу у відсутності їх представників, позов визнають.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, свідка, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР 1963 року, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.8 Постанови від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Судом встановлено, що 19 червня 2000 року помер ОСОБА_4 (а.с.5), який до дня смерті був зареєстрований та проживав ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 2, 74 га в умовних кадастрових гектарах в землях, які перебували в колективній власності КСП «Вулизьке» (в подальшому СВК «Вулизький») с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області, що стверджується Державним актом на право приватної власності на землю ІІ-ВН №000034 (а.с.7-9), відповідно до Додатку № 1 до якого ОСОБА_4 був включений до списку громадян - членів КСП; книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с.6), відповідно до якої ОСОБА_4 отримано сертифікат серії ВП №0482279, однак оригінал його було втрачено.

Розмір земельної частки (паю) на території ОСОБА_3 сільської ради становить 2,74 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі (на місцевості), її вартість становить 90 217,04 грн., що стверджується довідкою Дежгеокадастру України у Тиврівському районі Вінницької області.

За життя ОСОБА_4 належним йому майном не розпорядився. Спадкоємців першої черги та другої черги спадкування за законом після нього не було.

Позивачка з грудня 1990 року і по 19.06.2000 року проживала однією сім'єю з ОСОБА_4 та перебувала на його утриманні, що стверджується випискою з погосподарської книги ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області за 1990 -2000 роки (а.с.10), довідкою ОСОБА_3 сільської ради №69 від 01.03.2017 р. (а.с.11), а також показаннями свідка ОСОБА_5, який в судовому засіданні підтвердив вказаний факт.

На момент смерті ОСОБА_4 вона була непрацездатною, так як з 1998 року перебувала на пенсії за віком та отримувала її у мінімальному розмірі, що стверджується довідкою Вінницького приміського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області №2051/06-30/02-2.

ОСОБА_4 до дня смерті 19.06.2000 року працював в СВК «Вулизький» с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області, отримував достойну заробітну плату, мав доходи від земельної частки (паю), яка йому належала як члену КСП, тому його матеріальна допомога була для позивачки основним джерелом доходу.

Позивачка ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_4 на підставі ст. 531 ЦК УРСР 1963 (чинного на час відкриття спадщини), так як на день смерті спадкодавця вона була непрацездатною та перебувала на його утриманні протягом десяти років. Спадщину прийняла в силу ст. 549 ЦК України 1963 року, так як на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем однією сім'єю та від спадщини не відмовилась.

Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає, що стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №49176016 від 20.09.2017.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215, 223, 256, 259, ЦПК України, ст.ст. 1218, 1268 ЦК України, ст.ст.531, 549 ЦК України 1963 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р.,

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_2 з 1998 року і до дня смерті ОСОБА_4, померлого 19 червня 2000 року в с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області, перебувала на його утриманні.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 2,74 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 19 червня 2000 року в с.Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ратушняк І. О.