Справа №333/4033/17
Провадження №2/333/2032/17
23 жовтня 2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючої судді Круглікова А.В.,
при секретарі Михалок О.І.,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
18.07.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй та її донці - ОСОБА_3П на підставі договору міни від 11.02.11 р. належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. За вказаною адресою, окрім позивача, зареєстрований її син ОСОБА_2. Відповідач ніяких стосунків з ОСОБА_1та ОСОБА_3 не підтримує, з травня 2014 року за зазначеною адресою не проживає, належне йому майно у квартирі відсутнє та за комунальні послуги не сплачує. У звязку викладеним, позивач змушена нести зайві витрати по сплаті комунальних послуг, а тому змушена звернутись до суду за захистом свого порушеного права.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
В судові засідання, призначені на 26.09.2017 року та на 23.10.2017 року відповідач по справі ОСОБА_2 не зявився, на останню відому адресу проживання відповідача було направлено судові повістки. На адресу суду повернулися конверти з причини «за не запитом». Крім того, позивачем було зроблено публікацію до газети «Запорізька правда» від 05.10.2017 року про виклик відповідача у судове засідання. В звязку з вищезазначеним, на підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.
В судове засідання третя особа ОСОБА_3 не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 169 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів та, відповідно до ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Вказана вище обставина підтверджується наявною в матеріалах справи копією договору міни від 02.11.1996 року серії ААА №278651, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №2-4211 (а.с. 39), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.07.2017 року № 92634847 (а.с. 41) та копією технічного паспорту, виготовленого станом на 11.07.2017 року, на спірний житловий будинок (а.с. 32-37).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Із змісту позовної заяви слідує, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином позивача у цій справі - ОСОБА_1. Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорту серії СА № 188041, виданого від 01.09.2015 р. на імя ОСОБА_1.
Згідно з відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Запорізькій області від 17.08.2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 20).
Позивачем заявлені вимоги про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням з підстав не проживання останнього за вказаною адресою з травня 2014 року.
Статтею 405 ЦК України унормовано, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч. 1). Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2).
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Як встановлено судом, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_2, не проживає з 21.05.2014 року, що підтверджується актом від 17.10.2017 року, виданого комісією сектору по роботі з абонентами комунального підприємства «Наше місто» (а.с.42).
Доказів протилежного матеріали справи № 333/4033/17 не містять та відповідачем не надано.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом повністю.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в сумі 640 грн. покладається судом на відповідача.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, 208-209, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №1 в будинку №38 по вулиці Дослідна станція у місті Запоріжжі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя А.В.Круглікова