Справа № 697/373/17
№ пров. 2/697/277/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - Льон О.М.

з участю секретаря с/з Дрянової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Каневі Черкаської області справу за позовом ОСОБА_2 до територіальна громада с. Грищинці в особі Грищинецької сільської ради Канівського р-ну про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до територіальна громада с. Грищинці в особі Грищинецької сільської ради Канівського р-ну про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3, після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 1,81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Грищенецької сільської ради Канівського району Черкаської області. Вказана земельна ділянка належить спадкодавцеві на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1. Він є єдиним спадкоємцем за законом спадкового майна, інші спадкоємці відсутні, поховання здійснив за власні кошти. За невідомих обставин спадкодавцем було втрачено Сертифікат на право на земельну частку (пай). Позивач звернувся до Канівської державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, яким є Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 010430, який обов'язково необхідно подати державному нотаріусу для оформлення права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай). У зв'язку з цим змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,81 в умовних кадастрових гектарах, (ділянка НОМЕР_2), що знаходиться в межах Грищинецької сільської ради Канівського району Черкаської області.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами у справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача - територіальної громади с. Грищинці в особі Грищинецької сільської ради Канівського р-ну в судове засідання не з'явився, до суду надійшла телефонограма (а.с.22), в якій просить розглядати справу без участі їх представника, заперечень до позову не мають.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається:

Згідно копії свідоцтва серія НОМЕР_3 (а.с.25), що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с. Грищинці Канівського р-ну Черкаської області.

Згідно довідки № 60 від 23.01.2017 виданої виконавчим комітетом Грищинецької сільської ради (а.с.11), вбачається, що в АДРЕСА_1 з 1936 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 мешкала та була зареєстрована ОСОБА_3, яку поховав за власні кошти ОСОБА_2.

Відповідно до Витягу зі списку власників земельних часток (паїв) по Грищинецькій сільській раді (а.с.7), вбачається, що за номером 56 рахується ОСОБА_3, серія та номер сертифікату НОМЕР_4.

Відповідно до довідки Управління Держгеокадастру у Канівському районі № 28-0.2-577/2-17 від 10.02.2017 року встановлено, що вартість земельної частки (паю) КСП ім. Куйбишева по Грищинецькій сільській раді становить 38768,67 грн. Середній розмір земельної частки (паю) становить 1,52 га. Державний акт на право власності на земельну ділянку в замін сертифікату на земельну частку (пай) серія НОМЕР_5 на ім'я ОСОБА_3 не видавався (а.с.9).

В газеті «Час пік» № 5 від 01.02.2017 року розміщено оголошення про те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_4 виданий на підставі рішення Канівської РДА № 188 від 19.06.1996 року на ім'я ОСОБА_3 вважати втраченим і недійсним (а.с.10 на звороті).

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області №697/827/17 від 06.07.2017 (а.с.36) задоволено заяву позивача про встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлено факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на утриманні ОСОБА_3 з 1992 року до її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до відповіді наданої Канівською державною нотаріальною конторою №304/01-16 від 22.02.2017 встановлено, що після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року заяви про прийняття спадщини в нотконтору не надходили (а.с.19,20).

Оскільки, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, тому у відповідності до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття та прийняття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

З огляду на викладене суд вважає, що для вирішення цього спору необхідно керуватися ЦК УРСР в редакції 1963 року із змінами та доповненнями, який діяв на час виникнення цивільних правовідносин.

Ст.ст. 525-526 ЦК УРСР визначають часом відкриття спадщини день смерті спадкодавця, а місцем - останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі), онуки і правнуки померлого (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні зі спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Стаття 535 ЦК УРСР 1963 року передбачала право на обов'язкову частку у спадщині неповнолітніх або непрацездатних дітей спадкодавця (в тому числі усиновлених), а також непрацездатної дружини, батьків (усиновителів) і утриманців померлого, які успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом.

У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України).

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки судом встановлено, що відповідно до ст. 531 ЦК УРСР (ред. 1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини ОСОБА_2 входить до числа спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 і має право на успадкування майна померлої, як непрацездатна особа, що перебувала на утриманні померлої не менше одного року до його смерті.

На підставі ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 531, 549 ЦК України 1963 р., суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до територіальна громада с. Грищинці в особі Грищинецької сільської ради Канівського р-ну про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючим в АДРЕСА_2, в порядку спадкування право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,81 в умовних кадастрових гектарах, (ділянка НОМЕР_2), що знаходиться в межах Грищенецької сільської ради Канівського району Черкаської області, яка належала померлій ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий О . М . Льон