АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 05 квітня 2017 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Вказувала, що цивільно-процесуальне законодавство не забороняє забезпечувати зустрічний позов до прийняття його до розгляду спільно із первісним позовом. Зазначала, що суд першої інстанції не виносив ухвалу про відмов у прийнятті зустрічного позову.

В судове засідання сторони не з»явилися. про день та час розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, у зв»язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст..305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи, що надійшли до апеляційного суду, вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення зустрічного позову, шляхом накладення арешту на автомобілі та грошові кошти.

Справа № 761/40050/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6224/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Судом установлено, що у листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 вересня 2003 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2043.

23 березня 2017 року відповідачка ОСОБА_1 через канцелярію суду разом із

зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визначення частки у спільному майні подружжя та визнання права власності на вказане майно подала заяву про забезпечення даного

зустрічного позову.

Звертаючись з заявою про забезпечення зустрічного позову, ОСОБА_1 посилалась на те, що у ОСОБА_2 є можливість зняти з реєстраційного обліку зазначені у позові два автомобіля та продати їх без узгодження та дозволу з її боку. Крім того, зазначала, що ОСОБА_5 працює директором департаменту ризик-менеджменту у ПАТ АБ «Укргазбанк», тому, вважає, що він з використанням своєї посади та досвіду роботи зможе зняти грошові кошти у усіх своїх рахунків.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення зустрічного позову, виходив з того, що питання про прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільному майні подружжя та визнання права власності на вказане майно, до спільного розгляду з первісним позовом на даний час судом не вирішено. Враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення зустрічного позову до ОСОБА_2 про визначення частки у спільному майні подружжя та визнання права власності на вказане майно, який на даний час судом до спільного розгляду з первісним позовом прийнятий не був, суд не вбачав законних підстав для задоволення заяви про забезпечення даного зустрічного позову.

З даними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема положень ст..15 ЦК України не можуть заслуговувати на увагу суду, оскільки, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд не відмовив ОСОБА_1 у зверненні до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи із строків розгляду заяви про забезпечення позову, а також тієї обставини, що питання про прийняття зустрічного позову підлягає вирішенню у судовому засіданні, колегія дійшла висновку, що на момент розгляду справи заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у суду першої інстанції були відсутні підстави забезпечувати позов, який не прийнятий судом до розгляду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційні скарги позивача та відповідача необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 218 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 05 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: