АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5369/17 Справа № 2-2281/09 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

при секретарі - Попазовій Н.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив» на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 жовтня 2009 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровська агропромислова компанія» за участю третьої особи: 38 Відділ інженерно-технічних частин про визнання договору купівлі-продажу комплексу будівель дійсним, визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 10 червня 2009 року між ним та ТОВ «Придніпровська агропромислова компанія» був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно з яким він придбав комплекс будівель, розташованих по вул. Чайковського, 5 у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області.

Посилаючись на те, що відповідач відмовляється посвідчити вищевказаний договір у нотаріуса, просив визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна та визнати за ним право власності.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 жовтня 2009 року позов ОСОБА_2 задоволено (т.1 а.с.163-164).

Визнано дійсним договір купівлі-продажу комплексу будівель, укладений 10 червня 2009 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Придніпровська агропромислова компанія», згідно з яким ТОВ «Придніпровська агропромислова компанія» продала, а ОСОБА_2 придбав комплекс будівель, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Чайковського, 5.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на об'єкт нерухомого майна - комплекс будівель, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Чайковського, 5, та складається з:

А-1 Будівля 18ТП-45;

Б-1 Будівля 46 ТП-14А;

В-1 Будівля 21 вагарні - загальна площа 100,2 кв. м;

Г-1 Будівля 23 холодильника 600 тн. - загальна площа 930,2 кв. м;

Д-1 Будівля 24 квас цех - загальна площа 977,1 кв. м;

Є-1Будівля 26 склад торгового обладнання-загальна площа 2375,7 кв.м;

Ж-1 Будівля 20 склад змішаних товарів - загальна площа 1781,1 кв. м;

З-1 Будівля 25 загально-товарний склад - загальна площа 4528,9 кв. м;

І-1 Будівля 29 цибулесховище - загальна площа 514,4 кв. м;

К-1 Будівля 27 квас цех 300 тн. - загальна площа 587,5 кв. м;

Л-1 Будівля 31 машинний відділ - загальна площа 440,8 кв. м;

М-1 Будівля 35 склад різних товарів - загальна площа 449,7 кв. м;

Н-1 Будівля 36 цех очищення - загальна площа 380,7 кв. м;

0-1 Будівля 37 холодильник - загальна площа 611,0 кв. м;

П-1 Будівля 38 картоплесховище - загальна площа 497,2 кв. м;

Р-2 Будівля 39 цех фасовки - загальна площа 2067,4 кв. м;

С-1 Будівля 41 аміакосховище - загальна площа 25,9 кв. м;

Т-1 Будівля 42 склад ПММ - загальна площа 26,1 кв. м;

У-1 Будівля 44 фруктосховище - загальна площа 1748,8 кв. м;

Ф-1 Насосна станція (резервуар) - загальна площа 82,7 кв. м;

Х-1 Будівля 30 насосна дренажна - загальна площа 3,8 кв. м;

Ч-1 Підсобне приміщення - загальна площа 31,7 кв. м;

№1 градирня;

№2 пожежна водойма;

№3 залізничний шлях.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову (т.1 а.с. 166-169).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, котрим суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Рішення суду першої інстанції не в повному обсязі відповідає вимогам закону.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу комплексу будівель, розташованого по вул. Чайковського, 5 у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, укладеного між сторонами 10 червня 2009 року, який був посвідчений підписами обох сторін та на виконання умов якого продавець передав покупцю відповідні документи, що стосуються нерухомого майна, тому наявні правові підставі, передбачені ч. 2 ст. 220 та ч. 3 ст. 334 ЦК України для визнання вказаного договору дійсним та визнання за позивачем право власності на вказане майно.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Якщо недійсність правочину встановлена законом, то відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК такий правочин є нікчемним. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

У разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається (ст. 220 ЦК).

Отже, закон надає суду право визнавати дійсним договір, який через недодержання сторонами вимог закону про його нотаріальне посвідчення є нікчемним.

Судом встановлено, що 10 червня 2009 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Придніпровська агропромислова компанія» був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме комплексу будівель, розташованих по вул. Чайковського, 5 у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області.

Пунктом 4.5 вказаного договору передбачено, що ТОВ «Придніпровська агропромислова компанія» зобов»язалося на вимогу покупця посвідчити договір даний договір нотаріально.

На виконання вищезазначених умов договору, 02 липня 2009 року ОСОБА_2 на адресу ТОВ «Придніпровська агропромислова компанія» було направлено вимогу, згідно якої ТОВ «Придніпровська агропромислова компанія» повідомлено про необхідність з»явитися до нотаріуса 15 липня 2009 року для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 10 червня 2009 року.

Однак ТОВ «Придніпровська агропромислова компанія» вказаної вимоги не виконало, до нотаріуса в зазначений термін не з»явилося, що позбавило можливості ОСОБА_2 зареєструвати право власності на придбаний об»єкт нерухомого майна.

Тобто, купівля-продаж комплексу будівель, розташованого по вул. Чайковського, 5 у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області була укладена без нотаріального посвідчення.

Згідно з вимогами ст. 657 ЦК договір купівлі-продажу єдиного майнового комплексу підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 210 та ч. 3 ст. 640 цього Кодексу такий договір є укладеним з моменту його державної реєстрації. Отже, до моменту державної реєстрації договір купівлі-продажу комплексу юридично не є укладеним.

За змістом ч. 2 ст. 220 ЦК України суд може визнати дійсним нікчемний договір, а не договір, який не є укладеним. Саме на це звернув увагу Пленум Верховного Суду України у п. 13 постанови від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

У звязку з цим, оскільки договір не був укладеним, суд не міг визнати його дійсним на підставі ст. 220 ЦК України.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України недійсним може бути визнано лише укладений договір.

Як зазначено вище, оформлений між сторонами договір купівлі-продажу комплексу не є укладеним, тому не може бути визнаний судом недійсним.

Таким чином, суд першої інстанції ухвалив помилкове рішення через неправильне застосування норм матеріального права, не звернув уваги на те, що правила ст. 220 ЦК України не поширюються на правочини, які підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України пов`язується з державною реєстрацією, тому вони є неукладеними і такими, що не породжують для сторін права та обовязки.

Отже враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню на підставі ст.309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив» задовольнити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 жовтня 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровська агропромислова компанія» за участю третьої особи: 38 Відділ інженерно-технічних частин про визнання договору купівлі-продажу комплексу будівель дійсним, визнання права власності на нерухоме майно, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив» витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 654 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_3

ОСОБА_4