Справа № 487/2004/17
Провадження № 2-д/487/26/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017 року Заводський районний суд міста ОСОБА_1, в складі:

Головуючого-судді Андрощука В.В.,

при секретарі Колісниченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ТОВ «Вест Лоджистікс» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Тбіліського міського суду,

ВСТАНОВИВ:

07.04.2017 року до суду через Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області надійшло на розгляд клопотання ТОВ «Вест Лоджистікс» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Тбіліського міського суду від 10.11.2015 року, Додаткового рішення від 25.11.2015 року про стягнення сум з ОСОБА_2.

Рішення іноземного суду і додаткове рішення набрало законної сили.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, також від нього не надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 390 Цивільного-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Між Україною і Грузією чинна Конвенція «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам», підписана країнами-учасницями СНД в м. Мінську 22.01.1993, яка ратифікована державою Україною Законом України від 10.11.1994 року №240/94-ВР Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (далі -Конвенція).

Відповідно до пункту 2 статті 54 Конвенції суд, який розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У такому випадку, суд постановлює рішення про примусове виконання.

Статтею 329 ЦПК України визначено, що питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

За положеннями частини 6 статті 395 ЦПК України, розглянувши подані документи, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання.

Як встановлено судом, заочним рішенням Тбіліського міського суду від 10.11.2015 року по справі №2/14648-14 відповідач ОСОБА_2 зобовязаний сплатити на користь ТОВ «Вест Лоджистікс» 45512,5 ларі і 1365,37 ларі державного мита.

Додатковим рішенням Тбіліського міського суду від 25.11.2015 року, ОСОБА_2 зобовязаний сплатити на користь ТОВ «Вест Лоджистікс» витрати на послуги адвоката у розмірі 3750 ларі і 375 ларі.

-

Згідно довідки Тбіліського міського суду рішення від 10.11.2015 року набрало законної сили 02.02.2016 року, додаткове рішення від 25.11.2015 року набрало законної сили 05.02.2016 року.

Згідно довідки Міністерства юстиції Грузії ЮЛПП Національне виконавче бюро, виконавчий лист виданий на підставі рішення Тбіліського міського суду по справі №2/1468-14 про стягнення з ОСОБА_2 сум, у ЮЛПП Національному виконавчому бюро не зареєстрований.

Загальна сума боргу ОСОБА_2 перед ТОВ «Вест Лоджистікс» за рішення іноземного суду складає 51002,87 лірі, з яких: 45512,5 ларі сума боргу, держмито 1365,37 ларі, витрати на послуги адвоката 3750 ларі, витрати на послуги адвоката 375 ларі.

У ході розгляду клопотання суд не встановив обставин, передбачених статтею 55 Конвенції, що перешкоджали виконанню рішення іноземного суду на території України.

Відповідно до частини восьмої статті 395 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Станом на 29.05.2017 року за офіційним курсом Національного банку України 1 грузинський ларі дорівнює 10,8785 гривням.

Приймаючи до уваги, що при розгляді клопотання суд обмежується лише встановленням додержання умов, передбачених Конвенцією, клопотання підлягає задоволенню шляхом стягнення з боржника боргу, загальна сума якого в гривневому еквіваленті становить 554834,72 гривень.

Керуючись статтями 53-55 Конвенції та статтями 390-396 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання ТОВ «Вест Лоджистікс» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Тбіліського міського суду - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на виконання рішення Тбіліського міського суду від 10.11.2015 року (справа №2/14648-14) і Додаткове рішення від 25.11.2015 року, шляхом стягнення з ОСОБА_2 (о/р НОМЕР_1), який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь Грузинської транспортної компанії ТОВ «Вест Лоджистікс» (ІНН404462318 Грузія м.Тбілісі район Старого Тбілісі Костава №47/57), суму спричиненої шкоди у розмірі 45512,5 ларі, що в гривневому еквіваленті складає 495107,73 грн., суму держмита 1365,37 ларі, що в гривневому еквіваленті складає 14853,18 грн., витрати на послуги адвоката 3750 ларі, що в гривневому еквіваленті складає 40794,38 грн., витрати на послуги адвоката 375 ларі, що в гривневому еквіваленті складає 4079,43 грн.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Заводського районного суду

міста ОСОБА_1Андрощук