У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк», Публічного акціонерного товариства «Терра Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення грошового вкладу за договором банківського вкладу, індексу інфляції, трьох відсотків річних, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 16 січня 2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Терра Банк» (далі - ПАТ «Терра Банк») укладено договір банківського вкладу (депозиту) за № ВДБ-116736:840, за умовами якого він передав банку грошові кошти в розмірі 200 дол. США на строк 6 місяців з 16 січня 2014 року до 29 серпня 2014 року зі сплатою 9,0 % щомісячно.

17 червня 2014 року між ним та ПАТ «Терра Банк» укладено ще один договір банківського вкладу (депозиту) за № ВДБ-149929:840, за умовами якого він передав банку грошові кошти в розмірі 5 тис. дол. США строком на 3 місяці з 17 червня 2014 року до 19 вересня 2014 року, зі сплатою 12 % річних, з щомісячним перерахуванням процентів на фактичну суму вкладу.

Після закінчення строку дії договорів, позивач звертався до ПАТ «Терра Банк» з вимогою виплати суми вкладів та нарахованих відсотків, однак йому роз'яснено, що ПАТ «Терра Банк» на підставі постанови правління Національного Банку України віднесено до категорії проблемних і в подальшому віднесено до категорії неплатоспроможних, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб створено перехідний банк - Публічне акціонерне товариство «Перехідний банк «Кристалбанк».

На його вимогу Публічним акціонерним товариством «Кристалбанк» (далі - ПАТ «Кристалбанк»), який є правонаступником - Публічного акціонерного товариства«Перехідний банк «Кристалбанк», 18 лютого 2015 року виплачено грошовий вклад за договором банківського вкладу (депозиту) № ВДБ-149929:840 від 17 червня 2014 року в сумі 66 034 грн 96 коп. за курсом 13 грн 11 коп. за 1 дол. США, в яку входять відсотки в розмірі 35,92 дол. США за курсом 13 грн 11 коп. за 1 дол. США, що еквівалентно 470 грн 91 коп., що становить 17,58 дол. США на дату виплати та сума депозиту в розмірі 5 тис. дол. США за курсом 13 грн 11 коп. за 1 дол. США, що еквівалентно 65 563 грн 95 коп.

Позивач вважає, що відповідачем ПАТ «Кристалбанк» порушено діюче законодавство та виплачено грошовий вклад не в валюті вкладу на день виконання зобов'язання, а в національній валюті, та враховуючи те, що на дату виплати курс долара становив 26 грн 79 коп. за 1 дол. США, а відповідач виплатив йому 2 447,33 дол. США за курсом 13 грн 11 коп. за 1 дол. США, то недоплачена сума за договором № ВДБ-149929:840 від 17 червня 2014 року складає 2 553,33 дол. США та відсотки у розмірі 18,34 дол. США, а за договором № ВДБ-116736:840 від 16 січня 2014 року з урахуванням того, що на дату виплати курс долара становив 26 грн 79 коп. за 1 дол. США, а відповідач виплатив йому 122,67 дол. США за курсом 13 грн 11 коп. за 1 дол. США недоплачена сума складає 77,31 дол. США.

Крім того, позивач вважав, що оскільки депозитний вклад за договором № ВДБ-116736:840 від 16 січня 2014 року підлягав поверненню 29 серпня 2014 року, а фактично повернуто 25 червня 2015 року, а депозитний вклад за договором № ВДБ-149929:840 від 17 червня 2014 року підлягав поверненню 19 вересня 2014 року, а фактично повернуто 18 лютого 2015 року, то у зв'язку з порушенням умов договорів банківських вкладів щодо повернення вкладів на першу вимогу заявника, підлягає застосуванню ст. 625 ЦК України й стягненню з відповідачів пеня, а з ПАТ «Терра Банк» - підлягають 3 % та 9 % річних за користування грошовими коштами, також індекс інфляції.

На підставі викладеного в останній редакції уточненої позовної заяви від 26 жовтня 2016 року ОСОБА_4 просив стягнути з ПАТ «Кристал Банк» на свою користь недоплачені грошові кошти за договором № ВДБ-116736:840 від 16 січня 2014 року в розмірі 77,31 дол. США; пеню в розмірі 3 % в день за порушення зобов'язань в розмірі 15 990 грн 13 коп., недоплачені грошові кошти за договором № ВДБ-149929:840 від 17 червня 2014 року в розмірі 2 553,33 дол. США та недоплачені проценти в розмірі 18,34 дол. США, а також пеню в розмірі 3 % в день за порушення зобов'язань в сумі 118 270 грн 28 коп.; стягнути з ПАТ «Терра Банк» на свою користь за договором № ВДБ-116736:840 від 16 січня 2014 року відсотки в розмірі 9 % річних за період прострочення виконання зобов'язання в розмірі 379 грн 08 коп., 3 % річних в розмірі 126 грн 18 коп. та індекс інфляції в розмірі 3 030 грн 75 коп., а також за договором № ВДБ-149929:840 від 17 червня 2014 року відсотки в розмірі 9 % річних за період прострочення виконання зобов'язання в розмірі 8 006 грн 79 коп., 3 % річних в розмірі 2 668 грн 93 коп. та індекс інфляції в розмірі 18 595 грн 63 коп.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 травня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Кристалбанк» на користь ОСОБА_4 недоплачені грошові кошти за договором № ВДБ-116736:840 від 16 січня 2014 року в розмірі 77,31 дол. США, недоплачені грошові кошти за договором № ВДБ-149929:840 від 17 червня 2014 року в розмірі 2553,33 дол. США та недоплачені проценти в розмірі 18,34 дол. США.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 липня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в частині стягнення з ПАТ «Кристалбанк» пені в розмірі 15 990 грн 13 коп. та 118 270 грн 28 коп., з ПАТ «Терра Банк» інфляційних збитків в розмірі 3 030 грн 75 коп. та 18 595 грн 63 коп., відсотків в розмірі 9 % річних та 3 % за період прострочення зобов'язання за договорами в розмірі 379 грн 08 коп., 126 грн 18 коп., 8 006 грн 79 коп., 3% річних в розмірі 2 668 грн 93 коп.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 травня 2016 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ПАТ «Кристалбанк» на користь ОСОБА_4 недоплачених грошових коштів за договором № ВДБ-116736:840 від 16 січня 2014 року в розмірі 77,31 доларів США, недоплачених грошових коштів за договором № ВДБ-149929:840 від 17 червня 2014 року в розмірі 2 553,33 доларів США та недоплачених процентів в розмірі 18,34 доларів США, стягнення судового збору з ПАТ «Кристалбанк» на користь держави в сумі 662 грн 77 коп. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 травня 2016 року та додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 липня 2016 року залишено без змін.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення його позову у повному обсязі, не передаючи справу на новий розгляд, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 1 ст. 1074 ЦК України передбачено заборону обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону України, ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

За змістом ч. 5 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) має повноваження у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку, зокрема вправі обрати спосіб виведення неплатоспроможного банку шляхом відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку на користь спеціально створеного перехідного банку з відкликанням банківської ліцензії неплатоспроможного банку та подальшою його ліквідацією у порядку та на умовах, визначених ст. 42 вказаного Закону.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з п. п. 1, 3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язання перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, здійснення виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Частиною 12 ст. 42 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що перехідний банк у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набуває обов'язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов'язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Відповідно до ч. 15 ст. 42 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вклади, передані перехідному банку, гарантуються Фондом на тих самих умовах, що існували до дня їх передачі.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 16 січня 2014 року між ПАТ «Терра Банк» та ОСОБА_4 укладено договір банківського вкладу (депозиту) за № ВДБ-116736:840, згідно з п. 1.1. якого, банк прийняв від останнього грошові кошти в розмірі 200 дол. США на строк 6 місяців з 16 січня 2014 року до 29 серпня 2014 року та зобов'язався виплатити суму вкладу та нараховані проценти в розмірі 9 %, що нараховуються щомісячно.

17 червня 2014 року між ПАТ «Терра Банк» та ОСОБА_4 також укладено договір банківського вкладу (депозиту) за № ВДБ-149929:840 на суму 5 тис. дол. США строком на 3 місяці з 17 червня 2014 року до 19 вересня 2014 року, зі сплатою 12 % річних, з щомісячним перерахуванням процентів на відкритий банківський рахунок № НОМЕР_1 на фактичну суму вкладу.

Через недостатність грошових коштів на рахунках ПАТ «ТерраБанк» постановою Правління Національного банку України від 06 серпня 2014 року № 463/БТ ПАТ «ТерраБанк» віднесено до категорії проблемних та постановою Правління Національного банку України від 21 серпня 2014 року № 518 ПАТ «ТерраБанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 серпня 2014 року прийнято рішення № 72 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації», на підставі якого розпочато процедуру виведення ПАТ «Терра Банк» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 22 серпня 2014 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 122 від 20 листопада 2014 року та наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 листопада 2014 року № 232 продовжено здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Терра Банк» на один місяць до 22 грудня 2014 року включно.

Постановою Національного банку України № 831 від 23 грудня 2014 року в ПАТ «Терра Банк» відкликано банківську ліцензію та запроваджено процедуру ліквідації.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 грудня 2014 року за № 159 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Терра Банк» строком на 1 рік з 24 грудня 2014 року по 23 грудня 2015 року включно.

На забезпечення повернення вкладникам коштів за їх вкладами та для виконання Плану врегулювання неплатоспроможного банку - ПАТ «Терра Банк» з метою передачі частини активів та зобов'язань неплатоспроможного ПАТ «Терра Банк» Фондом створено Публічне акціонерне товариство «Перехідний банк «Кристал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Кристал Банк».

На підставі акта приймання-передавання від 22 грудня 2014 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб передано активи та зобов'язання неплатоспроможного ПАТ «Терра Банк», які зазначено в Плані врегулювання та у Реєстрі договорів з кредиторами (вкладниками) (додаток № 2 до цього акту).

Згідно з Витягом п. 2.1 «Реєстр договорів з вкладниками-фізичними особами» додатку № 2 до акту приймання-передавання активів та зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ «ТерраБанк» від 22 грудня 2014 року Фонд передав, а перехідний банк отримав для виплати за договорами банківських вкладів (депозитів): № ВДБ-149929:840 від 17 червня 2014 року, № ВДБ-116736:840 від 16 січня 2014 року ОСОБА_4 суми внесків станом на дату введення тимчасової адміністрації - відповідно 65 563 грн 95 коп., нараховані відсотки 471 грн 01 коп.; а також 2 622 грн 56 коп. та нараховані відсотки 14 грн 16 коп.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 грудня 2015 року за № 222 строк проведення процедури ліквідації ПАТ «Терра Банк» продовжено по 23 грудня 2016 року включно.

Грошовий вклад за договором № ВДБ-149929:840 від 17 червня 2014 року в розмірі 65 563 грн 95 коп. та нараховані відсотки в розмірі 471 грн 01 коп. виплачено позивачу ОСОБА_4 на його вимогу 18 лютого 2015 року, а грошовий вклад за договором № ВДБ-116736:840 від 16 січня 2014 року в розмірі 2 622 грн 56 коп. та нараховані відсотки в розмірі 14 грн 16 коп. - 25 червня 2015 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції керувався ст. ст. 526, 1058 ЦК України і виходив із порушення ПАТ «Кристалбанк» строків виплати коштів за договорами банківського вкладу, та дійшов висновку про стягнення з нього на користь ОСОБА_4, недоплачених грошових коштів у відповідності до ст. 533 ЦК України в іноземній валюті на день фактичного виконання грошового зобов'язання.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 щодо стягнення відсотків в розмірі 9 % річних та 3 % річних за період прострочення зобов'язань за договорами, пені та інфляційних втрат, суд першої інстанції керувався положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та виходив з відсутності правових підстав для їх задоволення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення недоплачених грошових коштів за договорами вкладів і процентів та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, врахувавши позиції Верховного Суду України, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, правильно виходив із того, що ПАТ «Кристалбанк», як правонаступник ПАТ «ТерраБанк», може нести відповідальність перед ОСОБА_4 тільки в межах сум переданих йому Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Водночас, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що виплачуючи позивачу суми внесків і проценти у національній валюті за курсом іноземної валюти на день початку процедури виведення ПАТ «ТерраБанк» з ринку та здійснення тимчасової адміністрації, ПАТ «Кристалбанк» діяв у відповідності до вимог п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Доводи касаційної скарги про те, що відповідач ПАТ «Кристалбанк» був зобов'язаний повернути позивачу суму вкладів і проценти у валюті вкладу - долар США є безпідставним, оскільки суперечать положенням п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Інші доводи касаційної скарги висновків суду першої інстанції в не скасованій частині та висновків апеляційного суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

А.О. Леванчук

А.В.Маляренко