РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ї особи: КП «Харківські теплові мережі», КП «Жилкомсервіс», дільниця № 12 КП «Жилкомсервіс», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, відшкодування витрат

ВСТАНОВИВ:

30.12.2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду про відшкодування матеріальної шкоди, відшкодування витрат, в якому, предявляючи вимоги до відповідача ОСОБА_2 просить стягнути на її користь відшкодування завданої матеріальної шкоду від залиття квартири в розмірі 9109,00 грн. та понесені судові витрати по даній справі.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на ті обставини, що вона є власником квартири №28, що знаходиться в будинку №78 по вул. Чернишевська в м. Харкові, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру. В даній квартирі також проживають її доньки ОСОБА_3, ОСОБА_4 Відповідач проживає поверхом вище у квартирі №30 того ж будинку і є власником цієї квартири. В своєму позову позивач пояснила, що 13.07.2016 року її квартиру було затоплено. Згідно акту №380 від 13.07.2016 року причиною залиття був прорив трубопроводу центрального опалення в приміщенні санвузла в квартирі відповідача. Цим же актом було зафіксовано завдану їй майнову шкоду: залиття кімнати (14,1 кв.м.), внаслідок чого зіпсовано паркет підлоги цієї кімнати;відшарування на стелі; намокання та відшарування шпалер. Крім того, позивач зазначила, що внаслідок залиття її квартира потребує термінового відновлювального ремонту, вартість якого, згідно кошторису наданому їй будівельним підприємством ЧП «ОТІСА», складає 9109,00 грн. Також, позивач в своєму позові пояснила, що кілька років тому відповідач провів ремонт та перепланування своєї ванної кімнати та санвузла, після чого почалися неодноразові залиття її квартири, проте відшкодовувати добровільно завдану шкоду відповідач не бажає, у зв*язку з чим ОСОБА_1 змушена була звернутися з позовом до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився та пояснив, що він не заперечує сам факт залиття 13.07.2016 року квартири позивача, так як і його квартира теж була залита, факт залиття своєї квартири він теж зафіксував і заявив вимоги щодо ремонту у відповідну службу. Проте, реальний зміст цього факту, дійсний характер залиття, причини, винна сторона в представлених позивачем доказах та документах щодо аварії, розроблених працівниками дільниці №12 КП «Жилкомсервіс» відсутні. Тому вважає, що звернення позивача стосовно відшкодування збитків, повязаних з залиттям її квартири є безпідставними, спрямованими не за адресою та мають бути адресовані до балансоутримувача КП «Жилкомсервіс» або виконавця послуг центрального опалення КП «Харківські теплові мережі», яке в цей день проводило роботи в системі опалювання повязані із теплоносієм.

Представник третьої особи КП «Харківські теплові мережі» в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала та зазначила, що до робіт КП «Харківські теплові мережі» у жителів будинку №78 по вул. Чернишевська в м. Харкові зауважень не було, роботи були виконані до опалювального періоду у повному обсязі, тобто свої договірні зобовязання КП «Харківські теплові мережі» виконало у повному обсязі.

Інші треті особи - представники дільниці № 12 КП «Жилкомсервіс», КП «Жилкомсервіс» в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у їх в відсутність.

Треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги своєї матері - позивача ОСОБА_1, вказуючи, що дійсно було залиття з квартири відповідача, який є винним у залитті і постраждала їх квартира. ОСОБА_5 до суду надала письмову заяву, в якій також підтримує позовні вимоги позивача та просить їх задовольнити.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири №28, що знаходиться в будинку №78 по вул. Чернишевська в м. Харкові, що підтверджується свідоцтвом про право власності №2-97-105778 від 24.12.1997 року. (а.с. 116). Співвласниками даної квартири також є ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які залучені судом в якості третіх осіб.

Власником розташованої поверхом вище квартири АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу №656 від 10.02.2004 року, що підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно. (а.с. 55).

Звертаючись з позовом до суду 30.12.2016 року позивач ОСОБА_1 посилалася на факт залиття 13.07.2016 року її квартири з квартири відповідача № 30 будинку № 78 по вул. Чернишевська в м. Харкові, що підтверджується актом обстеження № 380 від 13.07.2016 року.

Згідно акту № 380 від 13.07.2016 року, складеного комісією дільниці №12 Київського району КП "Жилкомсервіс" зафіксовано залиття квартири позивача 13.07.2016 року біля 12:00 год. В результаті залиття виявлено сліди залиття в кімнаті, площею 14 кв.м., відшарування побілкового шару на стелі, площею 5 кв.м., на стінах в результаті намокання відклеїлися шпалери, на площі приблизно 8 кв.м., залита електропроводка. Вказано, що залиття сталося з вище розташованої квартири № 30 внаслідок прориву трубопроводу центрального опалення в приміщенні санвузла. (а.с.5).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердив, що відповідач ОСОБА_2 неодноразово заливав квартиру позивачки, в тому числі і в липні 2016 року та повідомив, що коли повертався з роботи 13.07.2016 року приблизно о 17-18 год., бачив наслідки залиття в кімнаті, що прилягає до ванної кімнати в квартирі ОСОБА_1 Крім того, свідок ОСОБА_6 зазначив, що в грудні 2016 року було ще одне залиття її квартири з квартири відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, що завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України - власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири може на власний розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартири у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Під час розгляду справи, дослідивши всі надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог і заперечень, судом встановлено, що з вини відповідача - власника квартири АДРЕСА_2 (ОСОБА_2В.) позивачці ОСОБА_1 завдано матеріальної шкоди (пошкодження в кімнаті, площею 14 кв.м., відшарування побілкового шару на стелі, площею 5 кв.м., на стінах в результаті намокання відклеїлися шпалери, на площі приблизно 8 кв.м., залита електропроводка), від залиття її квартири 13.07.2016 року, яка підлягає відшкодуванню.

Доказів на спростування зазначеного суду під час розгляду справи відповідачем ОСОБА_2 не надано. Заперечення відповідача про те, що залиття сталося не з його провини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та є необґрунтованими.

Так, згідно матеріалів справи, прорив трубопроводу центрального опалення виник 13.07.2016 року в приміщенні санвузла відповідача, вільний доступ до якого є тільки у відповідача власника цих приміщень, що не оспорюється і відповідачем в судовому засіданні.

Доводи ОСОБА_2 про те, що в цей день проводились роботи працівниками КП «ХТМ» і це призвело до прориву трубопроводу та залиття квартири позивача суду також не надано і дані обставини не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні вимог ст.ст. 57-59 ЦПК України. Клопотань про призначення судово-технічної експертизи, або інші клопотання на підтвердження своїх заперечень про відсутність провини відповідачем не було заявлено. За таких обставин, керуючись вимогами ст. 60 ЦПК України суд вважає, що обставини причин залиття не з його провини відповідачем не доведені. Крім того, суд зазначає, що і доводи відповідача про фіктивність акту 380 від 13.07.2016 року, складеного комісією дільниці №12 Київського району КП "Жилкомсервіс" є необґрунтованими.

Таким чином, аналізуючи усі зясовані в судовому засіданні обставини та дослідивши надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що залиття 13.07.2016 року сталося внаслідок неправомірних дій власника квартири АДРЕСА_3 - відповідача по справі ОСОБА_2

В судовому засіданні також знайшли своє повне підтвердження обставини щодо проведення до 13.07.2016 року ремонтних робіт в квартирі ОСОБА_2 в ванній кімнаті, закриття труб гіпсокартоном та плиткою під ванною(а.с.103-104), первісне повідомлення про «дефект радіатора» відповідачем на службу КП «ХТМ» о 12-22 год. з зафіксованим часом залиття в квартирі позивача о 12-00 год., та повторним повідомленням лише о 13-55 год. зі скаргою «течія стояка». (а.с.84).

Посилання відповідача також на те, що в залитті є провина КП «Жилкомсервіс» не знайшло свого підтвердження в даному судовому провадженні. Так, згідно Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення «споживач зобовязаний повідомляти виконавця про всі зміни у стані санітарно-технічного обладнання протягом місяця і за власний рахунок ремонтувати та замінювати в квартирі санітарно-технічні прилади і пристрої, що вийшли з ладу з його вини ( через невідповідну експлуатацію, механічне пошкодження тощо)».

Згідно Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями «власники квартир при появі несправностей у квартирі повинні вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла».

При визначенні розміру відшкодування шкоди, спричиненої власникові квартири АДРЕСА_4, суд приймає до уваги кошторис будівельного підприємства ПП «ОТІСА» станом на 20.07.2016 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту складає 9109,00 грн. разом з ПДВ. (а.с. 7-11).

З врахуванням тих обставин, що суду не представлені дані про проведення фактичного ремонту після залиття в квартирі позивача будівельною організацією та даних про те, що ремонтні роботи були здійснені надавачем послуг, який зареєстрований платником ПДВ, суд не вбачає підстав для стягнення повної суми, у звязку з чим сума ПДВ підлягає виключенню з загальної суми матеріальної шкоди. Отже, судом задовольняються вимоги про відшкодування шкоди частково, оскільки стягненню підлягає сума збитку, визначена у кошторисі за відрахуванням суми ПДВ, тобто 9109,00 грн. -ПДВ 1518,00 грн. =7591,00 грн.

Відповідач, не погоджуючись з розміром завданих збитків, визначених позивачем не надав суду будь-яких доказів на спростування зазначеного позивачем щодо розміру завданої шкоди. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що доводи позивача щодо доведеного розміру майнових збитків по відновленню пошкоджень внаслідок залиття не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

На підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивача стягуються з відповідача ОСОБА_2 пропорційно від задоволеної частини витрати по оплаті судового збору в розмірі 457,50 грн.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 10, 11, 16, 60, 79, 88, 169, 209, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму у відшкодування матеріальної шкоди від залиття у розмірі 7591 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по оплаті судового збору пропорційно від задоволеної частини в розмірі 457,50 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя :