Справа № 738/428/17
№ провадження 2-др/738/1/17
У Х В А Л А

Іменем України

31 жовтня 2017 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складi:

суддi ОСОБА_1,

секретаря судового засідання Костюк І.А.,

з участю представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5, розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі суду м. Мена Чернiгiвської областi цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Менський комунальник» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року до Менського районного суду Чернігівської області звернувся директор ТОВ «Менський комунальник» ОСОБА_6 з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 1835,73 грн. та 1600 грн. сплаченого судового збору, що разом становить 3435,73 грн. Позов мотивовано тим, що 01.10.2010 з абонентом ОСОБА_4 та ЗАТ «Менський комунальник» правонаступником якого являється ТОВ «Менський комунальник» був укладений двухсторонній договір «Про надання послуг з водопостачання та водовідведення». Відповідач в порушення умов укладеного договору, не сплачував за спожиті послуги в період з вересня 2014 року по листопад 2016 року, у звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 1835,73 грн. В добровільному порядку відповідач не бажає погашати виниклу заборгованість, а тому позивач для захисту своїх прав звернувся до суду.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Для захисту свої позовних вимог представник позивача ОСОБА_2 надав суду звіт, з якого слідує, що 21 травня 2017 року ОСОБА_4 сплатила борг за надані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 1850,00 грн.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що вона погасила борг і надала суду копію квитанції для підтвердження цього.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що відповідач ОСОБА_4 сплатила борг за надані послуги, але оскільки представники позивача наполягають на задоволенні позовних вимог, що є безпідставним, тому просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та його представника, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 1 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_7 57 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено в судовому засіданні, 01 жовтня 2010 року між ЗАТ «Менський комунальник» та ОСОБА_4 укладено Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, згідно якого у п. 17 передбачено, що споживач зобовязаний оплачувати послуги в установлені договором строки (а.с.8-11).

ОСОБА_7, затвердженого загальними зборами учасників (протокол № 2 від 06 квітня 2012 року) слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Менський комунальник» є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Менський комунальник» (а.с.6-7).

Із виписки із особового рахунку ОСОБА_4 слідує, що станом на 01.12.2016 року, останній нарахована заборгованість за надані послуги в розмірі 1835 грн. 73 коп. (а.с.12).

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частина 1 ст. 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як встановлено судом, що також підтверджується квитанцією TS204945 від 21 травня 2017 року, відповідач ОСОБА_4 сплатила виниклу заборгованість в розмірі 1850,00 грн., чого також в судовому засіданні не заперечували представники позивача, а це свідчить про те, що завдані відповідачем збитки, які були підставою для звернення до суду з позовною заявою, відшкодовані.

Не зважаючи на це, представники позивача в судовому засіданні повністю підтримували позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 89 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримає своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Діючим законодавством України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, а також те, що в судовому засіданні достеменно встановлено, що відповідач сплатила борг після предявлення позову до суду і спір між сторонами відсутній, проте представники позивача не відмовились від позовних вимог, а наполягали на повному їх задоволенні, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.11, 22, 526, 610, 1166 ЦК України, ст. 1, 3, 4, 10, 58, 89, 209, 212, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Менський комунальник» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Г. Сова