Справа № 712/1728/17
Провадження № 2/712/971/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2017 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді - Троян Т.Є.
при секретарі - Шмагайло Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
Представник позивача 13.02.2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 30.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» укладено Договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. 08.12.2014 року у відповідності до Додаткової угоди № 2 до Договору факторингу від 30.09.2014 р. доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Відповідно до п.п.1.1., 1.3. Фактор (ТОВ «Дата ОСОБА_1») зобовязується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ПАТ «Альфа- Банк») за плату, а Клієнт зобовязується відступити Факторові свої Права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання Клієнтом грошових коштів від Фактора.
Внаслідок укладення вказаних договорів 08.12.2014 року відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата ОСОБА_1» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № SME0025148 від 05.10.2011 року позичальником, згідно якого є ОСОБА_2.
05.10.2011 року Публічне акціонерне товариство Альфа-Банк та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № SME0025148. відповідно до умов якого відповідачеві наданий кредит в сумі 50 000 грн.
Відповідно до умов Договору, Відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором.
У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано неустойку.
На 10.01.2017 року розмір неустойки становить: штраф - 234596,06 грн., яку ТОВ «Дата ОСОБА_1» не враховує з принципів розумності та справедливості.
В забезпечення виконання зобовязань 05.10.2011 року Позивач та ОСОБА_3 уклали Договір Поруки № SME0025148/1.
Відповідно до умов Договору поруки Відповідач 2 як поручитель поручається за виконання Відповідачем 1 обовязків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.
Відповідно до умов Договору поруки, Відповідач 1 та Відповідач 2 відповідають перед Позивачем за порушення обовязків за Договором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник.
Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обовязків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати виконання зобовязання з повернення Кредиту за Договором.
На виконання умов Договору Відповідачам була направлена Вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги в редакції заяви про уточнення позовних вимог підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але ухилився від отримання позовної заяви та судової повістки, що підтверджено поштовим повідомленням. Інформацію щодо своєї адреси суду не надав, тому відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи.
В судовому засіданні адвокат відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 позовні вимоги в частині стягнення заборгованості із ОСОБА_3 не визнав та просив відмовити в цій частині в задоволенні позову. Додатково пояснив, що 14.08.2015 року між ТОВ «Дата ОСОБА_1» та ОСОБА_3 укладений договір про розірвання Договору поруки № SME0025148/1 від 05.10.2011 року, відповідно до п. 2 якого з моменту припинення дії Договору поруки Сторони претензій та зауважень щодо виконання обовязків за Договором поруки одна до одної не мають. Тобто майнові претензій ТОВ «Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_3 відсутні.
Заслухавши думку адвоката відповідача, дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 30.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» укладено Договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями.
08.12.2014 року у відповідності до Додаткової угоди № 2 до Договору факторингу від 30.09.2014 р. доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Відповідно до п.п.1.1., 1.3. Фактор (ТОВ «Дата ОСОБА_1») зобовязується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ПАТ «Альфа- Банк») за плату, а Клієнт зобовязується відступити Факторові свої Права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання Клієнтом грошових коштів від Фактора.
Внаслідок укладення вказаних договорів 08.12.2014 року відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата ОСОБА_1» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № SME0025148 від 05.10.2011 року позичальником, згідно якого є ОСОБА_2.
Відповідно до ст. 514 ЦПК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи, 05.10.2011 року Публічне акціонерне товариство Альфа-Банк та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № SME0025148, відповідно до умов якого відповідачеві наданий кредит в сумі 50 000 грн.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до сит. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до умов Договору, Відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором.
05.10.2011 року в забезпечення виконання зобовязань ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_3 уклали Договір Поруки № SME0025148/1, відповідно до умов якого вона як поручитель поручається за виконання ОСОБА_2 обовязків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.
Відповідно до умов Договору поруки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідають перед ПАТ «Альфа Банк» за порушення обовязків за Договором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник.
Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обовязків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати виконання зобовязання з повернення Кредиту за Договором.
Рішенням третейського суду від 23.07.2013 року із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягнуто на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № SME0025148 від 05.10.2011 року в сумі: за кредитом 24980,10 грн., по відсотках 4444,92 грн., пені 12328,32 грн.; та стягнуто із ОСОБА_3 пеню за договором поруки у розмірі 5156,38 грн.(а.с. 90-93)

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 1 ст. 553, п. 1 та п. 2 ст. 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 554 ЦК України в разі невиконання позичальником своїх зобовязань по договору кредиту, відповідачі відповідають перед позивачем як солідарні боржники.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від буд-якого з них окремо.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що 14.08.2015 року між ТОВ «Дата ОСОБА_1» та ОСОБА_3 укладений договір про розірвання Договору поруки № SME0025148/1 від 05.10.2011 року, відповідно до п. 2 якого з моменту припинення дії Договору поруки Сторони претензій та зауважень щодо виконання обовязків за Договором поруки одна до одної не мають. (а.с. 143)

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в частині стягнення із ОСОБА_3 заборгованості по відсотках та пені, оскільки договір поруки розірваний, а тому жодних претензій до ОСОБА_3 по кредитному договору № SME0025148 від 05.10.2011 бути не може.

Що стосується вимог банку щодо стягнення із відповідачів на свою користь пені за останній календарний рік з 28.07.2016 по 28.07.2017 року в розмірі 52806,49 грн., суд приходить до висновку про можливість її зменшення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача, однак в останньому випадку відповідач, що звертається з клопотанням, повинен довести наявність підстав для зменшення неустойки.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання).

Із матеріалів справи вбачається, що позичальником ОСОБА_2 отримано кредит в розмірі 50000 грн., частково заборгованість відповідачами сплачувалась, а також сума пені є несспівмірною із сумою отриманого кредиту, а тому оцінюючи вказані обставини в їх сукупності, суд вважає справедливим зменшити розмір неустойки (пені), що стягується з відповідача на користь позивача до 500 гривень.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, в звязку з частковим задоволенням позову, з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1600,00 грн., оскільки дані судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. До стягнення з відповідача ОСОБА_2 підлягає заборгованість за відсотками в сумі 12171,15 грн., оскільки ці вимоги обґрунтовані на законі, відповідають умовам укладених за участю сторін кредитного договору, згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та пеня в розмірі 500 грн. та судовий збір в розмірі 1600 грн.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст.224 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 16, 203, 215, 509, 526, 527, 530, 546, 553, 554, 627, 1050, 1054 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» заборгованість за відсотками по кредитному договору № SME0025148 від 05.10.2011р. у розмірі 12171,15 грн., пеню в сумі 500 грн., судовий збір в розмірі 1600 грн., всього 14271,15 грн. (чотирнадцять тисяч двісті сімдесят одна гривня 15 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Т.Є. Троян