АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 184/741/17-ц
Провадження №22-ц/774/1571/К/17
У Х В А Л А

17 листопада 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Зубакова В.П., розглянувши матеріали апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання права власності.

Відповідач ОСОБА_1 оскаржив зазначену ухвалу в апеляційному порядку з підстав відкриття провадження з недотриманням правил підсудності.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року була залишена без руху та надано особі, яка подає апеляційну скаргу строк для усунення її недоліків, а саме: сплати судового збору у розмірі 320,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали суду від 14 червня2017 року неодноразово направлялася на адресу ОСОБА_1, яку останній зазначив в апеляційній скарзі у якості адреси місця проживання: АДРЕСА_1, однак судові повідомлення були повернуті на адресу суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 25, 34, 36, 40, 44-47).

Згідно зі ст.ст. 5,10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності сторін, змагальності та диспозитивності.

У відповідності до ст.11, ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки і разом з тим, з огляду на принцип диспозитивності у цивільному судочинстві сторони розпоряджаються процесуальними правами на свій розсуд.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року Європейський суд з прав людини вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про місяця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Зважаючи на те, що на протязі більш ніж трьох місяців перебування цивільної справи в суді апеляційної інстанції (апеляційна скарга надійшла до суду 14 червня 2017 року) відповідач ОСОБА_1 жодним чином не цікавився розглядом його апеляційної скарги на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року, судом 04 жовтня 2017 року було направлено запит до Дніпропетровської дирекції ПАТ «Укрпошта» щодо надання інформації про вручення судової кореспонденції для підтвердження або ж спростування наявності у діях відповідача ОСОБА_1 дій, які свідчать про зловживання ним своїми процесуальними правами та невиконання процесуальних обов'язків.

31 жовтня 2017 року, тобто після офіційного звернення до Дніпропетровської дирекції ПАТ «Укрпошта», на адресу Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшло зворотнє поштове повідомлення про вручення рекомендованої судової кореспонденції, з якого вбачається, що копія ухвали суду від 10 травня 2017 року була отримана ОСОБА_1 07 липня 2017 року (а.с. 51), тобто перебіг п'ятиденного строку для усунення недоліків апеляційної скарги (надання відповідних документів до канцелярії Апеляційного суду Дніпропетровської області або ж їх здачі до відділення поштового зв'язку для направлення до суду) закінчився 12 липня 2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, у встановлений п'ятиденний строк, тобто по 12 липня 2017 року включно, вимоги ухвали суду від 14 червня2017 року не виконано, на теперішній час недоліки скарги не усунено.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ст.ст. 121, 297 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

За таких обставин апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року необхідно вважати неподаною та повернути її заявнику.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, -

У X В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року вважати неподаною та повернути її заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: В.П.Зубакова