Справа № 202/2108/17
Провадження №2/202/1428/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 червня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В ході розгляду справи позивачем були уточнені позовні вимоги та визначені сторони по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла його бабуся ОСОБА_5, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті бабусі залишився спадок - житловий будинок АДРЕСА_1, який належав їй на праві власності. У бабусі було три сина: батько позивача - ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Ще за життя, тобто 27 грудня 2011 року, його бабуся ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповідала усе їй належне рухоме та нерухоме майно своєму сину ОСОБА_6, своєму онуку-сину померлого брата його батька ОСОБА_8 та йому - онуку ОСОБА_1. 15 лютого 2017 року він звернувся до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті бабусі. Постановою державного нотаріуса Шостої дніпровської міської нотаріальної контори від 15 лютого 2017 року йому відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку домоволодіння АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6, у зв'язку з тим, що у спадкоємця відсутній факт прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Причиною пропуску встановленого строку є те, що у червні 2012 року він отримав травму правої ноги і з 07.06.2012 року по 27.08.2012 року знаходився під наглядом лікаря-хірурга у зв'язку з переломом зовнішньої кісточки справа зі зміщенням, посттравматичним артритом правого гомілкового суглобу. За станом здоров'я він не міг самостійно пересуватися, потребував постільного режиму. Тому не зміг звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини у встановлений законом строк. Просив суд: визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті бабусі ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказала, що спочатку вона не заперечувала щодо задоволення позовних вимог позивача, але оскільки позивач вводить суд в оману щодо дійсних причин пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказавши що він травмував ногу, тому просила в задоволенні позову відмовити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та просила суд позов задовольнити.

Представник третьої особи Шостої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. Відповідно до листа просили суд розглядати справу без участі їх представника.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачів, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданим 21 лютого 2012 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.11), яка проживала за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до заповіту від 27 грудня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Драпата О.М., зареєстрованому в реєстрі за №3-2984, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, за яким все своє рухоме та нерухоме майно, де б воно не було та з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, права та обов'язки, що належать їй на момент складання цього заповіту, а також права та обов'язки, що будуть належати їй на день смерті, заповідала ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, в рівних частках.

Відповідно до спадкової справи №546/2012 від 24.07.2012 року, заведеної після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою з заявами про прийняття спадщини звернулися: ОСОБА_8 - 24.07.2012 року, ОСОБА_4 - 17.08.2012 року.

ОСОБА_4, який є батьком позивача, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.6,43). ОСОБА_3, відповідачка по справі є дружиною померлого та матір'ю позивача (а.с.6).

Відповідачка ОСОБА_2 є спадкоємцем померлого ОСОБА_8.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори від 15 лютого 2017 року, відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку домоволодіння АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 у зв'язку з тим, що у спадкоємця відсутній факт прийняття спадщини.

Як вказав позивач та представник позивача в судовому засіданні, позивач пропустив шестимісячний строк звернення з заявою для прийняття спадщини з поважних причин. Так, причиною пропуску встановленого строку є те, що у червні 2012 року він отримав травму правої ноги і з 07.06.2012 року по 27.08.2012 року знаходився під наглядом лікаря-хірурга у зв'язку з переломом зовнішньої кісточки справа зі зміщенням, посттравматичним артритом правого гомілкового суглобу. За станом здоров'я він не міг самостійно пересуватися, потребував постільного режиму. Тому не зміг звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини у встановлений законом строк.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач знав про смерть бабусі, після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_6, до отримання травми ноги 07.06.2012 року, однак не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після її смерті, із матеріалів спадкової справи вбачається, що батько позивача ОСОБА_11, який проживав разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_2 своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на обов'язкову частку після смерті ОСОБА_5; позивач не надав суду доказів про те, що перешкоджало йому подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини через засоби поштого зв'язку, що передбачено п. 3.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 282/20595, чинного на момент відкриття спадщини, також не довів те, чи можуть обставини, на які посилається позивач, як на поважність причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини, бути такими, які позбавляли позивача звернутися з заявою про прийняття спадщини та бути підставою для задоволення позову. Суд критично відноситься до долученої позивачем копії довідки №45/14 КЗ МСД №8 із якої вбачається, що ОСОБА_1 знаходився під наглядом лікаря-хірурга, інших доказів перебування його на лікуванні суду не надано, як не надано жодної виписки з історії хвороби, а тому суд приходить до висновку, що строк для прийняття спадщини ОСОБА_1 був пропущений з не поважних причин, і не вбачає за можливе визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позивачці відмовлено в задоволені позовних вимог, то судові витрати не розподіляються.

Керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про спадкування», від 30.05.2008 року №7, ст. ст.15,16,1220-1223, 1269,1270, 1272 ЦК України , ст. 3,7, 11,15, 60,61,88, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар