233 № 233/5266/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Франчук А.О., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Донецької області, ОСОБА_3 Управління МВС України в Донецькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства і прокуратури,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_3 Управління МВС України в Донецькій області, прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури Донецької області, ОСОБА_1 просить:

- стягнути з відповідачів солідарно на його користь моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн.,

- стягнути з відповідачів солідарно на його користь матеріальну шкоду в розмірі 156,61 грн.,-

посилаючись на те, що він є діючим адвокатом України. У теперішній час в провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження відносно нього. ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому діянь він не визнає у повному обсязі та вважає, що кримінальне провадження є сфабрикованим працівниками правоохоронних органів та органів прокуратури області.

Так, під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні у 2013 році відбулося зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж належного йому абонентського номеру 050-935-36-72, та абонентського номеру 099-951-32-63, який належить його матері, ОСОБА_4. Вищезазначене зняття інформації здійснювалося за ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Донецької області від 23 травня 2013 року. Проте, вважає, що дозвіл на проведення оперативно-розшукових заходів відносно нього було надано з порушенням норм Конституції України, діючого законодавства України та норм міжнародного права. Так, вважає, що такий дозвіл був наданий слідчим суддею на підставі усного клопотання начальника відділу по боротьбі з корупцією УБОЗ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_5, що суперечить вимогам КПК України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Крім того, вважає, що на протязі 2013-2014 років за ним велося спостереження робітниками УБОЗ, а саме періодично за ним їздили по місту Костянтинівка Донецької області автомобіль Джилі сірого кольору, Мазда-6 чорного кольору, держномер АН5885, ОСОБА_6 білого кольору, держномер АН4844. Він особисто неодноразово спостерігав в містах свого перебування зазначені автомобілі. Проте, протоколи спостережень в матеріалах кримінального провадження відсутні, як і відсутній дозвіл на проведення такого спостереження. Також, співробітниками УБОЗ встановлений факт користування ним в 2010 році автомобілем ВАЗ 2108, який не був на нього зареєстрований, не належав йому, що підтверджує факт незаконного збору інформації та спостереженням за ним тривалий час без ухвали суду.

Вищезазначені порушення відповідачами норм діючого законодавства України та норм міжнародного права заподіяли йому моральну шкоду, оскільки на той період часу він бажав влаштуватися до державної структури в м. Києві, але у звязку із порушенням відносно нього кримінального провадження не зміг скористатися своїм конституційним правом на вибір місця роботи і місця проживання. Крім того, він був позбавлений можливості реалізації звичок і бажань, погіршилось відносини з оточуючими людьми, він переносив постійні переживання, страждання, думки за фактом незаконного прослуховування його професійного спілкування з його клієнтами, колегами - адвокатами, батьками, журналістами, лікарями при обговоренні його стану здоровя, дівчатами тощо. Він був змушений проходити курс лікування по відновленню свого здоровя в психіатричному відділенні м. Костянтинівки Донецької області. Спричинену моральну шкоду оцінює у розмірі 30000,00 грн.

Діями відповідачів йому також була спричинена матеріальна шкода у розмірі 156,61 грн., які були витраченим ним на підготовку позовної заяви, ксерокопії документів для суду, купівлю медичних препаратів.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, додавши, що за фактами незаконних дій працівників правоохоронних органів, прокуратури та суду у відповідності до ухвал слідчих суддів були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, остаточне рішення у яких ще не прийнято. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача прокуратури Донецької області ОСОБА_2, який діє за довіреністю №05/2-147 вих17 від 21 березня 2017, у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав у повному обсязі, пояснивши, що факт спричинення позивачу матеріальної та моральної шкоди не доведений. Так, до теперішнього часу рішення, дії або бездіяльність оперативних працівників, процесуального керівника та слідчого у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 протиправними не визнані, вироків або інших рішень судів про це не прийнято, через що право на відшкодування шкоди у позивача не виникло. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 Управління МВС України в Донецькій області ОСОБА_8, яка діє за довіреністю № 1045лк/Мт від 15 листопада 2016 року, в судове засідання не зявилася, надала суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала в повному обсязі, зазначивши, що за вказаних позивачем обставин його право на відшкодування шкоди може виникнути лише у разі встановлення в обвинувальному вироку факту незаконного проведення відносно нього оперативно-розшукових заходів. Вважає, що оскільки в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1 рішення не прийнято, його вимоги про відшкодування шкоди є безпідставними. Просила відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача Державної казначейської служби України, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, заперечень на позовну заяву ОСОБА_1 не надав.

Суд, заслухавши пояснення та доводи сторін, повно, всебічно та обєктивно зясувавши обставини справи та перевіривши їх дослідженими доказами, прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_1, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 27 ч. 4, 15 ч. 2, 369 ч. 4, 190 ч. 1 КК України, судовий розгляд якого на теперішній час триває.

Під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні за ухвалою слідчого судді апеляційного суду Донецької області 23 травня 2013 року були проведені оперативно-розшукові заходи у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентського номеру 050-935-36-72,099-951-32-63 у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.159-160).

Спричинену матеріальну та моральну шкоду позивач ОСОБА_1 повязує з: діями начальника відділу по боротьбі з корупцією УБОЗ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_5, який, на його думку, перевищив свої службові повноваження та звернувся до слідчого судді Апеляційного суду Донецької області з усним клопотання про надання дозволу на проведення оперативно-розшукових заходів щодо нього; незаконним, на його думку, спостереженням за ним працівниками УБОЗ без наявності ухвали слідчого судді, постанови слідчого, прокурора; незаконними, на його думку, діями відповідачів щодо збору відносно нього інформації; незаконного, на його думку, складання слідчим Кісельовим О.А. обвинувального акту відносно нього та незаконним, на його думку, затвердженням прокурором Черних О.І. обвинувального акту.

Статтею 56 Конституції України гарантовано, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 1176 ЦК України, право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Частиною 7 ст. 1176 ЦК України передбачено, що порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства.

Відповідно до п.1-1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів.

Тобто, право на відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування повязане законодавцем із встановленням у судовому рішенні (крім ухвали суду про призначення нового розгляду), факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів.

Частина 6 ст. 1176 ЦК України передбачає, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури чи суду, відшкодовується на загальних підставах.

Зі змісту ч.6 ст. 1176 ЦК України вбачається, що для виникнення деліктного зобовязання необхідна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу прокуратури, наявність шкоди; протиправність дій заподіювача; причинний звязок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою.

Незаконними ж діяннями вважають діяння, які суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснені поза межами компетенції вищезазначених органів. Незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем ОСОБА_1 належних та допустимих доказів на підтвердження факту незаконності дій оперативних працівників, процесуального керівника та слідчого у кримінальному провадження не надано та про наявність таких доказів не зазначено.

Доводи позивача про внесення відомостей за фактами незаконних дій працівників правоохоронних органів, прокуратури та суду до Єдиного реєстру досудових розслідувань суд до уваги не приймає, оскільки сам по собі факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не свідчить про протиправність дії тієї чи іншої особи.

Таким чином, відсутність судового рішення про встановлення факту незаконного проведення оперативно-розшукових заходів та про визнання дій/бездіяльності прокурора та слідчого виключає право позивача на відшкодування шкоди в порядку, встановленому Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», а також в порядку ч.6 ст. 1176 ЦК України відповідно, а тому підстави для відшкодування матеріальної та моральної шкоди на теперішній час відсутні.

Крім того, суд зазначає, що у відповідності до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Тобто до юрисдикції цивільного суду не належить вирішення питань щодо законності або незаконності дій чи бездіяльності органів досудового слідства та прокуратури під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, з урахуванням тієї обставини, що судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_1 триває та під час розгляду даного кримінального провадження буде надана оцінка всім доказам, наявним у матеріалах кримінального провадження.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до прокуратури Донецької області, ОСОБА_3 Управління МВС України в Донецькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства і прокуратури відмовити у повному обсязі.

Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 19 червня 2017 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Каліуш