Справа № 452/976/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"01" червня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді Кунцік О.С.

з участю секретаря Янушевич І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самбір цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, та засуджено його за цією статтею до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначених за цим та попереднім вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29.09.2016 року, призначено ОСОБА_2 остаточне покарання - 4 /чотири/ роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 /два/ роки.

Цим вироком суду ОСОБА_2 визнано винуватим в тому, що він 17.05.2016 року близько 05.00 год., перебуваючи в приміщенні залізничного вокзалу, що в м. Самборі по вул. Вокзальна. 1 Львівської області в групі осіб із ОСОБА_3 та ОСОБА_4, будучи в стані алкогольного спяніння, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з надуманих причин, розпочали зі ним конфлікт в ході якого принижували його честь та гідність, на що він зробив їм зауваження та просив припинити протиправні дії. Однак вони на дане зауваження відреагували агресивно та з особливою зухвалістю почали наносити йому удари руками і ногами по різних ділянках тіла, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді множинних синців крововиливу на голові та попереку, струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.

Таким чином, внаслідок суспільно-небезпечних дій, які проявилися у вчиненні хуліганських дій під час яких йому були спричинені тілесні ушкодження, відповідальність за які передбачена ч.2 ст. 296 КК України, йому були заподіяні психологічні /моральні/ страждання, розмір, відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг його фізичних, душевних, психічних страждань, характер немайнових втрат я оцінював в 50 000 грн. які підлягали відшкодуванню /компенсації/ засудженими у повному обсязі.

В судовому засіданні засуджені свою винуватість визнали повністю. Засуджений ОСОБА_3 повністю відшкодував завдану ним йому моральну шкоду, а засуджений ОСОБА_2 взяв на себе зобовязання до 01.12.2016 року відшкодувати йому завдану ним моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.00 коп., власноручно написавши про це розписку. Саме з цих причин його позов до ОСОБА_2 буз залишений судом під час розгляду кримінального провадження без розгляду.

Однак, свого зобовязання про відшкодування заподіяної йому моральної шкоди відповідач не виконав, у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача на його користь відшкодування за заподіяну моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позові обставини і просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату і час розгляду справи, з огляду на положення ч.5 ст.74 ЦПК України, повідомлявся належно.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, та засуджено його за цією статтею до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначених за цим та попереднім вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29.09.2016 року, призначено ОСОБА_2 остаточне покарання - 4 /чотири/ роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 /два/ роки.

Цим вироком суду ОСОБА_2 визнано винуватим в тому, що він 17.05.2016 року близько 05.00 год., перебуваючи в приміщенні залізничного вокзалу, що в м. Самборі по вул. Вокзальна. 1 Львівської області в групі осіб із ОСОБА_3 та ОСОБА_4, будучи в стані алкогольного спяніння, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з надуманих причин, розпочали з ОСОБА_1 конфлікт в ході якого принижували ОСОБА_1 честь та гідність, на що він зробив їм зауваження та просив припинити протиправні дії. Однак вони на дане зауваження відреагували агресивно та з особливою зухвалістю почали наносити ОСОБА_1 удари руками і ногами по різних ділянках тіла, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді множинних синців крововиливу на голові та попереку, струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.

Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Із розписки від 13.10.2016 року написаною ОСОБА_2, ОСОБА_1, вбачається, що ОСОБА_2 зобовязується до 01.12.2016 року відшкодувати ОСОБА_1 завдані моральні збитки в розмірі 5000 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як зазначено в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

За змістом п. 9 згаданої постанови Пленуму ВСУ, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

За таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до вимог ст.88 ЦПК України в розмірі, який визначений Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 10, 15, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 5000 грн. моральної шкоди завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави 640 грн. судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Самбірський міськрайонний суд на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.

На протязі десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана заява до Самбірського міськрайонного суду Львівської області про його перегляд.

Суддя