АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/4710/15-ц Головуючий в і-й інстанції
Провадження №22ц/774/1040/К/17 суддя Квятковський Я.А.
Категорія 34 (І) Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря: Чубіної А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у режимі відеоконференції апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 березня 2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_2, третя особа - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Теком", про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

відповідач ОСОБА_2 та її представники ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представник третьої особи Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Теком" ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Південний» (надалі ПАТ «АБ «Південний») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Теком" (надалі ПрАТ «СК «Теком»), про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, посилаючись на те, що 24.02.2014 р. на перехресті вул.Червоної та вул.Чкалова у м.Дніпро, ОСОБА_2, керуючи належним їй автомобілем "Шкода", державний номер НОМЕР_1, порушила правила дорожнього руху та скоїла дорожньо-транспорту пригоду, допустивши зіткнення з автомобілем «VW-Transporter», державний номер НОМЕР_2, що належить на праві власності ПАТ «АБ «Південний», внаслідок чого автомобіль «VW-Transporter» отримав механічні пошкодження, а позивачу було заподіяно шкоду в розмірі 158016,93 грн. згідно висновку експертного дослідження. Постановою суду від 25.03.2015 року ОСОБА_2 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. 28.07.2014 року позивач звернувся до ПрАТ СК «Теком», в якому застраховано транспортні засоби підприємства, та після проведення експертного дослідження і повного розслідування страхового випадку позивачу було виплачено 91220,39 грн., тобто частину завданих збитків.

Уточнивши позовні вимоги, просив суд: стягнути на свою користь з відповідача заподіяну матеріальну шкоду в сумі 62328,36 грн. та судовий збір у розмірі 623,28 грн.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 березня 2017 року, описки у якому виправлено ухвалою цього ж суду від 13 березня 2017 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «АБ «Південний» матеріальну шкоду в розмірі 62328,36 грн. та судовий збір у розмірі 623,28 грн., а всього 62 951,64 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що судом не було враховано той факт, що експертне дослідження проводилося щодо автомобіля, номер кузова і шасі якого не співпадає із автомобілем, який було пошкоджено у результаті ДТП, тобто, позивачем було надано експерту зовсім інший автомобіль, на нього було причеплено тільки держномер автомобіля який був нібито в ДТП. Також, судом були безпідставно відхилені клопотання відповідача про виклик та допит водія ОСОБА_6 та експерта, який визначав розмір завданих збитків. Також, зазначає на різницю в пробігу автомобіля, який було зафіксовано на момент ДТП та на час проведення дослідження. Крім того, судом не було враховано пояснень свідка ОСОБА_7, який пояснив, що був присутнім при огляді автомобіля та навіть вносив свої зауваження, однак його не було включено до протоколу огляду. Також, посилаються на те, що рішенням суду від 03.03.2017 року у справі за позовом ПрАТ СК «Теком» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором страхування всі вище перелічені обставини вже були встановлені та суд відмовив у задоволенні цих позовних вимог.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач ПАТ «АБ «Південний» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_2 та її представників ОСОБА_3, ОСОБА_4, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника третьої особи ПрАТ «Теком» - ОСОБА_5, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 24 лютого 2015 року близько 16 годин 25 хвилин водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки "Шкода", державний номер НОМЕР_1, на перехресті нерівнозначних доріг вулиці Чкалова та вулиці Красної у місті Дніпрі, рухаючись по другорядній дорозі не надала дорогу та скоїла зіткнення з автомобілем марки «VW-Transporter», державний номер НОМЕР_2, який належить на праві власності ПАТ «АБ «Південний», що рухався по головній дорозі.

На підставі постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року, винною в ДТП, що сталося 24 лютого 2015 року, визнано ОСОБА_2 й притягнуто її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. в дохід держави (т. 1 а.с. 37).

Згідно висновку експертного дослідження №1403/15/СК від 16.03.2015, загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «VW-Transporter», номерний знак НОМЕР_2, складає 158 016,93 грн. (т.1 а.с.43-54).

Згідно договору на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів від 02.08.2012 року, з відповідними додатковими угодами, укладеного між ТОВ "Грант Авто" та ПАТ «АБ «Південний», рахунку від 10.03.2015 року, акта виконаних робіт від 01.04.2015 року, акта виконаних робіт від 06.04.2015 року, акта виконаних робіт від 21.04.2015 року, акта виконаних робіт від 28.04.2015 року, загальна вартість виконаних робіт з відновлення автомобіля марки «VW-Transporter», державний номер НОМЕР_2, складає 153 538,75 грн. (т.1 а.с.55-60, 143-145).

31 березня 2015 року ПрАТ «Теком», на підставі страхового акту №354 від 26.03.2015 року (т. 1 а.с. 144) відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 28.07.2014 року (т. 1 а.с. 136-142), виплатило ПАТ «АБ «Південний» страхове відшкодування у розмірі 91 210,39 грн. (т. 1 а.с. 145).

Задовольняючи позов ПАТ «АБ «Південний», суд першої інстанції керувався ст.ст. 1166, 1187 ЦК України та виходив з того, що ОСОБА_2 є винною в спричиненні ДТП, а тому й повинна нести відповідальність за заподіяну з її вини матеріальну шкоду позивачу в повному обсязі та сплатити останньому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції й вважає, що він відповідає положенням ст.ст. 1166, 1187 ЦК України та узгоджується з розясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п.2-п.4 Постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року зі змінами та доповненнями.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166 ЦК України, факт завдання майнової шкоди породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобовязання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобовязання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_8 є особою, яка має відшкодовувати ПАТ «АБ «Південий» збитки, завдані пошкодженням належного йому на праві владності автомобіля.

Статтею 1192 ЦК України визначено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, відповідно до частини першої якої, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У п. 14 Постанови Пленуму «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року роз'яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно висновку експертного дослідження №1403/15/СК від 16.03.2015, загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «VW-Transporter», номерний знак НОМЕР_2, складає 158 016,93 грн. (т.1 а.с.43-54).

Доводи апеляційної скарги про те, що експертне дослідження проводилося щодо автомобіля, номер кузова і шасі якого не співпадає із автомобілем, який було пошкоджено у результаті ДТП, колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, під час дорожньо-транспортної пригоди 24 лютого 2015 року, було пошкоджено автомобіль «VOLKSWAGEN Transporter», державний номер НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 37).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу транспортний засіб, спеціалізований вантажний фургон малотоннажний В, марки VOLKSWAGEN, моделі Transporter, 2014 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузову, рами) WV1ZZZ7ZHZEH0901046, державний номер НОМЕР_2, належить на праві власності ПАТ «АБ «Південний» (т. 1 а.с. 31-32).

Згідно бази даних АІС «Автомобіль» МВС України в Одеській області державний номер НОМЕР_2 було присвоєно автомобілю марки VOLKSWAGEN, моделі Transporter, 2014 року випуску, білого кольору, який належить на праві власності ПАТ «АБ «Південний». При цьому, вказано, щономер шасі (кузову, рами) WV1ZZZ7ZHZEH0901046 було зазначено при реєстрації цього автомобіля в ВРЕВ Вишгородського району Київської області.

Згідно відомостей Територіального сервісного центру №3245 РСЦ МВС в Київській області, 27.06.2014 року ВРЕВ ДАІ з обслуговуванням Вишгородського району при УДАІ ГУМВС в Київській області номер шасі (кузову, рами) WV1ZZZ7ZHZEH0901046 було зазначено помилково та вірним є номер WV1ZZZ7HZEH0901046.

Зважаючи на те, що, як міжнародним стандартом ідентифікаційних позначень автомобіля ISO 3779-1983, так і державним стандартом України ДСТУ 3525-97, передбачено визначення ідентифікаційного номеру транспортного засобу (VIN) шляхом літерно-цифрового значення із 17 символів, із яких: перші три символи міжнародний код виробника транспортного засобу, наступні шість символів описова частина, останні вісім символів розпізнавальна частина, колегія суддів вважає доведеним той факт, що вісімнадцятизначний номер шасі (кузову, рами) WV1ZZZ7ZHZEH0901046 було зазначено помилково та вірним є номер WV1ZZZ7HZEH0901046, який складається із 17 символів.

Оскільки, при проведенні експертного дослідження, було оглянуто саме транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, моделі Transporter, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_2, номер шасі (кузову, рами) WV1ZZZ7HZEH0901046, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що експертом було оглянуто неналежний транспортний засіб.

Колегією суддів відхиляються, як надумані та необґрунтовані, доводи апеляційної скарги про те, що визначені експертом пошкодження транспортного засобу «VOLKSWAGEN Transporter» не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема, пошкодженням цього транспортного засобу, які були зафіксовані при його огляді безпосередньо на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Так, згідно даних адміністративного матеріалу на водія ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП України, при огляді транспортного засобу «VOLKSWAGEN Transporter» безпосередньо на місці дорожньо-транспортної пригоди було зафіксовано наступні видимі (зовнішні) пошкодження: капот, решітка радіатора, передній бампер. При цьому, детальний огляд транспортного засобу для зясування всіх, як видимих, так і прихованих, пошкоджень транспортного засобу не здійснювався.

Детальне дослідження пошкоджень транспортного засобу «VOLKSWAGEN Transporter» було здійснено ПрАТ СК «Уніка», якою було застраховано цивільно-правову відповідальність водія ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 40-41), та судовим експертом-автотоварознавцем ОСОБА_9, за участю представника ПрАТ СК «Уніка», на замовлення ПрАТ «Теком», яким було застраховано пошкоджений транспортний засіб (т. 1 а.с. 165-173).

Як вбачається з матеріалів справи, встановлені експертом пошкодження, при детальному дослідженні транспортного засобу, не виходять за межі видимих пошкоджень, які були виявлені на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Відхиляються колегією суддів й доводи апеляційної скарги щодо наявності різниці в пробігу транспортного засобу, який було зафіксовано на момент ДТП, на час проведення дослідження та в акті виконаних робіт, як такі, що не мають правового значення для вирішення даного спору. Так, як вбачається з матеріалів справи, спеціалізований вантажний фургон малотоннажний В «VOLKSWAGEN Transporter» використовувався ПАТ «АБ «Південний» як інкасаційний спеціалізований обладнаний панцерним захистом ПЗСА-3 (т. 1 а.с. 31) та, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, має пошкодження аварійного характеру та не придатний до експлуатації, як такий, що втратив споживчі та експлуатаційні якості та потребує відновлювального ремонту (т. 1 а.с. 146), тобто його використання за призначенням є неможливим, однак це жодним чином не свідчить про неможливість пересування транспортного засобу та, як наслідок, можливу зміну показів пробігу.

На думку колегії суддів, експертний висновок було складено з дотриманням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395, з відповідними змінами.

При цьому, заперечуючи проти вірності цього висновку, відповідач ОСОБА_2 не надала належних та допустимих доказів на його спростування та не скористалася своїм правом заявити клопотання щодо призначення судової авто-товарознавчої експертизи, а ні в суді першої інстанції, а ні в суді апеляційної інстанції.

Крім того, транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, моделі Transporter, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_2, який було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відремонтовано ТОВ "Грант Авто" та, згідно договору на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів від 02.08.2012 року, з відповідними додатковими угодами, укладеного між ТОВ "Грант Авто" та ПАТ «АБ «Південний», рахунку від 10.03.2015 року, акту виконаних робіт від 01.04.2015 року, акту виконаних робіт від 06.04.2015 року, акту виконаних робіт від 21.04.2015 року, акту виконаних робіт від 28.04.2015 року, загальна вартість виконаних робіт з відновлення складає 153 538,75 грн. (т.1 а.с.55-60, 143-145)., що не перевищеє розміру шкоди, визначеного експертом, із яких 91 210,39 грн. на рахунок ТОВ "Грант Авто" було сплачено страховою компанією ПрАТ «Теком» (т. 1 а.с. 145), а 62 328,36 грн. - ПАТ «АБ «Південний» (т. 1 а.с. 60).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з визначеним судом розміром матеріальної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а доводи апеляційної скарги щодо не доведення розміру такої шкоди спростовуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом було безпідставно відхилено клопотання про допит свідків колегією суддів відхиляються, як такі, що не мають правового значення, адже у суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 та її представники ОСОБА_3, ОСОБА_4 не ставили перед судом питання про допит свідків, у допиті яких суд першої інстанції, на їх думку, відмовив неправомірно.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 03 березня 2017 року у справі за позовом ПрАТ СК «Теком» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором страхування всі вище перелічені обставини вже були встановлені та суд відмовив у задоволенні цих позовних вимог колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки вказане рішення суду не набрало законної сили, а, згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, преюдиційними для суду є дише обставини встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Фактично доводи, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в судовому рішенні повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального права та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні, у звязку з чим відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 березня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: