Ухвала

іменем україни

06 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 14 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВАБ») звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 листопада 2006 року між ПАТ «ВАБ» і ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 30 тис. дол. США під 10 % річних з кінцевим строком повернення до 14 листопада 2012 року.

Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, а тому позивач просив стягнути з нього заборгованість у загальному розмірі 195 570,18 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 квітня 2016 року позов ПАТ «ВАБ» задоволено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 14 червня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВАБ», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване рішення апеляційного суду залишити без змін.

У статті 613 ЦК України визначено, що якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Судом встановлено, що відповідно до угоди, укладеної сторонами, повернення кредитних коштів здійснюється на балансовий рахунок НОМЕР_1, відкритий у Закарпатській філії ПАТ «ВАБ».

20 березня 2015 року було розпочато ліквідацію ПАТ «ВАБ» і введено тимчасову адміністрацію, внаслідок чого без повідомлення позичальника було змінено рахунок для погашення заборгованості. Вказана обставина не заперечується та визнається позивачем (а. с. 43, 44).

Лише листом від 20 жовтня 2015 року (вже після пред'явлення позову) позивач у порядку, передбаченому п. 7.6 кредитного договору, повідомив позичальника про нові реквізити для погашення заборгованості. Після чого позичальник одразу сплатив кошти на вказаний рахунок у розмірі 49 332,63 грн та 2 166,45 грн, що підтверджується відповідними квитанціями (а. с. 56).

При цьому, як встановлено судом, вказані кошти повністю погасили наявну на той час прострочену заборгованість за кредитом (а. с. 99, 100), а тому апеляційний суд за наявності прострочення зі сторони кредитора дійшов правильного висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване рішення апеляційного суду - залишити без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана Л.М. Мазур О.В. Попович