Справа № 134/1293/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 жовтня 2017 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого - судді: Зарічанського В.Г.

з участю секретаря: Вінніченко О.В.

представника позивача: ОСОБА_1

та відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернулася до районного суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Вказала, що 07 квітня 2017 року в смт. Крижопіль біля кафе «Каріна» відповідачі нанесли їй легкі тілесні ушкодження, про що Крижопільським відділенням поліції було відкрито кримінальне провадження за № 0000145 за ст. 125 КК України.

Під час досудового розслідування відповідачі просили її про примирення, обіцяючи відшкодувати матеріальну та моральну шкоду.

Також відповідачі повідомили її, що на даний час у них коштів немає, щоб повністю з нею розрахуватися. Однак, якщо буде закрите кримінальне провадження, вони поїдуть до Польщі на 2-3 місяці і відшкодують їй за завдану матеріальну та моральну шкоду по 500 доларів США кожна. Позивач ОСОБА_5 погодилася на таку пропозицію відповідачів.

15 травня 2017 року сторони зустрілися у слідчого і відповідачі сказали їй, що не можуть знайти кошти для поїздки до Польщі, та їм потрібно хоча б по 5 тис. гривень кожній, та запитали чи не може позивач їм позичити, якщо є така можливість. ОСОБА_5 погодилася за участі свідка позичити відповідачам по 5 тисяч гривень.

В коридорі приміщення прокуратури вона їм вручила зазначені грошові суми, де відповідачі їй написали розписки, що до 15 серпня 2017 року вони повернуть їй позичені кошти.

Станом на день подання позовної заяви борг у розмірі 15000 гривень відповідачами їй не повернуто.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнали, пояснили, що розписки написані ними власноручно, але повернути кошти вчасно не мали можливості.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню зі слідуючих підстав.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК.

Судом встановлено, що 15 травня 2017 року позивачка ОСОБА_5 позичила відповідачам по 5 тис. гривень кожній, про що останні написали розписки (а.с. 8-10).

Строк повернення вказаних коштів сторони домовилися до 15 серпня 2017 року, однак відповідачі їй позичені кошти не повернули.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання,то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Між сторонами були обумовлені всі потрібні для даної угоди умови договору, які позивач виконав повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання,то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є примусове виконання обов'язку в натурі.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягнення із відповідачів на користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 530, 625, 629, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 16, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 по 5000 (п'ять) тисяч гривень з кожної за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 по 214 (двісті чотирнадцять) гривень понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: