Справа №463/1728/17
Провадження №2/463/1216/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним та переведення прав та обовязків покупця, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, який у встановленому законом порядку уточнила, та в кінцевому, просить ухвалити рішення, яким визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 17.06.2005р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений ПН ЛМНО ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 1848 удаваним в частині зазначення покупцем ОСОБА_2 з моменту його укладення; скасувати реєстрацію права власності на спірну квартиру за відповідачем та визнати покупцем за цим договором позивача.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем який зареєстрований 29.10.2006 року в Міському відділі РАЦС Львівського міського управління юстиції. З відповідачем вона познайомилась на початку 2004 року і з лютого 2004 року вони почали спільно проживати та вести спільне господарство. В 2005 році вони придбали спірну квартиру АДРЕСА_2. Оскільки, у відповідача не було коштів, оплату за таку погодились провести її батьки. Однак, в батьків не було всієї суми відразу, а тому, така була придбана в кредит, який також фактично виплачували її батьки. Вказані кошти фактично були їй подаровані батьками. Проте, не зважаючи на те, що кошти за квартиру були надані її батьками, право власності на квартиру було оформлено на відповідача, оскільки її батьки не мали змоги оформити кредит на себе. А оскільки, вартість спірної квартири фактично було оплачено нею, просить визнати договір купівлі-продажу удаваним в частині набувача, зазначивши таким її.

В судове засідання позивач не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, скерувала до суду заяву, в якій справу просить слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 який зареєстрований 29.10.2006 року в Міському відділі РАЦС Львівського міського управління юстиції а/з № 4192, про що до матеріалів справи долучено копію відповідного свідоцтва (а.с.12зв.)

Як зазначала позивач, та вказані обставини не спростовані відповідачем, вони познайомились на початку 2004 року і з цього часу почали спільно проживати та вести спільне господарство та підтримувати подружні стосунки.

А отже, на майно яке було набуте після лютого 2004 року поширюється режим спільної сумісної власності подружжя.

З договору купівлі-продажу квартири посвідченого 17.06.2005 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 реєстровий № 1848, вбачається, що ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 придбав квартиру АДРЕСА_2 (а.с.14). Право власності на спірну квартиру було зареєстровано за ОСОБА_2 ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», про що було надано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7551809 від 17.06.2005 року (а.с.16).

З пояснень позивача, вбачається, що в звязку з відсутністю у відповідача коштів на придбання спірної квартири такі були надані позивачу її батьками, а на залишок коштів було оформлено кредит, який також виплачували батьки позивача. Фактично, вказані кошти були подаровані. Вказані обставини також не спростовані відповідачем.

Ст. 203 ЦК України визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Згідно ч. 1 статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 215 ЦК України визначає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Стаття 217 ЦК України визначає, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Згідно ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Як встановлено судом, фактично покупцем за спірним правочином виступала позивач, якою і було сплачено вартість спірної квартири та в подальшому було сплачено кредит, а отже, суд приходить до висновку, що спірна квартира фактично була придбана позивачем за її власні кошти, а тому стороною договору фактично була ОСОБА_5, а тому, позовні вимоги в частині визнання спірного правочину удаваним в частині покупця підлягають задоволенню.

Зважаючи, на те що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових права на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та обмежень, тому повноцінний захист прав та інтересів позивача можливий шляхом визнання удаваним договору в частині набувача в сукупності із скасуванням державної реєстрації права власності відповідача та одночасно, визнання такого права за позивачем.

Тому, позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Стаття 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно п. 2,3 ч. 1 статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування та за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Оскільки, спірна квартира була набута за кошти, які були подаровані позивачу, а тому, така є особистою приватною власністю останньої.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 640 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10,11,60,61,88,209,212-215,218,224-226 ЦПК України, ст. ст. 3, 11, 15, 16, 203, 215, 217, 235, 655 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 74 СК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 17.06.2005 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 1848, удаваним в частині зазначення покупцем ОСОБА_2 з моменту його укладення та скасувати реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_2.

Визнати покупцем за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 17.06.2005 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 1848, ОСОБА_1 (02.06.1984р.н., ідн. № НОМЕР_1) та визнати за нею право особистої приватної власності на таку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки, передбачені ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Личаківським районним судом м. Львова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Леньо С. І.