АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження № 22-ц/796/5785/2017 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами №001-2902/756-0468 та №001-2902/756-0473 від 20 листопада 2007 року, що станом на 27 липня 2015 року складає 125 516,86 швейцарських франків, зокрема: за кредитним договором №001-2902/756-0468 - 80 065,12 швейцарських франків з яких: 66 964,32 швейцарських франків - заборгованість за кредитом, 11 502,76 швейцарських франків - заборгованість за відсотками, 1 598,04 швейцарських франків - заборгованість за підвищеними відсотками; за кредитним договором №001-2902/756-0473 - 45 451,74 швейцарських франків, з яких: 37 814,51 швейцарських франків - заборгованість за кредитом, 6 730,58 швейцарських франків - заборгованість за відсотками, 906,66 швейцарських франків - заборгованість за підвищеними відсотками звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 52,90 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 березня 1994 року Відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району м.Києва шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедуривиконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайніціни на цей вид майна, на підставіоцінки, проведеноїсуб'єктом оціночної діяльності /незалежнимекспертом/ на стадіїоцінки майна під час проведеннявиконавчих дій.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд не надав оцінки її доводам щодо необґрунтованості вимог ПАТ «Універсал Банк». Позивач не надав графіку погашення кредиту, яким встановлено порядок та суми погашення заборгованості. Наголошує на тому, що кредит був виданий не у швейцарських франках, а в доларах США. Натомість, позивач розрахував заборгованість у швейцарських франках.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 та її представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

В судове засідання представник ПАТ «Універсал Банк» та відповідач ОСОБА_2 не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 листопада 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) був укладений кредитний договір № 001-2902/756-0468. За умовами договору банк надав ОСОБА_1 кредит на споживчі потреби у розмірі 85 000,00 швейцарських франків із строком користування до 10 листопада 2022 року зі сплатою 11,45 % річних.

20 листопада 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний»(кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) був укладений кредитний договір №001-2902/756-0473, відповідно до якого позичальнику наданий кредит на споживчі потреби у розмірі 48 000,00 швейцарських франків строком користування до 10 листопада 2022 року зі сплатою 11,45 % річних. За умовами кредитних договорів ОСОБА_1 зобов'язувалась здійснювати повернення кредиту шляхом сплати щомісячних платежів та проценти за користування кредитними коштами (а. с. 6-26, т. 1).

В забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитними договорами від 20 листопада 2007 року№ 001-2902/756-0468 та №001-2902/756-0473, 20 листопада 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» (іпотекодержатель) та відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 (іпотекодавці) був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. та зареєстрований в реєстрі за №7177. За умовами договору ОСОБА_1 і ОСОБА_2 передали в іпотеку банку нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 52,90 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 березня 1994 року Відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району м.Києва (а. с. 27-30, т. 1).

ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої зобовязання за кредитними договорами, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 27 липня 2015 року заборгованістьОСОБА_1.станвоить 125 516,86 швейцарськихфранків, зокрема: за кредитним договором №001-2902/756-0468 заборгованість становить 80 065,12 швейцарських франків, з яких: 6 151,86 швейцарськихфранків - прострочена заборгованість по кредиту,60 812,46 швейцарських франків - сума достроковогостягнення кредиту,11502,76 швейцарськихфранків - заборгованість за відсотками, 1598,04 швейцарських франків - підвищенівідсотки; за кредитним договором №001-2902/756-0473 заборгованість становить 45 451,74 швейцарських франків з яких: 3474,14 швейцарськихфранків - прострочена заборгованість по кредиту, 34 340,37 швейцарських франків - сума достроковогостягнення кредиту, 6 730,58 швейцарських франків - заборгованість за відсотками, 906,66 швейцарськихфранків - підвищенівідсотки.

В серпні 2015 року ПАТ «Універсал Банк»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.Просило в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами №001-2902/756-0468 та №001-2902/756-0473 від 20 листопада 2007 року, що станом на 27 липня 2015 року складає 125516,86 швейцарських франків, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1загальною площею 52,90 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 березня 1994 року Відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району м.Києва шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставіоцінки, проведеноїсуб'єктом оціночної діяльності /незалежнимекспертом/ на стадіїоцінки майна під час проведеннявиконавчих дій.

Встановивши, що ОСОБА_1 неналежним чином виконує зобовязання за кредитними договорами та має заборгованість перед ПАТ «Універсал Банк», суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Універсал Банк».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про право банку на стягнення наявної заборгованості за кредитними договорами та відхиляє доводи апелянта ОСОБА_1 про безпідставність наданих позивачем розрахунків.

Як вбачається з матеріалів справи, питання виконання ПАТ «Універсал Банк» умов кредитних договорів та розміру заборгованості вже було предметом судового розгляду.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 27 вересня 2016 року, яке змінене рішенням Апеляційного суду м.Києва від 21 грудня 2016 року, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» стягнута заборгованість за кредитними договорами від 20 листопада 2007 року № 001-2902/756-0468 та №001-2902/756-0473в розмірі 125 516,86 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 27 вересня 2016 року становить 3357 576,00 грн. (а. с. 235-239, т. 1). Вказане рішення має приюдиційне значення, а тому обставини щодо наявності та розміру заборгованості, валюти кредитування не підлягають доказуванню.

Разом з тим, під час розгляду справи судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування ухваленого по справі рішення.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Стаття 41 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Так само частина восьма статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, установлює, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Закон України «Про іпотеку» визначає спеціальний порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі деякі специфічні правила для здійснення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна премета іпотеки для його подальшої реалізації.

З огляду на вищенаведене, нормою частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачений перелік компонентів, які є обов'язковими для вказівки судом у рішенні про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його реалізації, в тому числі й реалізації на прилюдних торгах. При цьому, виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, в розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» суд повинен установити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на прилюдних торгах, тобто чітко визначити ціну предмета в грошовому вираженні, зазначивши її в рішенні.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-2839цс16 від 21 грудня 2016 року.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу на прилюдних торгах саме за початковою ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом/ на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а не за конкретною ціною.

Визначення в рішенні суду про звернення стягнення шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом/ на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, Законом не передбачено.

Оскільки у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог ПАТ «Універсал Банк», рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк». Відмова в задоволенні позову з наведених підстав не позбавляє позивача на повторне звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки із визначенням ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді