Справа № 161/6112/17
Провадження № 2/161/2357/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2017 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
18 квітня 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», банк) звернулося в суд з позовом доОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2В.) про стягнення заборгованості у розмірі 6 565,49 грн за кредитним договором №б/н від 12 квітня 2006 року, як спадкоємця ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3І.).
Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12 квітня 2006 рокуОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
ОСОБА_3 належним чином не виконав взяті на себе зобовязання за договором. 17 жовтня 2015 року ОСОБА_3 помер.
Станом на 17.10.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 6 565,49 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 6 230,76 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 334,73 грн.
У березні 2016 року позивач звернувся до нотаріуса, який завів спадкову справу ОСОБА_3, з претензією кредитора, на яку отримав відповідь, що єдиним спадкоємцем померлого є громадянка ОСОБА_2.
У грудні 2016 року банк направив ОСОБА_2 претензію про сплату заборгованості померлого ОСОБА_3, однак остання її не виплатила.
З наведених вище підстав просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 6 565,49 грн. за кредитним договором № б/н від 14 вересня 2010 року та понесені судові витрати по справі.
Представник позивача в судове засідання не зявився, однак у позові просив розглядати справу за його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив (а.с.3).
Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином поштою.
Як визначено у частині першій статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не зявився в судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14 вересня 2010 рокуОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 10).
Статтею 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Зі змісту підписаної заяви про приєднання, слідує, що ОСОБА_3, приєднався до договору про надання банківських послуг, який складається із затверджених ПАТ «КБ «Приватбанк» Умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Оскільки ОСОБА_3 не виконав взяті на себе зобовязання з повернення кредитних коштів та процентів, тому вказана сума заборгованості підлягає стягненню.
Станом на 17.10.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 6 565,49 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 6 230,76 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 334,73 грн., що підтверджується розрахунком суми боргу, який доданий до позову (а.с. 4-9).
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 17 жовтня 2015 року ОСОБА_3 помер (а.с.19).
В подальшому, а саме 09 лютого 2016 року банк звернувся з претензією кредитора до Першої луцької державної нотаріальної контори, яка в свою чергу направила її до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, який завів спадкову справу після смерті ОСОБА_3 (а.с.19-23).
Як слідує з листа приватного нотаріуса від 30 листопада 2016 року №253/02-14, єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 є громадянка ОСОБА_2 (а.с.24).
13 грудня 2016 року банк направив відповідачу лист-претензію з вимогами виконати кредитні зобовязання після смерті ОСОБА_3 (а.с.25-27).
Частиною другою статті 1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Позивач належними та допустимими доказами довів факт предявлення своїх вимог до спадкоємця ОСОБА_3 у строк встановлений статтею 1281 ЦК України.
Оскільки позивач належними та допустимими доказам довів факт порушення ОСОБА_3 взятих на себе кредитних зобовязань, а також факт належного предявлення вимог до спадкоємця останнього ОСОБА_2, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.
Крім того, відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки за подання даного позову Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» платіжним дорученням від 22 лютого 2017 року №BOJ62B184D сплатило судовий збір у розмірі 1600,00 грн, тому вказану суму судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача (а.с.1).
На підставі наведеного та керуючись статтями 88, 215, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області ОСОБА_5