_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 4-с/520/113/17
УХВАЛА

19.06.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Огренич І.В.

при секретарі - Бусленко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та зобовязання вчинити певні дії, особи бездіяльність яких оскаржується: начальник Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, державний виконавець Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернулась до суду зі скаргою та просить визнати неправомірною бездіяльність начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 та державного виконавця Солошенкової З.В., щодо відмови в проведенні індексації боргу із сплати аліментів за виконавчими листами №520/15622/15-ц, а також просить зобовязати державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 здійснити розрахунок розміру аліментів, що підлягають стягненню за виконавчими листами № 520/15622/15-ц, виданими Київським районним судом м. Одеси 31.08.2016 року з врахуванням індексації, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», починаючи з 09.10.2015 року по 05.01.2017 року та надіслати відповідний розрахунок стягувачу та боржнику у виконавчому провадженні. При цьому ОСОБА_1 посилається на те, що 31.08.2016 року Київськимрайонним судом м. Одеси видані виконавчі листи №520/15622/15-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь скаржниці аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно у розмірі 5738,00 грн. з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття, тобто з 09.10.2015 року по 16.09.2032 року, а також про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання ОСОБА_1 щомісячно у розмірі 2000,00 грн. з дня подачі позову до досягнення дитиною трирічного віку, тобто з 09.10.2015 року по 16.09.2017 року.

Вказані виконавчі листи перебувають на виконанні в Суворовському відділі державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Зокрема, скаржник посилається на те, що 17.02.2017 року звернулася із письмовою заявою на імя начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області з проханням провести обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів у твердій грошовій сумі з урахуванням індексу інфляції за період з 09.10.2015 року по теперішній час та надати боржнику відповідного розрахунку. Однак, орган державної виконавчої служби листом вих. № 5410 від 06.03.2017 року проінформував заявницю про те, що проведення індексації розміру аліментів, визначену судом у твердій грошовій сумі не входить до повноважень державного виконавця, через зміну законодавства, що регулює дане питання.Скаржник вважає, що посадові особи органу державної виконавчої служби, зокрема державний виконавець не врахували, що на момент відкриття виконавчого провадження, а саме 01.09.2016 року та на момент складення довідки розрахунку боргу по сплаті аліментів 20.09.2016 року у державного виконавця були всі підстави та обовязок здійснити такий розрахунок із врахуванням індексу інфляції, а тому вважає таку бездіяльність начальника та безпосередньо державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області неправомірною, та просить суд зобовязати вказаних вище посадових осіб вчинити дії щодо проведення розрахунку із врахуванням індексу інфляції.

ОСОБА_1 до судового засідання не зявилась, повідомлялась, надала до суду письмові зауваження на заперечення держвиконавця, в яких просила скаргу задовольнити з підстав, зазначених в скарзі та поданих додаткових пояснень, також просила справу розглядати у її відсутність.

Заінтересована особа - державний виконавець Солошенкова З.В. до судового засідання не зявилась, повідомлялась, надала до суду письмові заперечення в яких зазначила, що включення розміру аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, до обєктів індексації грошових доходів населення відбулося лише 17.05.2016 року, згідно із Законом №1368-VIII «Про внесення змін до деяких Законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі». А до Порядку проведення індексації грошових доходів населення розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі було віднесено лише 16.11.2016 р., згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 836 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення». Також заперечуючи проти задоволення скарги зазначає, що із втратою чинності Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV, в подальшому на державного виконавця не покладалась функція обчислення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі. Така функція покладена на установи, підприємства, організації, фізичні особи, фізичні особи підприємців, які провадять відповідні відрахування аліментів з доходів платника податків, у звязку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законів України, щодо індексації розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі « №1368-VIII від 17.05.2016 року.

Заінтересована особа - начальникСуворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне:

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р. № 606-XIV (чинний на момент виникнення правовідносин), передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пункт 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. (набув чинності 05.10.2016 року) передбачає, що рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Судом встановлено, що рішенням Київськогорайонного суду м. Одеси від 15.08.2016 року у справі №520/15622/15-ц ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно у розмірі 5738,00 грн. з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття, тобто з 09.10.2015 року по 16.09.2032 року, а також стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_1 щомісячно у розмірі 2000,00 грн з дня подачі позову до досягнення дитиною трирічного віку, тобто з 09.10.2015 року по 16.09.2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник ОСОБА_1 31.08.2016 року отримала два виконавчі листи №520/15622/15-ц, видані Київськимрайонним судом м. Одеси та цього ж дня (31.08.2016 р.) звернулася до Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області з проханням відкрити виконавче провадження з примусового виконання рішення суду.

Постановами державного виконавця Солошенкової З.В. від 01.09.2016 року відкриті виконавчі провадження №52096593, №52096623.

Як вбачається із довідки розрахунку боргу по аліментам., складеної державним виконавцем Солошенковою З.В. від 20.09.2016 року, державний виконавець розрахувала суму заборгованості починаючи з дати, що зазначена у виконавчих листах, тобто з 09.10.2015 року, що є правильним. Однак, розрахована сума заборгованості не включає розмір суми індексації аліментів, про що не заперечується державним виконавцем.

17.02.2017 року скаржник (стягувач у виконавчому провадженні) подала заяву до Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області з проханням провести обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів у твердій грошовій сумі з урахуванням індексу інфляції за період з 09.10.2015 року по дату звернення.

Відповідно до листа вих. № 5410 від 06.03.2017 року за підписом начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 у проханні ОСОБА_1 щодо проведення розрахунку індексації аліментів відмовлено.

Відповідно до частини 2 статті 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі аліменти, визначені судом у твердій грошовій сумі.

Під індексацією мається на увазі таке збільшення доходів населення, яке б дало можливість хоча б частково відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Щомісячно Міністерством фінансів України обчислюється і не пізніше 10 числа наступного місяця публікується індекс споживчих цін (показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги для населення).

Відповідно до частини 4 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, що діяв на момент виникнення правовідносин) державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру (Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078).

Отже, суд приходить до висновку, що на момент відкриття державним виконавцем виконавчого провадження, тобто 01.09.2016 року та в подальшому складення довідки розрахунку боргу по несплаченим аліментам станом на 20.09.2016 року на державного виконавця було покладено обовязок обчислення, в тому числі індексації розміру аліментів (ч.4 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р.)

Суд, не бере до уваги доводи державного виконавця про те, що індексація розміру аліментів, визначена судом у твердій грошовій сумі не могла у будь-якому випадку бути проведена за період часу до 17.05.2016 р., оскільки саме з цієї дати внесено зміни до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», якою аліменти віднесено до доходів, які підлягають індексації. На думку суду, таке твердження ґрунтується на неправильному розумінні законодавства, з огляду на наступне:

відповідно до частини 8 статті 8 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Для правильного вирішення скарги по суті, суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 06.11.2013 р., у справі № 6-113цс13. Так зокрема, в даній постанові Верховний Суд України дійшов висновку, що розмір аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі на підставі ч.2 ст.184 Сімейного Кодексу України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення".

Посилання державного виконавця на Постанову КМУ від 16.11.2016 р. № 836, якою було внесено зміни до «Порядку проведення індексації грошових коштів населення» від 17.07.2003 р., щодо обмеження проведення індексації аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що були призначені до червня 2016 р. не може бути прийнята судом до уваги, оскільки Порядок в даній частині не приведений у відповідність до положень діючого Сімейного кодексу України щодо проведення індексації аліментів та в цій частині суперечить чинному законодавству і оскільки є підзаконним нормативним актом, не може бути застосованим.

Відповідно до вимог ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

При таких обставинах та враховуючи, що державним виконавцем у відповідності до діючого на момент виникнення спірних правовідносин законодавства не здійснено у повній мірі комплекс заходів щодо повного обчислення суми заборгованості аліментів, з урахуванням індексу інфляції, суд приходить до висновку, що в цій частині скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню. В частині вимог про зобовязання зацікавлених осіб здійснити розрахунок боргу аліментів з урахуванням індексу інфляції по 05.01.2017 року, вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки 05.10.2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, в якому відсутні положення про обовязок державного виконавця здійснювати розрахунок індексу інфляції по аліментам, призначених судом у твердій грошовій сумі.

Керуючись ст.ст.383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

В И Р І Ш И В:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 та державного виконавця Солошенкової Зої Вікторівни, щодо відмови в проведенні індексації боргу із сплати аліментів за виконавчими листами № 520/15622/15-ц, виданими Київськимрайонним судом м. Одеси 31.08.2016 року.

Зобовязати державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 здійснити розрахунок розміру аліментів, що підлягають стягненню за виконавчими листами № 520/15622/15-ц, виданими Київським районним судом м. Одеси 31.08.2016 року з врахуванням індексації починаючи з 09 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2016 року та надіслати відповідний розрахунок боржнику у виконавчому провадженні для виконання, а стягувачу до відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня постановлення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Огренич І. В.