Справа № 500/4516/17
Провадження № 2/500/2814/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

18.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, в порядку спадкування право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 172, мотивуючи свої вимоги тим, що вищевказаний житловий будинок належить ОСОБА_5. 14.01.1996 року ОСОБА_5 помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 172. За життя ОСОБА_5 заповіту не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 являються дружина ОСОБА_6 та діти ОСОБА_2, ОСОБА_4 ОСОБА_6 і ОСОБА_2 прийняли спадщину, оскільки фактично вступили в управління спадковим майном, ОСОБА_4 відмовляється від спадщини на користь ОСОБА_2 12.11.2008 року ОСОБА_6 померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 172. 10.11.2008 року ОСОБА_6 залишила заповіт, згідно умов якого все майно, що належатиме їй на день смерті заповіла ОСОБА_2. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що ОСОБА_5 належить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 172, що підтверджено довідкою ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 11.08.2017 року за №1245.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 497388, повторно виданого 04.08.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 помер 14.01.1996 року.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 172.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48658354 від 04.08.2017 року, складеною приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу ОСОБА_7, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5, померлого 14.01.1996 року відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_5 являються:

- дружина ОСОБА_6, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД №323146 від 02.11.1975 року, виданим ОСОБА_3 сільською радою Ізмаїльського району Одеської області;

- донька ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЖД №334730 від 06.03.1982 року, виданим ОСОБА_3 сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №021667 від 14.05.2006 року, виданим виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, відповідно якого ОСОБА_8 після укладення шлюбу змінила прізвище на «Науменко»;

- донька ОСОБА_9, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД №288212 від 02.08.1976 року, виданим ОСОБА_3 сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД №276273 від 07.11.1999 року, виданим ОСОБА_3 сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, відповідно якого ОСОБА_10 після укладення шлюбу змінила прізвище на «Науменко».

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину.

В судовому засідання було встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2, ОСОБА_9 фактично вступили у володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини мешкали разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 11.08.2017 року за №1245, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 134669 від 14.11.2008 року, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_6 померла 12.11.2008 року.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 172.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 10.11.2008 року секретарем Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області ОСОБА_11, зареєстрованого в книзі записів нотаріальних дій за № 842, ОСОБА_6 все її майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не існувало і взагалі, все те, на що за законом на день смерті вона матиме право заповіла ОСОБА_2.

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49065608 від 12.09.2017 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт ОСОБА_6 від 10.11.2008 року, зареєстрований за № 842 не змінювався та не скасовувався.

Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_6, що підтверджено довідкою ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №1244 від 11.08.2017 року, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

ОСОБА_9 надала суду заяву, якою не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 за ОСОБА_2.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_7 від 04.08.2017 року за №192/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 172.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,130,174,213-215 ЦПК України, ст. 525, 529, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст. 1216, 1217, 1220, 1222, 1233, 1234, 1235, 1268 ЦК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 172.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_12