АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4558/17 Головуючий 1 інст. Дьоміна О.П.
Справа № 636/4511/16-ц
Категорія: договір кредиту Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Піддубного Р.М., Швецової Л.А.,

за участю секретаря Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Український фінансовий світ» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 07 червня 2017 року,

у с т а н о в и в:

В грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Український фінансовий світ» (далі ПАТ «КБ «УФС») в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 звернулося у суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування позивач вказав, що 12 квітня 2013 року укладено Договір про надання споживчого кредиту № 042/014с, відповідно до умов якого ПАТ «КБ «УФС» надало ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 20 000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків у розмірі 25% річних з датою остаточного повернення кредиту 11 квітня 2015 року.

Однак умови Договору про надання споживчого кредиту № 042/014с від 12 квітня 2013 року з боку відповідача виконані не були, у звязку з чим станом на 06 грудня 2016 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 13 282 грн. 16 коп., із яких заборгованість за кредитом 7 135 грн. 16 коп.; заборгованість за відсотками 464 грн. 15 коп.; комісія 600 грн. 00 коп.; пеня за прострочення сплати кредиту, процентам та комісії 5 082 грн. 85 коп.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 10 листопада 2014 року № 717 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13 листопада 2014 року № 119 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «УФС» та призначення уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 з 13 листопада 2014 року по 12 листопада 2016 року.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 198 від 02 листопада 2015 року вирішено відкликати всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «УФС» ОСОБА_4 та призначити уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2

Рішенням виконавчої Дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 201 від 05 листопада 2015 року затверджено продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «УФС» по 12 листопада 2017 року включно.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «УФС» дану суму заборгованості та 1 378 грн. 00 коп. судового збору.

В уточнених в лютому 2017 року вимогах позивач просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «УФС» суму заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 042/014с від 12 квітня 2013 року в розмірі 14 057 грн. 56 коп. та 1 378 грн. 00 коп. судового збору

ОСОБА_3 позов не визнав, посилаючись на відсутність заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 042/014с від 12 квітня 2013 року та наявність з боку ПАТ КБ «УФС» заборгованості перед ним за Договором Jur Kharkov.92/1 банківського вкладу в розмірі 118 198 грн. 00 коп.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 07 червня 2017 року позов задоволено.

З ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «УФС» стягнуто заборгованість в загальному розмірі 14 057 грн. 56 коп. (за кредитом - 7 135 грн. 16 коп.; за відсотками 766 грн. 74 коп.; комісія 1 000 грн. 00 коп.; пеня 5 155 грн. 66 коп.) та 1 378 грн. 00 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального, матеріального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зокрема зазначає, що прострочка виконання зобовязань за Договором про надання споживчого кредиту № 042/014с від 12 квітня 2013 року виникла не з його вини, оскільки він не знав, на який рахунок необхідно сплачувати кошти; крім того, ПАТ КБ «УФС» не виконав зобовязань за Договором Jur Kharkov.92/1 банківського вкладу та не повернув йому суму в розмірі 118 198 грн. 00 коп.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Визначення поняття «зобовязання» міститься у частині 1 статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строку та в порядку, що встановлені договором.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (стаття 1054 ЦК України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України).

Матеріали справи свідчать, що 12 квітня 2013 року укладено Договір про надання споживчого кредиту № 042/014с, відповідно до умов якого ПАТ «КБ «УФС» надало ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 20 000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків у розмірі 25% річних з датою остаточного повернення кредиту 11 квітня 2015 року.

Однак умови Договору про надання споживчого кредиту № 042/014с від 12 квітня 2013 року з боку відповідача виконані не були, у звязку з чим станом на 20 лютого 2017 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 14 057 грн. 56 коп. (за кредитом - 7 135 грн. 16 коп.; за відсотками 766 грн. 74 коп.; комісія 1 000 грн. 00 коп.; пеня 5 155 грн. 66 коп.).

Доказів того, що сума боргу сплачена в повному обсязі, матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

З огляду на це, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення даної заборгованості з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Доводи апеляційної інстанції про те, що ПАТ КБ «УФС» не виконав зобовязань за Договором Jur Kharkov.92/1 банківського вкладу та не повернув відповідачу суму в розмірі 118 198 грн. 00 коп. не можуть бути прийняті до уваги. З позовом про стягнення заборгованості за цим договором ОСОБА_3 не звертався та не позбавлений такої можливості.

Посилання на виникнення заборгованості не з вини самого відповідача є безпідставними та висновків суду щодо стягнення заборгованості в повному обсязі не спростосвують.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 07 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

ОСОБА_5