Справа № 589/2027/17
Провадження № 2/589/892/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Курбанової А.Р.

при секретарі судового засідання Нагорній Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Шосткинської міської ради про встановлення факту належності померлим квартири на праві власності в рівних частках та визнання права власності на квартиру в порядку успадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2016 року позивач звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом про встановлення факту належності в рівних (по 1/2) частинах померлим: ОСОБА_3, який помер 15 лютого 2015 року та ОСОБА_4, яка померла 25 лютого 2016 року, квартири АДРЕСА_1, а також визнати за позивачем право власності на вказане вище майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 В обґрунтування позову посилається на правомірність набуття спадкодавцем ОСОБА_4. права власності на спірне майно після смерті її чоловіка ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом, а також набуття, в свою чергу, позивачем в порядку спадкування за законом права власності на це майно після смерті ОСОБА_4 та неможливість оформлення ним своїх прав на спадкове майно в порядку спадкування через відсутність реєстрації правовстановлюючого документу на нього.

Позивач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, через канцелярію суду, кожен окремо, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. При цьому, ОСОБА_2 у своїй заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі, а виконавчий комітет Шосткинської міської ради поклався при вирішенні спору на розсуд суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

15.02.2015 помер чоловік двоюрідної бабусі позивачки ОСОБА_3, якому належала на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_2. Крім нього співласником даної квартири була його дружина ОСОБА_4.

Право спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вказану квартиру підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, яке було видане "ВЖРЕУ" від 31 травня 1993 року за №185. /а.с.8/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належну йому частку у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З довідки ТОВ "Жилкомсервіс" вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 були зареєстровані ОСОБА_4, з 07.07.1976 р. та ОСОБА_3 з 26.12.1980 р. та по день смерті. Таким чином, на момент смерті ОСОБА_3 з ним була зареєстрована та проживала лише його дружина ОСОБА_4

Оскільки на час відкриття спадщини ОСОБА_4 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 та не заявляла про відмову від спадщини, суд доходить висновку, що вона прийняла спадщину після свого чоловіка ОСОБА_3 та стала єдиним власником квартири АДРЕСА_2.

Проте ОСОБА_4за життя не встигла зареєструвати своє право власності на цю квартиру.

В свою чергу, 25.02.2016р. ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. /а.с. 11/. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй квартиру АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки, виданої ТОВ "Жилкомсервіс" на час відкриття спадщини (день смерті ОСОБА_4П.) у спірній квартирі зареєстрованих осіб, окрім померлої, не було. Заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В свою чергу, згідно зі ст.. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи за № 59256615, заведеної після смерті ОСОБА_4, вбачається, що спадкоємцем ОСОБА_4 за законом є племінник ОСОБА_2, який від прийняття спадщини відмовився на користь доньки (позивача) - ОСОБА_1, яка також звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а також племінник ОСОБА_5, який за прийняттям спадщини не звертався, а тому спадщину не прийняв.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10.06.2017р. у цивільній справі № 589/2062/16-ц, а також іншими матеріалами справи, підтверджується факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем ОСОБА_4, яка доводилась позивачу двоюрідною тіткою (позивач є онукою рідної сестри спадкодавця - ОСОБА_6).

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач, будучи спадкоємцем померлого за законом, який спадкує за правом представлення, звернувся до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину на своє імя на спірну квартиру, але нотаріус відмовив їй у видачі цього свідоцтва, в звязку із відсутністю реєстрації правовстановлюючого документу на зазначений обєкт нерухомості.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що ОСОБА_1 станом на день ухвалення рішення є єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_4., яка в силу вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України прийняла спадщину після смерті останньої.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

У даному випадку відсутність реєстрації права власності на ім'я спадкодавця на спірну квартиру свідчить про неможливість отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке його право має бути захищено в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного суд вважає правомірним позов задовольнити в частині вимог про визнання за позивачем права власності на вказане майно.

Разом з тим, у задоволенні вимог про встановлення факту належності квартири АДРЕСА_1 в рівних по 1/2 частинах померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом ч.1 ст. 2 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В межах даної справи захисту підлягає право власності позивача на спадщину, яка відкрилася після смерті саме ОСОБА_4. При визначенні обсягу спадкового майна, судом було встановлено, що спірна квартира належала на час смерті ОСОБА_4 їй одноособово. Дослідження питання належності цієї квартири в рівних частинах померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не має жодного правового значення для правильного вирішення цього спору, окільки виникнення права позивача на спадкування не залежить від встановлення такого факту.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовна вимога про установлення факту належності в рівних по 1/2 частинах квартири АДРЕСА_1 на праві власності померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, оскільки не спрямована на захист невизнаних чи порушених спадкових прав позивача.

Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за ним, суд залишає судові витрати за фактично понесеними.

Керуючись ст. ст. 16, 321, 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України, статтями 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 36,9 кв.м., житловою площею 26,2 кв.м. та складається з коридорів площею 2.1 кв.м. та 1 кв.м., вбиральні - 2.3 кв.м, кухні - 4.5 кв.м, кімнати - 16.9 кв.м, кімнати - 9.3 кв.м, вбудованої шафи - 0.8 кв.м в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 25 лютого 2016 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_8