18.05.2017 Єдиний унікальний номер 205/3591/13-ц
Єдиний унікальний № 205/3591/13
Провадження № 2/205/732/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 18 квітня 2013 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ.

ОСОБА_2 вийшла заміж та змінила прізвище на ОСОБА_2, після чого, у 1998 році ОСОБА_2 приїхала до Іспанії, будучи розведеною, прийняла громадянство Іспанії, i як громадянка Іспанії, відповідно до законодавства цієї країни, втратила прізвище ОСОБА_2, їй присвоєні родові прізвища її батьків: ОСОБА_2 - по батьку, та ОСОБА_2 - по матері, з цього часу ОСОБА_2 стала іменуватись як ОСОБА_2.

Після виїзду позивача до Іспанії в неї склались вкрай неприємні відносини з братом, ОСОБА_1, який залишився проживати з батьками, внаслідок чого ОСОБА_2 (у майбутньому - ОСОБА_2) втратила будь який зв'язок з батьками, брат перешкоджав i'x спілкуванню.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати ОСОБА_2 - ОСОБА_5, про що ОСОБА_2 дізналася випадково, через родичів. Приїхавши на похорон матері, ОСОБА_2 дізналася, що її батько, ОСОБА_4 помер більш ніж рік потому. Розмови iз відповідачем щодо належного ОСОБА_2 спадку нi до чого не призвели, ОСОБА_1 почав погрожувати фізичною розправою, сказав, що документи на спадкове майно не надасть, буде всіляко перешкоджати позивачу у здійсненні її прав на спадкування.

10 грудня 2011 року представник позивача ОСОБА_9 звернувся до Другої Дніпропетровської нотаріальної контори з клопотанням зробити запит про реєстрацію смерті ОСОБА_5 Після отримання відповіді на запит, державний нотаріус Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори Олехнович Л.Ю. отримала від представника позивача нотаріально посвідчену та апостильовану заяву ОСОБА_2 про прийняття спадщини від 19 грудня 2011 року.

Спадкова справа № 52344532 після смерті ОСОБА_5 відкрита 25 січня 2012 року.

Згідно відповіді КП «ДМБТІ» № 7517 від 05.06.2012 року станом на 12 травня 2015 року право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 зареєстроване по ? частині за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 14 червня 2006 року виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради згідно з розпорядженням № 6/286-06 від 14 червня 2006 року.

Представник позивача ОСОБА_9 звертався до відповідача з проханням надати оригінали правовстановлюючих документів на квартиру для оформлення спадкових справ, однак відповідач відмовив їх надати.

На момент смерті ОСОБА_4 ОСОБА_5 постійно проживала з спадкодавцем. Отже ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину.

Після смерті ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини за заповітом звертався відповідач ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 мала обов'язкову частку у спадщині за ч. 1 ст. 1241 ЦК України, оскільки на день смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 була непрацездатною - досягла пенсійного віку, спільно проживала із спадкодавцем на день смерті, обов'язкова частка складає 1/12 частина квартири.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 7/12 частин вищезазначеної квартири, оскільки ? частина квартира належала їй на праві спільної сумісної власності та 1/12 частину квартири вона успадкувала після смерті ОСОБА_4.

Частка ОСОБА_2 у спадковому майні, що залишилася після смерті її матері складає 7/24 частки квартири АДРЕСА_1.

14 вересня 2012 року представник позивача звернувся до Другої ДДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Державний нотаріус Другої ДДНК Олехнович Л.Ю. відмовила у видачі свідоцтва оскільки не було надано оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру.

На підставі вищезазначеного просить визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2, право власності в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 на 7/24 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 93,5 кв.м., житловою площею 61,4 кв.м., що складається із чотирьох житлових кімнат, площею 13,0 кв.м., 13,0 кв.м., 18,2 кв.м., 17,2 кв.м., коридору площею 9,6 кв.м., ванної кімнати площею 2,0 кв.м., вбиральні площею 1,2 кв.м., кухні площею 9,7 кв.м., комори площею 0,4 кв.м., лоджії площею 4,4 кв.м., двох балконів, площею 2,4 кв.м., 2,4 кв.м., стягнути судові витрати з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_9 уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, участі в судових дебатах не приймав, письмово просив розглянути справу у його відсутність.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, участі у судових дебатах не приймав. 17 травня 2017 року від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи в зв'язку з зайнятістю представника ОСОБА_13 в іншому судовому процесі, однак доказів на підтвердження зазначених обставин в заяві не надав, в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_4, що підтверджується копією актового запису про смерть № 5190 від 26 липня 2010 року. /а.с. 121/

Після його смерті відкралась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

З відповіді КП «ДМБТІ» від 05 червня 2012 року № 7517 вбачається, що право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване по ? частині за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 14 червня 2006 року виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради згідно з розпорядженням № 6/286-06 від 14 червня 2006 року. /а.с. 46/

Відповідно до технічного паспорту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, виготовленого станом на 14 квітня 2017 року, квартира складається з: коридору площею 9,6 кв.м., ванної кімнати площею 2,0 кв.м., вбиральні площею 1,2 кв.м., кухні площею 9,7 кв.м., комори площею 0,4 кв.м., житлової кімнати площею 13,00 кв.м., житлової кімнати площею 13,00 кв.м., житлової кімнати площею 18,2 кв.м., житлової кімнати площею 17,2 кв.м., лоджії площею 4,4 кв.м., балкону площею 2,4 кв.м., балкону площею 2,4 кв.м., загальною площею 93,5 кв.м., житловою площею 61,4 кв.м., допоміжною площею 22,9 кв.м. /а.с. 194-195/

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 26 лютого 1967 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «ОСОБА_5». /а.с. 38/

На момент смерті спадкодавець ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т.М. 01 липня 2010 року ОСОБА_4 на випадок смерті заповів усе своє майно, де б воно не знаходилося та з чого воно б не складалося, і взагалі, все те, мені буде належати на день смерті і на що за законом матиме право ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. /а.с. 88 на звороті - 89/

ОСОБА_2 зверталась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1, Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєвої Тетяни Миколаївни про визнання заповіту недійсним.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 ОСОБА_1, Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєвої Тетяни Миколаївни про визнання недійсним заповіту від 01 липня 2010 року, складеного та підписаного від імені ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Міхеєвою Тетяною Миколаївною, зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за 2010 рік за № 3879 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2015 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2015 року залишено без змін.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

Згідно матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1. /а.с. 73/

ОСОБА_5 прийняла спадщину фактично, тому що проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем на момент його смерті, що підтверджується довідкою № 577 від 28 лютого 2012 року, виданою КЖЕП № 29, згідно якої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована і мешкає з 20 листопада 1979 року за адресою: АДРЕСА_1. /а.с. 74 на звороті/

Частиною першою ст. 1241 Цивільного кодексу України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

На момент смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 його дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, досягла пенсійного віку та була непрацездатною, таким чином мала право на обов'язкову частку у спадщині, яка складає 1/12 частину вищезазначеної квартири, яку вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5, що підтверджується актовим записом про смерть № 7591. /а.с. 123 на звороті/

Після її смерті відкрилася спадщина на 7/12 частин квартири АДРЕСА_1, яка складається з: ? частини вищезазначеної квартири, яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності від 14 червня 2006 року виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради згідно з розпорядженням № 6/286-06 від 14 червня 2006 року та 1/12 частина яку ОСОБА_5 успадкувала після смерті ОСОБА_4.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Згідно нотаріального акту № 1.184 від 19 грудня 2011 року виданого на прохання Пані ОСОБА_2 нотаріусом Карлос Гарсія Мелон, національного посвідчення особи ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 дочка ОСОБА_4 та ОСОБА_5, засвідчено, що пані ОСОБА_2 - це та ж сама особа, яка у країні свого походження/народження мала ім'я та прізвище ОСОБА_2, а ще раніше - ОСОБА_2./а.с. 99-104/

З матеріалів спадкової справи вбачається № 80/2012 після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, що 02 березня 2012 року з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1, 19 грудня 2011 року звернулась до нотаріуса Карлоса Гарсія Мелон ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини, 14 вересня 2012 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся представник ОСОБА_2 ОСОБА_9 /а.с. 77-125/

07 серпня 2015 року державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори Олехнович Л.Ю., було відмовлено ОСОБА_9, який діє по спеціальній довіреності від ОСОБА_2, у видачі на ім'я ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів. /а.с. 158/

Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, успадкували як спадкоємці першої черги у рівних частках, належні їй на момент смерті 7/12 частин квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця.

Крім того, відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1217, 1218, 1220, 1222, 1241, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 57-61, 74, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2, право власності в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 на 7/24 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 93,5 кв.м., житловою площею 61,4 кв.м., допоміжною площею 22,9 кв.м., що складається з: коридору площею 9,6 кв.м., ванної кімнати площею 2,0 кв.м., вбиральні площею 1,2 кв.м., кухні площею 9,7 кв.м., комори площею 0,4 кв.м., житлової кімнати площею 13,00 кв.м., житлової кімнати площею 13,00 кв.м., житлової кімнати площею 18,2 кв.м., житлової кімнати площею 17,2 кв.м., лоджії площею 4,4 кв.м., балкону площею 2,4 кв.м., балкону площею 2,4 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 3 555,70 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Г. Остапенко