АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Усика Г.І.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, Гаражно-будівельний кооператив «Лук`янівець- 2» про застосування наслідків нікчемного правочину в порядку спадкування,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, Гаражно-будівельний кооператив «Лук`янівець- 2» про застосування наслідків нікчемного правочину в порядку спадкування, повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив її скасувати та передати справу до Шевченківського районного суду м. Києва для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про те, що малолітня ОСОБА_5 не зареєстрована в м. Києві, оскільки даний висновок суперечить наданим суду матеріалам, зокрема, в свідоцтві про право на спадщину зазначена її адреса, яка знаходиться в Шевченківському районі м. Києва. Дане також підтверджується довідкою Комунального концерну «Центр комунального сервісу».

Крім того, на думку апелянта, дана справа підсудна Шевченківському районному суду м. Києва не тільки за загальними правилами, але і за правилами альтернативної підсудності, визначеними ст.110 ЦПК України, оскільки стосується договорів, які були укладені в Шевченківському районі.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

ОСОБА_4, яка діє від свого ім'я та в інтересах малолітньої ОСОБА_5, також просила задовольнити апеляційну скаргу.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7. заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили її відхилити.

Справа № 761/41299/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5771/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести судове засідання за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, Гаражно-будівельний кооператив «Лук`янівець- 2» про застосування наслідків нікчемного правочину в порядку спадкування.

23 березня 2017 року суд першої інстанції, перевіривши позовну заяву на відповідність вимог цивільного процесуального законодавства України, повернув позовну заяву позивачеві, вказавши, що справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Києва.

Проте з таким висновком погодитися не можна, оскільки суд першої інстанції не дослідив усіх наявних в матеріалах справи доказів, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Так, згідно ч.1 ст.109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч.3 ст.122 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, вказана вимога цивільного процесуального Закону була виконана судом, що підтверджується довідками з ВАДР ГУ ДМС України в м. Києві (а.с. 12-14, 80).

Так, відповідно до вказаних довідок, жоден з відповідачів не проживає в Шевченківському районі м. Києва.

Проте, суд не врахував, що вказані довідки не є єдиним та безумовним доказом зареєстрованого місця проживання особи та вказані в них дані слід перевіряти, якщо вони суперечать іншим матеріалам справи.

Як вбачається з позовної заяви, позивач вказував, що відповідач ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Одним з додатків до позовної заяви було свідоцтво про право на спадщину (а.с.6).

Відповідно до вказаного свідоцтва, дійсно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, станом на 01 червня 2016 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що в Шевченківському районі міста Києва (а.с.90).

Також, вказана обставина підтверджується довідкою КК «Центр комунального сервісу», відповідно до якої ОСОБА_5 зареєстрована за вищевказаною адресою з 20.02.2014р. (а.с.91).

Суд першої інстанції не врахував вказаних доказів та не звернув уваги на ту обставину, що довідками з ВАДР ГУ ДМС України в м. Києві щодо малолітньої ОСОБА_5 суперечить іншим матеріалам справи.

Більш того, під час апеляційного розгляду, обставину того, що малолітня ОСОБА_5 дійсно зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, підтвердила її законний представник - ОСОБА_4, яка діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_5, про що подала відповідну заяву до суду.

Відповідно до ч.1 ст.113 ЦПК України, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, поверхнево поставився до питання прийняття справи у своє провадження, не дослідив усіх наданих позивачем матеріалів та всупереч положенням ч.1 ст.113 ЦПК України, прийшов до хибного висновку, що справа не підсудна Шевченківському районному суду міста Києва.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, ст. 307, ст.ст. 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді