Провадження № 2-н/361/475/17
Справа № 361/6682/17
У Х В А Л А

06 листопада 2017 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю Броварський заводобудівельний комбінат в особі житлово-комунального господарства товариства з обмеженою відповідальністю Броварський заводобудівельний комбінат про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь товариства з обмеженою відповідальністю Броварський заводобудівельний комбінат в особі житлово-комунального господарства товариства з обмеженою відповідальністю Броварський заводобудівельний комбінат заборгованості зі сплати комунальних платежів у розмірі 7284 грн. 76 коп. - основного боргу, інфляційної складової боргу 669 грн. 43 коп., 3% річних 133 грн. 33 коп., судового збору 800 грн.

Перевіривши заяву та додані до заяви документи, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 3 ст.96 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово- комунальних послуг.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.98 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, та зазначається перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження, наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність права у заявника; документів, що підтверджують порушення права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватись такі обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

У п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження розяснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги (п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України) судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Із матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за оплату послуг з централізованого опалення та гарячої води солідарно з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з жовтня 2015 року по вересень 2017 року у розмірі 7284 грн. 76 коп. - основного боргу, інфляційної складової боргу 669 грн. 43 коп., 3% річних 133 грн. 33 коп., до якої додано, зокрема копія договору № 92 від 13.12.2014 року про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води, а також додаткова угода від 15 вересня 2015 року до вказаного договору на імя ОСОБА_1, який ним не підписаний.

Таким чином, заявником не надані відповідні договори про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг, крім того не додані документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги, оскільки заявник вказує на борг який виник за період з вересня 2015 року по вересень 2017 року, але подані рішення виконкому Броварської міської ради Київської області від 23.08.2016 року № 499 та від 16.08.2016 року № 486 про встановлення економічно обґрунтованих тарифів на послуги по утриманню будинків і споруд, прибудинкової території та послуг з постачання теплової енергії і гарячої води ЖКГ ТОВ Броварський ЗБК, що повно не охоплює період за який виникла заборгованість, тобто не можливо дійти висновку про вірність застосування тарифу за відповідні послуги за період на який вказує заявник.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 95, 98, 100, 101, 210 ЦПК України, суд-

ухвалив:

У прийнятті заяви товариства з обмеженою відповідальністю Броварський заводобудівельний комбінат в особі житлово-комунального господарства товариства з обмеженою відповідальністю Броварський заводобудівельний комбінат про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - відмовити.

Роз'яснити заявнику право на звернення до суду з тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. Г. Радзівіл