АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5294/17 Головуючий 1-ї ін-ї. ОСОБА_1
Справа № 646/8844/16-ц Доповідач Сащенко І.С.
Категорія захист честі та гідності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 13 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Губернія», Громадської організації «Наші гроші» про захист гідності та честі, визнання недостовірної інформації та її вилучення,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Видавничий дім «Губернія», ГО «Наші гроші» про захист гідності та честі, вилучення неправдивої інформації.

В обґрунтування вимог посилалась на те, що 20.01.2016 року на веб-порталі ТОВ «Видавничий дім «Губернія» з посиланням на публікацію на веб-порталі ГО «Наші гроші» від 10.12.2015 року була розміщена стаття з назвою «Рідна фірма матері головного ревізора Харківщини за 2 мільйони встановить світлофори на одному перехресті». А 21.01.2016 року на веб-порталі ТОВ «Видавничий дім «Губернія» з посиланням на публікацію на веб-порталі ГО «Наші гроші» від 11.12.2015 року була розміщена стаття з назвою «Харківтрансгаз» роздав 88 мільйонів рідній фірмі голови ДФІ Харківщини та сусідам столичних газовиків». Зазначала, що інформація, яка в них міститься, викладена у негативному світлі, є недостовірною, такою, що завдає шкоди їй та членам її родини.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, її представник позовні вимоги підтримав.

Представник ТОВ «Видавничий дім «Губернія» в судове засідання не з'явився.

Представник ГО «Наші гроші» - проти задоволення позову заперечув.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.07.2017 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що для задоволення позову є всі підстави.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що розміщена на сайті інформація є оціночними судженнями, не перевищує межі допустимої критики, не виходить за рамки суспільної моралі, оскільки висловлено у формі, яка не принижує гідність, честь, не носить характеру завідомо неправдивих відомостей та не є розповсюдженням завідомо неправдивої інформації.

Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Встановлено, що 20.01.2016 року на веб-порталі ТОВ «Видавничий дім «Губернія» з посиланням на публікацію на веб-порталі Громадської організації «Наші гроші» від 10.12.2015 року була розміщена публікація з назвою «Рідна фірма матері головного ревізора Харківщини за 2 мільйони встановить світлофори на одному перехресті», в якій повідомлялось про укладання Управлінням з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської Ради 04.12.2015 року за результатами тендеру угоди з ТОВ «Енергосервіс ПМК» щодо будівництва світлофорного обєкту вартістю 2,12 млн. гривень. Вказано, що «Зараз засновником «Енергосервіс ПМК» є ОСОБА_3, а директором ОСОБА_4. Але першим засновником ТОВ «Енергосервіс ПМК» була ОСОБА_2. Вона разом зі своїм сином ОСОБА_5 заснувала ТОВ «Енергосервіс ПМК», яке в жовтні 2011 року отримало підряд від Харківської міської ради на реконструкцію освітлення майдану Свободи за 15 млн. грн. ОСОБА_5 є депутатом Харківської міської Ради від президентської «Солідарності», з 2012 року працює начальником територіального управління Держфінінспекції в Харківській області, у 2002-2006 року був народним депутатом».

21.01.2016 року на веб-порталі ТОВ «Видавничий дім «Губернія» з посиланням на публікацію на веб-порталі Громадської організації «Наші гроші» від 11.12.2015 року була розміщена публікація з назвою «Харківтрансгаз» роздав 88 мільйонів рідній фірмі голови ДФІ Харківщини та сусідам столичних газовиків», в якій повідомлялось, що Філія «УМГ «Харківтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» 23.11.2015 року акцептувала пропозиції ТОВ «Енергосервіс» і ТОВ «Енергосервіс ПМК» на суму 88,46 млн. грн. Вказано, що «засновником фірми «Енергосервіс ПМК» нині є ОСОБА_3, однак заснувала її ОСОБА_2. Вона разом із своїм сином ОСОБА_5 заснувала Харківське ТОВ «Енергосервіс» (код ЄДР 30592278, не плутати з фірмою - переможцем). Наразі воно записане на неї та ОСОБА_6. ОСОБА_5 є депутатом Харківської міської Ради від президентської «Солідарності», з 2012 року працює начальником територіального управління Держфінінспекції в Харківській області, у 2002-2006 року був народним депутатом».

Згідно доводів апеляційної скарги інформація, викладена у статті є недостовірною, а тому принижує честь та гідність позивача, а також завдає шкоди членам її родини. ОСОБА_2 зазначає, що станом на дати вищевказаних публікацій та укладення зазначених в них договорів ані вона, ані члени її родини не мали відношення до діяльності ТОВ «Енергосервіс ПМК», не були його учасниками, не являлись його кінцевими бенефіціарними власниками (контролерами) та не входили до органів управління.

Стаття 269 ЦК України встановлює, що кожній особі від народження або за законом належать особисті немайнові права. Особисті немайнові права не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов'язані із фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав. Не може бути позбавлена цих прав.

У ст. 270 ЦК України міститься перелік змісту особистих немайнових прав, як право на життя, на охорону здоров'я, на безпечне життя і здоров'я довкілля, право на свободу, в тому числі і право на повагу до гідності та честі.

Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

За змістом ст. 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України та ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.

Згідно з частинами 1, 2статті 30 Закону України "Про інформацію" від 02 жовтня 1992 року, ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості . … Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Також пунктом 19 Постанови роз'яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

З матеріалів справи вбачається, що у спірній статті дійсно була викладена інформація, яка стосується позивача, та мало місце поширення такої інформації в мережі Інтернет, тобто доведення такої інформації до відома певної кількості осіб.

Проте з урахування того, що станом на 22.10.2010 року (дата реєстрації господарського товариства) єдиним засновником ТОВ «Енергосервіс ПМК» була позивач, інформація розміщена на сайті від 10.12.2015 року про те, що «першим засновником ТОВ «Енергосервіс ПМК» була ОСОБА_2» - відповідає дійсності.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив безпосередньо із змісту певних частин публікацій, вважаючи їх фактами, не надаючи їм оцінки з врахуванням повного змісту кожної із публікацій та тих передумов, які спричинили публікацію оспорюваних висловлювань.

Крім того, рішенням Апеляційного суду Харківської області від 13.07.2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Губернія», Громадської організації «Наші гроші» про захист гідності, честі, ділової репутації та спростування неправдивої інформації розміщену ТОВ «Видавничий дім «Губернія» на веб-сайті: http://www.guberniya.net з назвами:

- «Рідна фірма матері головного ревізора Харківщини за 2 мільйони встановить світлофори на одному перехресті», опубліковану 20.01.2016р.;

- ««Харківтрансгаз» роздав 88 мільйонів рідній фірмі голови ДФІ Харківщини та сусідам столичних газовиків», опубліковану 21.01.2016р.

Вказане рішення суду мотивоване тим, що хоча поширена інформація за формою його висловлювання (подання) наближається до перебільшення або провокації, а тому є неприємною для позивача, проте вона не виходить за рамки суспільної моралі, оскільки її висловлено в формі, яка не принижує гідність, честь чи ділову репутацію, не носить характеру завідомо неправдивих відомостей, не є розповсюдженням завідомо неправдивої інформації.

Також, всупереч вимогам п.2 ч.2 ст. 119 ЦПК України позивачем не надано до суду доказів того, що ГО «Наші гроші» є власником веб - сайту на якому опубліковано оспорювані публікації.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів, повно та всебічно досліджених судом першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 13 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді