Справа № 495/8569/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2017 року м. Білгород - Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О., розглянувши заяву Заступника прокурора області ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом Заступника прокурора області ОСОБА_1 в інтересах Одеської обласної державної адміністрації, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до ОСОБА_2, Державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення реєстратора про реєстрацію права власності, -

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява Заступника прокурора області ОСОБА_1 в інтересах Одеської обласної державної адміністрації, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до ОСОБА_2, Державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме комплекс нежитлових будівель, загальною площею 710 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Удобне, реєстраційний номер майна 08.

Одночасно з позовною заявою Заступник прокурора області подав до суду заяву про забезпечення позову та просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме комплекс нежитлових будівель, загальною площею 710 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Удобне, реєстраційний номер майна 08, яке зареєстровано на праві власності за ОСОБА_2.

Подану заяву позивач мотивує тим, що підставою реєстрації права власності на комплекс нежитлових будівель, загальною площею 710 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Удобне, була декларація про готовність обєкта до експлуатації, серія та номер ОД 73, видана Департаментом ДАБІ в Одеській області 31.05.2016, яку у подальшому було скасовано, а також за відсутності документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою на якій збудовано вказаний обєкт нерухомості. Наявність у відповідача зареєстрованого та належним чином посвідченого права власності на спірне майно, робить можливим відчуження вказаного обєкту нерухомості на користь третіх осіб. Зазначені дії ускладнять або взагалі зроблять неможливим виконання рішення суду по цій справі у разі задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини з яких позивач просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити його заяву, оскільки вказані заходи співмірні з позовними вимогами, не порушують права інших осіб та їх невжиття може утруднити виконання рішення суду поза залежністю від вирішення спору по суті.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі ч.1 ст. 153 ЦПК України.

За розясненням п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову (п.6 вказаної постанови).

Таким заходом забезпечення позову як накладення арешту на майно суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд звертає увагу відповідача, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, не порушує право власності особи на річ щодо якої накладається обтяження, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву Заступника прокурора області ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме комплекс нежитлових будівель, загальною площею 710 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Удобне, реєстраційний номер майна 08, яке зареєстровано на праві власності за ОСОБА_2 (адреса: 69114, м. Одеса, вул.. Саксаганського, 12, ідентифікаційний код НОМЕР_1).

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк предявлення даної ухвали до виконання три роки з наступного дня після ухвалення.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: