У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ ЄвграфоваЄ.П.,

розглянувши касаційну скаргу Національного музею народної архітектури та побуту України на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 10 травня 2017 року за заявою Національного музею народної архітектури та побуту України про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Національного музею народної архітектури та побуту України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року Національний музей народної архітектури та побуту України звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 квітня 2016 року у вказаній вище справі.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 10 травня 2017 року, заяву Національного музею народної архітектури та побуту України залишено без розгляду.

У касаційній скарзі Національний музей народної архітектури та побуту України порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 10 травня 2017 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, правильно виходив із того, що процесуальні права сторони не були порушені судом першої інстанції, оскільки неналежне виконання працівниками музею своїх службових обов'язків, неузгодженість дій, порушення порядку діловодства і т. і. не можуть кваліфікуватися судом як поважні причини пропуску процесуального строку. Такі обставини не можуть давати стороні матеріально чи процесуально правових переваг порівняно з іншою стороною, яка добросовісно виконувала свої процесуальні обов'язки.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національного музею народної архітектури та побуту України на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 10 травня 2017 року за заявою Національного музею народної архітектури та побуту України про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Національного музею народної архітектури та побуту України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних і

кримінальних справ Є.П. Євграфова