Справа № 347/1620/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді: Сабадаха Б.В.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про припинення права на частку у майні,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, ОСОБА_1, звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про припинення права на частку у майні.

В судове засідання позивачка не з?явилася, подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, а справу розглянути без її участі.

Із позовної заяви вбачається, що вона та відповідачі ОСОБА_2, Колюк (д.п. ОСОБА_2) І.В. є співвласниками двокімнатної квартири загальною площею 82,6 м.кв., в тому числі житловою площею 43,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Ринкова вартість квартири згідно звіту про оцінку квартири виготовленому Товариством з обмеженою відповідальністю «Буковина-Експерт» від 18.07.2017 року становить 279209,00 грн. Фактично лише вона та члени її сім?ї користуються та приймають участь в утриманні квартири. Інші співвласники вказаною квартирою не користуються. ОСОБА_2 фактично проживає та зареєстрована як проживаюча в житловому будинку за адресою Івано-Франківська область, Косівський район, місто Косів, вулиця Марка Черемшини, будинок 19. ОСОБА_3 фактично проживає та зареєстрована як проживаюча в житловому будинку за адресою АДРЕСА_2. Так, жоден з відповідачів не приймає ніякої участі в утриманні квартири, навіть пропорційно своїм часткам, не проводить поточні ремонти для збереження жилого стану квартири, комунальні послуги не сплачує та взагалі належними їм частками в майні не користуються. Договору про порядок утримання квартири між сторонами не має. Весь тягар в утриманні квартири припадає на неї та членів її сімї. Просить зменшені позовні вимоги задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з?явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, не заперечує стосовно задоволення зменшених позовних вимог.

В судове засідання ОСОБА_3 не з?явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, із позовними вимогами згідна.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає зменшені позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до задоволення за наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.2 ст.31 ЦПК України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВСР № 839837 від 31.03.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 517 (а.с.10), ОСОБА_1 належить 1/12 частини квартири № 2, що знаходиться в місті Косові по вулиці Незалежності, 127.

Відповідно до копії договору дарування частини квартири серії ВМХ № 369320 від 29.06.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1150 (а.с.11), ОСОБА_1 належить на праві приватної власності 4/6 частини квартири № 2 в житловому будинку, що знаходиться в місті Косові по вулиці Незалежності, 127, Івано-Франківської області і розміщена на земельній ділянці загального користування.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВСР № 839835 від 31.03.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 520 (а.с.12), ОСОБА_3 належить 1/12 частини квартири № 2, що знаходиться в місті Косові по вулиці Незалежності, 127, Івано-Франківської області.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВСР № 839833 від 31.03.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 512 (а.с.45), ОСОБА_2 належить 2/12 частини квартири № 2, що знаходиться в місті Косові по вулиці Незалежності, 127, Івано-Франківської області.

Відповідно до копії технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, який знаходиться АДРЕСА_3, складеного 20.10.1992 року (а.с.13-15), загальна площа квартири становить 82,6 м.кв., в тому числі житловою площею 43,7 м.кв.

Як вбачається з копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають ІНФОРМАЦІЯ_1, кв.№2, міста Косів, Івано-Франківської області (а.с.16-21), за даною адресою прописані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Так, статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту порушених прав визначені уст.16 ЦПК України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно положень ч. 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частина 1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

При цьому, частиною 1 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Статтею 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до положень ч.1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Відповідно до ч.2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частину у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Із змісту зазначеної норми закону вбачається, що припинення права особи на частку у спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України лише в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

В постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15 травня 2013 року у справі № 6-37цс13 міститься правова позиція про те, що присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК України і за відсутності згоди на таку компенсацію співвласника майна. При цьому, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбачених пунктами 1-3 ч.1 ст.365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім"ї, а також попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Суд вважає, що припинення права ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на частку в спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників в даному конкретному випадку.

Позивачка внесла на депозитний рахунок суму вартості 3/12 частини двокімнатної квартири загальною площею 82,6 м.кв., в тому числі житловою площею 43,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 в розмірі 69802,25 гривень,що стверджується квитанцією № 0.0.846693330.1 від 12.09.2017 року (а.с.34) та довела всі підстави зазначені у ч.1 ст.365 ЦК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, суд і прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 328, 334, 365 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 174, 197, 213-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Припинити право ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_5, на частку, яка складає 2/12 частини двокімнатної квартири загальною площею 82,6 м.кв., в тому числі житловою площею 43,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4.

Припинити право Колюк (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_7, на частку, яка складає 1/12 частини двокімнатної квартири загальною площею 82,6 м.кв., в тому числі житловою площею 43,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_2, жителькою АДРЕСА_4, право власності на 3/12 частини двокімнатної квартири загальною площею 82,6 м.кв., в тому числі житловою площею 43,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, які раніше належали ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Стягнути із депозитного рахунку територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_5, грошову компенсацію за 2/12 частини двокімнатної квартири загальною площею 82,6 м.кв., в тому числі житловою площею 43,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, в розмірі 46534 (сорок шість тисяч пятсот тридцять чотири) гривні 83 коп., які було внесено ОСОБА_6 на підставі квитанції 0.0.846693330.1 від 12.09.2017 року.

Стягнути із депозитного рахунку територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області на користь Колюк (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_7, грошову компенсацію за 1/12 частини двокімнатної квартири загальною площею 82,6 м.кв., в тому числі житловою площею 43,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, в розмірі 23267 (двадцять три тисячі двісті шістдесят сім) гривень 42 коп., які було внесено ОСОБА_6 на підставі квитанції 0.0.846693330.1 від 12.09.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Б.В. Сабадах