Провадження номер 2/741/541/17
Єдиний унікальний номер 741/1309/17
РІШЕННЯ

іменем України

24 жовтня 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подала до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву до Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її батько ОСОБА_6, який на момент смерті був зареєстрований у АДРЕСА_1. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за вищевказаною адресою. Цей будинок був побудований батьками позивача під час шлюбу. Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла мати заявника ОСОБА_7, яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. На час своєї смерті вона проживала та була зареєстрована в цьому ж будинку. Спадщину після смерті матері прийняла позивач. Ці факти встановлені рішенням Носівського районного суду від 29 серпня 2017 року. Позивач не може отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний будинок, оскільки після смерті її батьків під час пожежі були знищені всі документи, які б підтверджували право власності її батьків на будинок. Саме тому ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7

У судове засідання позивач не з'явилася, але направила до суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу в її відсутність.

У судове засідання відповідачі не з'явилися, але подали до суду заяви, у яких визнали позовні вимоги ОСОБА_2 та просили справу розглянути в їх відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ураховуючи вищенаведене, суд проводить судове засідання без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 4).

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1, який був побудований ним та його дружиною ОСОБА_7 під час шлюбу.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя ОСОБА_6 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 27).

Отже, спадкоємство після його смерті здійснюється за законом.

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_6 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (а. с. 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2017 року, яке набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_7 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті свого чоловіка ОСОБА_6, а, отже, є такою, що прийняла спадщину після його смерті (а. с. 7-9).

Згідно з ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 4).

За життя ОСОБА_7 заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 58-59).

А, отже, спадкоємство після її смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

ОСОБА_2 є дочкою померлої ОСОБА_7, що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а. с. 5), про її одруження із ОСОБА_8 (а. с. 5), про розірвання її шлюбу із ОСОБА_8 (а. с. 6), про її шлюб із ОСОБА_9 (а. с. 5).

Вищевказаним рішенням суду від 29 серпня 2017 року встановлено, що позивач ОСОБА_10 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті матері ОСОБА_7, а, отже, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_7

Також цим рішенням суду встановлено, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 є АДРЕСА_1.

До майна померлої ОСОБА_7 приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Дмитренко В.М. заведена спадкова справа №44/2017. Спадкоємець ОСОБА_10 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_1 (а. с. 38-56).

У судовому засіданні встановлено, що подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за життя не зареєстрували своє право власності на житловий будинок, а тому позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 467/02-31 від 18 вересня 2017 року (а. с. 13).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 5 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація об'єкта нерухомості може бути здійснена на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Матеріали цивільної справи підтверджують, що на будинок АДРЕСА_1 на замовлення позивача виготовлена технічна документація (а. с. 10-12).

Ураховуючи вищевикладені обставини та правові норми, суд робить висновок, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, як спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований у АДРЕСА_1, який складається з власне житлового будинку «А», веранди «а», ганку «а-1», сараю «Б», сараю «Г», сараю «б», вбиральні «У», загальною площею 38,6 кв. м житловою площею 14,2 кв. м інвентаризаційною вартістю 77339 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.М. Дикий