Провадження № 2/359/306/2017
Справа № 359/6644/16-ц
22 травня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,
при секретарі - Степаненко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України, про виселення, -
В серпні 2016 року Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з області з позовом про виселення відповідача з займаного ним житла без надання іншого житла, та відповідно до ст.31 ЦПК України, до початку розгляду справи по суті, 31.01.2017 року позивачем було змінено предмет позову, та заявлено вимогу: усунути перешкоди в користуванні майном шляхом виселення ОСОБА_1 з кімнати 26 в будівлі 1/277, АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення, та стягнути з відповідача понесені судові витрати в розмірі 1378 грн. ( а.с.55).
Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. На балансі Київського квартирно-експлуатаційного управління знаходиться будівля АДРЕСА_2 . Вказана будівля, згідно акту приймання передачі, використовується військовою частиною для розміщення на тимчасове проживання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та належить на праві власності державі в особі Міністерства оборони України. У листопаді 2015 року відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 , комісією в/ч НОМЕР_1 була проведена перевірка законності проживання осіб в гуртожитку АДРЕСА_2 . За наслідками перевірки було встановлено, що в кімнаті № НОМЕР_2 проживає ОСОБА_1 , який на час перевірки не являється військовослужбовцем або працівником Збройних Сил України, так як з 27.12.2010 р. виключений зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та звільнений у запас за станом здоров`я, був заселений тимчасово в дану кімнату, ордер на поселення йому не видавався, договір житлового найму з ним не укладався. Зазначили, що відповідач має інше житло для постійного проживання, яке отримав з фондів Міністерства оборони України на підставі рішення виконкому Бориспільської міської ради від 06.09.1994 р. та рішення Дарницького КЕЧ району. На неодноразові пропозиції позивача виселитися з кімнати АДРЕСА_3 , відповідач жодним чином не реагує та добровільно не виселяється. Вважають, що ОСОБА_1 своїм проживанням в спірній кімнаті створює перешкоди в користуванні майном для Міністерства оборони України, у яку планується заселення військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов, не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, як за місцем фактичного проживання так і за зареєстрованим місцем проживання. Заяв та заперечень щодо позову до суду від відповідача не надійшло.
Представник третьої особи Київського квартирно-експлуатаційного управління, в судове засідання не з`явився, направив заяву, в якій представник просила розглядати справу без її присутності. У письмових поясненнях, направлених до суду 22.02.2017 р., Київське КЕУ підтримує позовні вимоги та просить задовольнити (а.с.61,62).
Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до вимог ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.
Згідно ст.ст. 3, 4 ЗУ «Про правовий режим майна у Збройних силах України» майно, з моменту надходження до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною, набуває статусу військового майна та обліковується у органах квартирно-експлуатаційної служби збройних сил України.
Судом встановлено, будівля військового містечка № 1/277 (гуртожиток) є військовим майном, яке передане у 2006 році за актом прийому-передачі на баланс та бухгалтерський облік Київському квартирно-експлуатаційному управлінню, який веде облік казармено-житлового фонду, в порядку, визначеному Статутом Гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, наказом Міністра оборони України від 21.04.2011 року № 215 «Про затвердження Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України», а також здійснює контроль за використанням жилого фонду Міністерства оборони України.
Зазначена будівля в 2006 році прийнята в експлуатацію командиром військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується актом приймання (передачі) будинків, споруд і територій військового містечка (а.с.10,11)
Встановлено, що наказом командира ПС ЗСУ № 693 від 20.12.2010 р. відповідач ОСОБА_1 27.12.2010 року був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і звільнений у запас з військової служби за станом здоров`я, та вибув до Бориспільсько-Баришівського ОМВК Київської області, що підтверджується копією книги алфавітного обліку офіцерів (а.с.87-93).
Згідно до довідки Бориспільського об`єднаного міського військового комісаріату Київської області № 6/2/2-17 від 11.01.2017 р., майор запасу ОСОБА_1 дійсно перебуває на військовому обліку з 28.12.2010 року у Бориспільському об`єднаному міському військовому комісаріаті Київської області.( а.с. 37).
Згідно з довідкою №350/133/38/168ПС від 28.03.2016, виданою командиром в/ч НОМЕР_1 , громадянин Шевельов, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , будівля АДРЕСА_4 , - військовослужбовцем та працівником військової часини НОМЕР_1 (Збройних Сил України) не являється, у трудових відносинах х військовою частиною НОМЕР_1 не перебуває. На квартирному обліку у Бориспільському гарнізоні не перебуває (а.с.7).
Як вбачається з попередження, датованого 24 листопада 2015 року, адресованого відповідачу, від отримання якого він відмовився, про що свідчать підписи присутніх осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.8), а також з рапорту начальника КЕС в/ч НОМЕР_1 від 22.03.2016 року про проведену перевірку (а.с.9), у будівлі (гуртожитку) № 1/277 на території військового містечка в кімнаті № НОМЕР_2 проживає ОСОБА_1 , який після попередження про добровільне звільнення житлового приміщення, у добровільному порядку не звільнив кімнату та продовжує безпідставно проживати в ній (а.с.8,9).
Отже, невиконання відповідачем обов`язку звільнити житлове приміщення призводить до порушення права на житло інших громадян-військовослужбовців, які проходять військову службу у Збройних Силах України та не мають житла за місцем проходження служби.
Згідно ст. 24 Конституції України всі громадяни мають рівні конституційні права та свободи рівні перед законом, а згідно ст. 47 - кожен має право на житло.
Нормою статті 127 ЖК України визначено, гуртожитки використовуються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.
Відповідно до п. 5.1. Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщенням, затвердженої Наказом Міністра оборони України № 737 (надалі - Інструкція № 737), гуртожитки призначені для тимчасового проживання курсантів (слухачів) і військовослужбовців рядового, сержантського, старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і перебувають у шлюбі, та офіцерського складу під час навчання у військових навчальних закладах МО України або проходження ними військової служби.
Пунктом 5.3. Інструкції № 737 передбачена єдина підстава для вселення в гуртожиток, а відповідно і для проживання - спеціальний ордер на жилу площу в гуртожитку.
Відповідно до абз. 2 п. 5.8 Інструкції № 737 передбачено, що військовослужбовець або особа, звільнені з військової служби, та члени їх сімей зобов`язані у двотижневий строк звільнити займане ними жиле приміщення в гуртожитку в разі надання службового жилого приміщення, отримання жилого приміщення для постійного проживання, придбання в межах гарнізону жилого приміщення для постійного проживання або вибуття для виконання службових обов`язків за кордон разом із членами сім`ї.
Як зазначено у ч. 4 п. 5.10. Інструкції № 737, підлягають виселенню з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення особи, які самоправно зайняли жилу площу, і колишні члени сім`ї військовослужбовця чи працівника, які проживають у ньому після розірвання шлюбу, у двомісячний строк з дня розірвання шлюбу, а також особи, які підпадають під підстави, передбачені статтею 116 Житлового кодексу Української РСР.
Вищевказана норма кореспондується з положеннями ст. 116 Житлового кодексу Української РСР, нормою якої визначено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.
Як вбачається з досліджених в судовому засіданні письмових доказів відповідач ОСОБА_1 вселився та проживає у кімнату 26 будівлі 1/277, що знаходиться в експлуатації в/ч НОМЕР_1 Міністерства оборони України, без будь-яких належних правових підстав, таких як ордеру чи договору житлового найму.
Будь-які належні і допустимі докази, які б спростовували ці встановлені в судовому засіданні обставини, відповідачем надано не було та не зазначено джерел їх здобуття.
Крім того, згідно довідки виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області №12-27-291 від 23.01.2017 вбачається, що відповідно до рішення виконкому Бориспільської міської ради народних депутатів від 06.09.1994 № 225 та на підставі рішення Дарницького КЕЧ району, ОСОБА_1 на склад сім`ї 3 особи надана двокімнатна квартира АДРЕСА_5 (а.с.59).
Той факт, що відповідач зареєстрований за вказаною адресою: АДРЕСА_6 з 26.09.1995 року підтверджується копією паспорта відповідача (а.с.39-40), а також довідкою реєстраційної служби Бориспільської міської ради від 24.01.2017 №20-36-102 (а.с.51).
Згідно з інформацією, наданою виконавчим комітетом Бориспільської міської ради від 19.01.2017 року №12-27-246 (а.с.58) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_7 , - в комунальній власності територіальної громади м.Борисполя не перебуває.
Відповідно до ст.396 Цивільного кодексу України , особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та майном (ст.391 глави 29 ЦК України).
Враховуючи ту обставину, що у відповідача ОСОБА_1 , який має житло для постійного проживання, відсутні документи, які б надавали йому право на проживання в кімнаті 26 будівлі АДРЕСА_8 , та в результаті повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позовних вимог щодо виселення останнього без надання іншого житлового приміщення, в зв`язку з чим вважає, що позов слід задовольнити.
Судові витрати, понесені позивачем по дані справі, складають судовий збір в сумі 1378 грн. (а.с.2). Вказана сума судових витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88,169, 209, 212, 214, 215,224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов задовольнити повністю.
Усунути перешкоди в користуванні майном шляхом виселення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з кімнати АДРЕСА_9 , без надання іншого житлового приміщення.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Військової частини НОМЕР_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 гривень (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).
Рішення суду може бути переглянуто Бориспільським міськрайонним судом Київської області за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а також позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Муранова-Лесів