справа № 208/5164/16-ц
№ провадження 2/208/549/17
РІШЕННЯ

Іменем України

02 червня 2017 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

При секретарі Бейгул Н.Ю.,

За участю:

Представника позивача - ОСОБА_1,

Представника відповідача ОСОБА_2 міської ради - ОСОБА_3,

Представника відповідача Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Камянське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 міської ради, Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва ОСОБА_2 міської ради «про стягнення матеріальної та моральної шкоди», суд

встановив:

17.08.2016 року у провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_5 до ОСОБА_2 міської ради, Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва ОСОБА_2 міської ради «про стягнення матеріальної та моральної шкоди», у якій він просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь матеріальну шкоду в сумі 7308 гривень 25 копійок, та у відшкодування моральної шкоди 2500 гривень 00 копійок.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_5 зазначив, що 21.08.2013 року внаслідок падіння стволу сухостою на належний йому автомобіль ВАЗ 2108, який знаходився біля міського управління міліції на проспекті Аношкіна у м. Дніпродзержинську, було заподіяно зазначеному автомобілю механічні пошкодження. Вартість ремонтно-відновлюваних робіт оцінює в розмірі 6814 гривень 61 копійки. Також для оцінки ремонтно-відновлюваних робіт, він вимушений був звернутися за експертною оцінкою, в звязку з чим поніс витрати в розмірі 450 гривень 00 копійок. Крім того, пошкодження його автомобіля викликало в нього моральні страждання в звязку з пошкодженням його майна, необхідністю застосовувати додаткові зусилля для організації свого звичного укладу життя, необхідностю звертатися до різних установ, втрачати свій час на врегулювання зазначеного питання.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 суду пояснила, що автомобіль ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, був придбаний її сином ОСОБА_5 16.01.2009 року, та постійно знаходився у його користуванні. 21.08.2013 року її син з другом знаходилися у центрі міста ОСОБА_2 (Дніпродзержинськ), де на автомобіль, який він залишив біля будівлі міського управління міліції на проспекті Аношкіна, впав ствол сухостою з дерева, чим спричинив зазначеній автівці ушкодження. Син одразу ж звернувся з заявою до Заводського РВ міліції талон від 21.08.2013 року № 131, та до експерта який описав пошкодження автомобіля та встановив вартість ремонтно-відновлюваних робіт, яка становить 6814 гривень 61 копійку, також син сплатив за послуги експерта 450 гривень 00 копійок. На звернення до міліції, сину було видано Висновок за результатами розгляду матеріалу ЄО № 10138 від 21.08.2013 року щодо відсутності у діях винної особи КП ДМР «Зеленбуд» м. Камянське складу кримінального правопорушення, та рекомендовано звернутися із цивільним позовом до зазначеної установи для відшкодування завданої шкоди. При зверненні до КП ДМР «Зеленбуд» отримали письмову відповідь, що вони не вбачають підстав для відповідальності за пошкодження автомобіля ОСОБА_5, тому син звернувся із позовом до зазначених співвідповідачів. Залучати співвідповідачем КП ДМР «Зеленбуд» м. Камянського, або проводити заміну зазначених у позові відповідачів на КП ДМР «Зеленбуд» м. Камянського, не бажають. Також сторона позивача не бажає уточнити та обґрунтувати, чому саме визначено відповідачами ОСОБА_2 міську раду, та Департамент житлово-комунального господарства та будівництва ОСОБА_2 міської ради, тому що вважає, що вина саме зазначених відповідачів є у завданні механічного пошкодження автомобіля належного ОСОБА_5

Щодо надання доказів які б підтвердили та визначили місце розташування автомобіля, на час події, схеми місця події, визначення особи яка утримувала на балансі зазначене дерево, сторона позивача вважає недоцільним.

На даний час автомобіль НОМЕР_2 не відремонтований, та перебуває на подвірї внаслідок природного впливу та дій третіх осіб, є більш пошкодженим та розукомплектованим, а тому проведення будь-яких експертних досліджень автомобіля є неможливим.

Представник співвідповідача, ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_3, позовні вимоги ОСОБА_5 не визнала та суду пояснила, що ОСОБА_2 міською радою визначений виконавчий орган міської ради - департамент житлово-комунального господарства та будівництва міської ради, який відповідальний за благоустрій населеного пункту, за забезпечення реалізації державної політики щодо комплексного розвитку житлово-комунального господарства міста з метою збереження, належного утримання житлового фонду, та прибудинкової території, забезпечення населення якісними житлово-комунальними послугами, вирішення відповідно до законодавства питань щодо поліпшення житлових умов громадян. повноваження щодо благоустрою населених пунктів відносяться до департаменту житлово-комунального господарства та будівництва міської ради. Разом з тим, у позові та у доданих до нього документах жодним чином не доведені факти того що автомобіль пошкоджений саме сухостоєм, а не в наслідок непереборної сили, стихійного лиха. Також, місце самої пригоди відомо лише зі слів позивача. Щодо стягнення з ОСОБА_2 міської ради моральної шкоди зазначаємо, що п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», позивачем не доведено наявності моральної шкоди, не зазначено якими міркуваннями він керувався визначаючи розмір цієї шкоди, ним не надано жодних доказів для підтвердження розміру цієї шкоди, а також не доведено наявності вини саме ОСОБА_2 міської ради в її заподіянні. А тому вважає позовні вимоги ОСОБА_5 такими, що є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просить у позові відмовити в повному обсязі, так як з боку позивача жодного доказу з приводу самої події, в тому числі місця події, особи у якій на балансі перебувало дерево, що автомобіль пошкоджений саме у м. Камянське, та з вини ОСОБА_2 міської ради.

Представника співвідповідача Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_4, позовні вимоги ОСОБА_5 не визнала, підтримала надані заперечення та суду пояснила, що позовні вимоги є необґрунтованими. Так, позивач зазначає, що Департамент є балансоутримувачем, виконавцем та виробником житлово-комунальних послуг, але зелені насадження на території міста не знаходяться на балансі Департаменту. Згідно Статуту КП ДМР «Зеленбуд» метою створення підприємства є задоволення суспільних та господарських потреб шляхом систематичного здійснення виробничої і господарської діяльності, в порядку визначеним законодавством України, та отримання прибутку і задоволення економічних і соціальних інтересів трудового колективу Підприємства та територіальній громаді міста. Основними напрямками діяльності, серед інших є утримання та догляд за зеленими насадженнями (газонами, квітниками, деревами, скверами, тощо) суспільного, промислового, сільськогосподарського і спеціального призначення. Спилювання аварійних, сухостійних дерев, обрізка дерев. Таким чином Департамент не являється балансоутримувачем, виконавцем або виробником житлово-комунальних послуг. Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 28.04.2016 Р. №178-07/УІІ «Про внесення змін до рішення міської ради від 29.02.2012 №406-20/УІ» були внесені зміни до рішення міської ради від 29.02.2012 №406-20/УІ «Про затвердження Правил благоустрою міста Дніпродзержинськ» та викладені в новій редакції. Згідно до пункту 6.6. Правил зазначено, що утримання скверів, бульварів, парків та інших об'єктів зеленого господарства загального користування покладається на їх балансоутримувачів, яким Департамент не є.

Позивач стверджує, що був припаркований біля міського управління міліції на проспекті Аношкіна, але в матеріалах справи немає жодного підтвердження того, що саме там автомобіль дійсно був припаркований, та дійсно отримав саме там пошкодження. Також позивач стверджує, що власником житлового фонду міста, в тому числі будинку, біля якого сталася пригода - є територіальна громада міста. Але встановити зараз, біля якого саме будинку, на якій території знаходився автомобіль немає можливості. Талон повідомлення за № 131, копія якого міститься в матеріалах справи, на який посилається позивач, як на доказ звернення до відділу міліції з приводу вищезазначеної пригоди не може бути належним доказом. За цим талоном неможливо встановити, з якого саме приводу позивач звертався до відділу міліції. Інших доказів (протоколів, актів огляду на місці, опитування свідків) позивач не надає. З протоколу огляду транспортного засобу вбачається, що огляд проводився за адресою м. Дніпропетровськ, вул.. Карла Лібкнехта, 49, 22 серпня 2013 року, висновок експертизи про вартість матеріального збитку містить в собі тільки оцінку пошкоджень, але не містить доказів, в наслідок чого були нанесені ці пошкодження.

В той же час, в ч. 1 ст. 1166 ЦК України прямо вказується на протиправність поведінки особи, яка заподіяла шкоду, як обовязкова підстава для відповідальності. Протиправна поведінка може мати дві форми - дію або бездіяльність. Протиправною бездіяльністю є невиконання дій, що потребуються законом. Для покладення відповідальності на особу, яка не здійснила відповідних дій, необхідна наявність двох умов: 1) наявність у особи обовязку виконати певні дії, які прямо передбачені в законі, договорі, а також виникають із службових обовязків або випадків, створених самою особою; 2) можливість їх виконання при таких умовах.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 13 та п. 2 ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до об'єктів благоустрою населених пунктів належать прибудинкові території, а елементами благоустрою є, зокрема, зелені насадження на прибудинкових територіях.

А тому враховуючи, що Департамент не є балансоутримувачем в даному випадку, не можливо встановити місце події, не доведено фактичні данні події (схема, місце розташування дерева, особу яка є балансоутримувачем дерева та інше), відсутні будь-які підстави для задоволення позовних вимог.

Вислухав сторони, дослідив матеріали справи, докази надані сторонами, суд приходить до наступного:

Так, згідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 11 ЦПК України, Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САА 939538, виданого Дніпровським ВРЕВ-1 ДАЇ УМВС України в Дніпропетровській області, автомобіль НОМЕР_3, ідентифікаційний номер (VIH) ХТА 210800М0857184 (а.с. 34) зареєстрований за ОСОБА_5, на підставі біржової угоди № 024017 від 16.10.2009 року.

Як встановлено в ході судового розгляду, як зазначає позивач ОСОБА_5 21.08.2013 року внаслідок падіння стволу сухостою на належний йому автомобіль ВАЗ 2108, який знаходився біля міського управління міліції на проспекті Аношкіна у м. Дніпродзержинську, було заподіяно зазначеному автомобілю механічні пошкодження, оцінка яких проведена на підставі експертного дослідження авто товарознавця ОСОБА_6, який надав висновок № 1428 від 03.09.2013 року (а.с. 13-19).

Вартість за даним висновком матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля НОМЕР_3, ідентифікаційний номер (VIH) ХТА 210800М0857184, пошкодженого внаслідок падіння дерева, становить 6814 гривень, 61 копійку.

Факт пошкодження транспортного засобу, належного позивачеві ОСОБА_5 не оспорюється, але співвідповідачами не визнається винність у зв'язку з відсутністю об'єктивної сторони цивільно-правового правопорушення, яка є обов'язковою його складовою та дає підстави для звернення з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Так, згідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.92 року, зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Для визначення особи, яка винна за заподіяння шкоди майну позивача, внаслідок дій або бездіяльності, необхідним є визначення місця, часу та обставин події, та як наслідок встановлення особи, яка є відповідальною за доглядом та утриманням дерева, яке також необхідно визначити, в тому числі і його місце розташування на час події.

Як встановлено в ході судового розгляду, встановити місце розташування транспортного засобу належного позивачеві ОСОБА_5 на час події не є можливим, так як у матеріалах справи та доказах, наданих позивачем, відсутні будь-які документи щодо фіксування правоохоронними органами або іншими особами самої події.

Також, як зазначено під час судового розгляду представником позивача, дерево яке впало на автомобіль позивача, не знаходиться за місцем події, на час розгляду справи по суті, так як відсутнє.

В той же час, з боку представника позивача наголошено, що після події ОСОБА_5 звернувся до Дніпродзержинського ГУ УМВС України з відповідною заявою про пошкодження автомобіля позивача яка передана на розгляд до Заводського РВ Дніпродзержинського ГУ УМВС України в Дніпропетровській області , що підтверджено талоном-повідомленням № 131 від 21.08.2017р. (а.с. 9).

На розяснення судом вимог ст..ст. 10,11, 60 ЦПК України, представник позивача відмовилася від витребування доказів, а саме матеріалів ЄО № 10138 від 23.01.2013 року з Заводського РВ Дніпродзержинського ГУ УМВС України у Дніпропетровській області, за зверненням ОСОБА_5.

В той же час, з наданої позивачем копії Висновку за результатами розгляду матеріали ЄО № 10138 від 21.08.2013 року (а.с. 66), вбачається, що встановлено особу, до якої в особистому порядку рекомендовано заявнику звернутися для притягнення її до відповідальності за наслідком подій, а саме «Зеленстрой» м. Дніпродзержинська.

Також, згідно до заперечень співвідповідача, Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва ОСОБА_2 міської ради зазначено, що зелені насадження на території міста не знаходяться на балансі Департаменту. Згідно Статуту КП ДМР «Зеленбуд» метою створення підприємства є задоволення суспільних та господарських потреб шляхом систематичного здійснення виробничої і господарської діяльності, в порядку визначеним законодавством України, та отримання прибутку і задоволення економічних і соціальних інтересів трудового колективу Підприємства та територіальній громаді міста. Основними напрямками діяльності, серед інших є утримання та догляд за зеленими насадженнями (газонами, квітниками, деревами, скверами, тощо) суспільного, промислового, сільськогосподарського і спеціального призначення. Спилювання аварійних, сухостійних дерев, обрізка дерев. Таким чином Департамент не є балансоутримувачем, виконавцем або виробником житлово-комунальних послуг.

На розяснення представнику позивача вимог ст. 33 ЦПК України, права на заявлення клопотання про заміну неналежного відповідача, або залучення співвідповідачів по справі, представник позивача ОСОБА_1, відмовилася та зазначила, що вважає винними саме заявлених відповідачів по справі.

Враховуючи надані сторонами докази, виходячи з приписів ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, винність (дії або бездіяльність) осіб, зазначених позивачем як співвідповідачів - ОСОБА_2 міської ради та Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва ОСОБА_2 міської ради в ході судового розгляду з боку представника позивача не доведена, заявлені позовні вимоги доказами не підтверджені та задоволенню не підлягають.

Керуючись вимогами ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму ВС України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Постановою Пленуму ВС України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 21, 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст..ст. 10, 24 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.ст. ст. ст.5, 6, 7, 8, 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2 міської ради, Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва ОСОБА_2 міської ради «про стягнення матеріальної та моральної шкоди» - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Івченко Т. П.