АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 6-102/08 Номер провадження 22-ц/786/1604/17Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

23 жовтня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області Карпушин Г.Л. вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 16 травня 2008 року по справі за заявою ОСОБА_3 про видачу виконавчого документа на здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16 травня 2008 року зобовязано Козельщинський районний відділ земельних ресурсів здійснити дії щодо реєстрації оформлення та видачі державного акту на земельну ділянку площею 4,33 га, розташовану на території Васильківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області в межах зазначених в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії Р1 №509764, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 141 від 10.01.2002 р. на імя ОСОБА_3, у відповідності до рішення третейського суду при асоціації «Ліга-Парітет» від 14.04.2008 року.

З даною ухвалою суду не погодився ОСОБА_2 та подав на неї 10.05.2017 року апеляційну скаргу, в якій прохає ухвалуОктябрського районного суду м. Полтави від 16 травня 2008 року скасувати та постановити нову ухвалу якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду при асоціації «Ліга-Парітет» від 14.04.2008 року. Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, оскільки місцевим судом видано виконавчий документ на виконання рішення третейського суду, ухваленого у справі не підвідомчій третейському суду, що є неприпустимим та вирішено питання про права і обовязки осіб, які не брали участі у справі.

На обґрунтування наявності права для оскарження ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 16 травня 2008 року, апелянт зазначив, що він є сином і спадкоємцем після ОСОБА_4, який помер 20 вересня 2016 року, а тому він має такі ж процесуальні права і обовязки як і спадкодавець, а тому має право на оскарження ухвали, постановленої судом першої інстанції у справі №6-102/08.

Вказував, що за життя ОСОБА_4 не було відомо про існування рішення третейського суду при асоціації «Ліга-Парітет» від 14.04.2008 року та оскаржуваної ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 16 травня 2008 року, яким його незаконно, попри законодавчу заборону на відчуження земель сільськогосподарського призначення, позбавили права власності на землю. Крім того, зазначив, що ОСОБА_4 дуже хворів: переніс інсульт з 2007 року декілька разів, мав гіпертонічну хворобу та епілепсію, а тому був позбавлений можливості звертатися за правовою допомогою та оскаржувати зазначені рішення, навіть якби йому стало про них відомо.

Апелянт вказує, що про існування рішення третейського суду він дізнався тільки під час оформлення своїх спадкових прав, коли на запит нотаріуса щодо видачі дубліката державного акту на землю відділ у Козельщинському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повідомив про зазначене рішення суду та переоформлення права власності на земельну ділянку на ОСОБА_3

Однак, суд приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі в розгляді справи, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Таким чином, правом на апеляційне оскарження наділені як учасники процесу, так і особи, які не приймали участі у справі, за умови, що суд вирішив питання про їх права та обовязки.

Так, із наданих матеріалів справи вбачається, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 509764, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 141 від 10.01.2002 р., гр. ОСОБА_4, був власником земельної ділянки площею 4,33 га. розташованої на території Васильківської сільської ради, Козельщанського району Полтавської області в межах зазначених в Державному акті.

20 вересня 2016 року ОСОБА_4, помер, проте за часів свого життя між ним та ОСОБА_3 05 січня 2007 року було укладено договір купівлі-продажу вищезазначеної земельної ділянки.

ОСОБА_3 звернувся в Третейський суд з позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання дійсним Договору купівлі-продажу від 05 січня 2007 року та визнання за ним права власності на земельну ділянку. Рішенням Третейського суду при асоціації «Ліга-Парітет» від 14 квітня 2008 року, позов ОСОБА_3 було задоволено повністю.

В подальшому ОСОБА_3 звернувся зо Октябрського районного суду м. Полтави із заявою про видачу виконавчого документа у відповідності до рішення Третейського суду при асоціації «Ліга-Парітет» від 14 квітня 2008 року.

Тобто, з викладеного вбачається, що право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку припинилося ще за часів його життя, однак до суду чи інших компетентних органів з питань: порушення його права власності, вчинення незаконних дій при відчуженні даного майна, оскарження дій інших осіб, які були спрямовані на набуття права власності щодо належного йому майна, не звертався.

Це при тому що смерть ОСОБА_4 настала після вказаних подій через 8 років, тобто після спливу всіх передбачених чинним законодавством строків встановлених для захисту належних особі прав, а доводи апеляційної скарги не містять достатніх і беззаперечних даних, щодо наявності обєктивних перешкод для вчинення даних дій.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тому, виходячи з викладеного слід дійти висновку про те, що оскільки спірне майно не входило до складу спадщини після померлого ОСОБА_4, як і інші права спадкодавця щодо оскарження дій інших осіб повязаних з переходом права власності на вказану земельну ділянку, оскаржуване рішення суду не стосувалося прав та законних інтересів апелянта на момент його винесення, та останній не набув процесуальних прав спадкодавця на його оскарження.

Так, відповідно до розяснень які містяться в п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.10.2008 року при поданні апеляційної скарги особою, яка не має

передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги.

За таких обставин, виходячи з принципів презумпції дійсності договорів та правової визначеності, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 16 травня 2008 року необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 292, 297 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 16 травня 2008 року по справі за заявою ОСОБА_3 про видачу виконавчого документа на здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ України протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.

Суддя Апеляційного суду Полтавської області З оригіналоом згідно: ОСОБА_1