Справа № 461/7676/16-ц
Провадження № 2-р/461/6/17
УХВАЛА

іменем України

12.06.2017 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про розяснення рішення Галицького районного суду м. Львова від 31.01.2017 року у справі № 461/7676/16-ц

ВСТАНОВИВ:

Заявник 30.05.2017 року звернувся до суду з заявою про роз'яснення судового рішення. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 31.01.2017 року позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_4 управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, яка полягає у незабезпеченні житлом ОСОБА_3 у строк, що передбачений пунктом 18 частини 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» та зобовязано Львівську міську раду повторно розглянути питання щодо забезпечення ОСОБА_3 та членів його сім'ї, позачергово благоустроєним житлом, яке за розміром і санітарними умовами відповідає ст.ст. 48, 50 ЖК України, у відповідності до вимог пункту 18 частини 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту». В решті позовних вимог відмовлено. Заявник вказує, що рішення є незрозумілим в частині щодо визнання бездіяльності ГУ МВС України у Львівській області та зобовязання Львівської міської ради щодо повторного розгляду питання забезпечення позивача житло у відповідності до вимог п.18 ч.1 ст.13 ЗУ «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», а саме, хто і яким чином має поновити порушені права ОСОБА_3 щодо забезпечення його та членів його сімї позачергово благоустроєним житлом. Просить суд розяснити рішення суду.

Представник позивача у судовому засіданні заяву підтримала, просила розяснити рішення суду.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про розяснення рішення задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.221 ЦПК України, якщо судове рішення є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державних виконавців, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про розяснення рішення допускається, якщо воно не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подано для примусового виконання. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

Розглядаючи заяву про розяснення судового рішення, суд має вивчити питання про повноту висновків суду, викладених у резолютивній частині рішення та про наявність описок та помилок, які викликають незрозумілість судового рішення, виходячи з того, що розяснення рішення суду це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту, без якого рішення тяжко виконати. Даний механізм не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення.

Питання виконання рішення суду врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи вбачається, що Галицьким районним судом м. Львова 31.01.2017 року ухвалене рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до Львівської міської ради, ОСОБА_4 управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 управління Національної поліції України у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання до вчинення дійзадоволені частково; визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_4 управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, яка полягає у незабезпеченні житлом ОСОБА_3 у строк, що передбачений пунктом 18 частини 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» та зобовязано Львівську міську раду повторно розглянути питання щодо забезпечення ОСОБА_3 та членів його сім'ї, позачергово благоустроєним житлом, яке за розміром і санітарними умовами відповідає ст.ст. 48, 50 ЖК України, у відповідності до вимог пункту 18 частини 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту». В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ст.214 ЦПК України у мотивувальній частині даного рішення зазначені встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотивів неврахування заперечень відповідачів, мотивів, з яких суд виходив при прийнятті постанови, і положення закону, яким він керувався; наведена правова кваліфікація встановленим обставинам, зазначені мотиви прийняття рішення по кожній позовній вимозі позивача; в резулятивній частині постанови зазначені висновки суду про задоволення позову, висновки суду по суті вимог, зазначенні строки та порядок набрання рішення законної сили та її оскарження.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 31.01.2017 року є логічним, не суперечливим, зрозумілим, в ньому конкретно вказано, які дії необхідно вчинити, а саме вказано чию бездіяльність визнано протиправною та вказано, кого зобовязано розглянути питання щодо забезпечення ОСОБА_3 та членів його сімї, позачергово благоустроєним житлом, яке за розміром та санітарними умовами відповідає ст.ст.48, 50 ЖК України, у відповідності до вимог п.18 ч.1 ст.13 ЗУ «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

ОСОБА_3 фактично просить розяснити не рішення, а порядок його виконання, що не є компетенцією суду.

Враховуючи зазначене, а також те, що в порядку розяснення можуть виправлятися лише зовнішні недоліки рішення, недоліки висловлювання думок, що містяться в рішенні, але не можуть підлягати розясненню питання примусового виконання рішення, суд вважає за необхідне відмовити заявнику у задоволенні заяви про розяснення судового рішення.

Керуючись ст.ст.208-210, 215, 221 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про розяснення рішення Галицького районного суду м. Львова від 31.01.2017 року у справі № 461/7676/16-ц відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зубачик Н.Б.