УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/20806/16-ц

Провадження № 2/638/4028/17

20.11.2017 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніен Кепітел Білдинг» про розірвання договору та стягнення суми,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.07.2017 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Юкрейніен Кепітел Білдинг» про розірвання договору та стягнення суми.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.10.2017 року, у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Юкрейніен Кепітел Білдинг» про розірвання договору та стягнення суми відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 08.11.2017 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.10.2017 року скасовано, заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів направлено на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Як вбачається із протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.11.2017 року, заяву про забезпечення доказів передано судді Хайкіну В. М. для продовження розгляду.

Дослідивши матеріали цивільної справи, а також виділені матеріали, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід.

Як регламентує стаття 20 ЦПК України,суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; 2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; 4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; 5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

В силу частин 1, 3 статті 23 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявлятивідвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якою визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше бути об'єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об'єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.

Суддя під час здійснення судочинства зобов'язаний бути неупередженим та незалежним, керуватися під час прийняття рішення лише вимогами закону та фактами, які ним встановлені.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримала і колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у справі №5-15п12.

Також, у рішеннях «Білуга проти України» від 09.11.2006 року, «Ветштайн проти Швейцарії» від 28.10.1998 року ЄСПЛ наголошує, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

За пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Так, ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.10.2017 року у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовлено, оскільки заявником не наведено обставин, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, не надано відомостей, що подання потрібних доказів є неможливим, та не підтверджено складність в отриманні таких доказів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив, що оскільки суд у даній справі не призначав попереднє судове засідання, за відсутності в матеріалах справи доказів на спростовування доводів заяви ОСОБА_1 про наявні у неї ускладнення у наданні зазначених документів та у допиті свідка, у якого ці докази перебувають, з урахуванням вимог статті 131 ЦПК України стосовно обмеженого строку подання доказів до суду, у даному випадку вимоги суду першої інстанції довести наявні у заявника складності у поданні до суду цих доказів, - є надмірним процесуальним тягарем та не відповідають передбаченим у статті 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства про справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тобто, враховуючи те, що суддя Хайкін В. М. уже висловив свою позицію в ухвалі суду від 02.10.2017 року щодо вирішення питання про забезпечення доказів по даній справі, а також враховуючи заяви ОСОБА_1 про відвід судді від 26.09.2017 року та 19.10.2017 року, якими позивач висловлює сумніви в об'єктивності та неупередженості судді, вважаю за необхідне задовольнити заяву про самовідвід судді Хайкіна В. М.

Приймаючи дане рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, суддя також керується положеннями пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, згідно яких суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Таким чином, враховуючи викладене, за відсутності об'єктивних обставин, які свідчать про упередженість та необ'єктивність судді, проте з огляду на наявність у позивача сумнівів у такій об'єктивності та неупередженості, з врахуванням позиції Європейського Суду з прав людини для забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, з метою запобігання у подальшому нарікань на необ'єктивність та упередженість головуючого, а також безпідставних звинувачень у заінтересованості в результаті розгляду справи за її позовом, уникнення будь-яких сумнівів у об'єктивності суду та забезпечення права на справедливий суд, приходжу до висновку, що заява про відвід підлягає задоволенню, а справа переданню для розгляду іншому складу суду з урахуванням автоматизованої системи документообігу суду, визначеного ст.11-1 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11-1, 20, 23, 25, 209, 210 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Задовольнити самовідвід судді Хайкіна В. М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Юкрейніен Кепітел Білдинг» про розірвання договору та стягнення суми.

Дану справу передати до цивільної канцелярії суду для визначення іншого головуючого судді у справі, в порядку, встановленому статтею 11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. М. Хайкін