Провадження № 2/641/117/2017 Справа № 641/5059/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого- судді Григорєва Б.П.

при секретарі - Вакуленко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціального захисту населення департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради, Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації у Харківській області про визначення місця мешкання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціального захисту населення департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради, Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації у Харківській області про визначення місця мешкання дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з він перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано за рішенням суду. За час перебування в шлюбі в них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу з ним мешкає старший син ОСОБА_5, а неповнолітній ОСОБА_4 мешкає з відповідачкою. Рішенням суду був встановлений порядок участі у вихованні дитини неповнолітнього ОСОБА_4. За рішенням суду він має право 1,3 п*ятницю кожного місяця з 17-00 до 20-00 години судоти забирати дитину, а також половину терміну осінніх, зимових, весінніх канікул та 1,5 літнього місяця забирати дитини для її оздоровлення. Коли дитина перебувала з ним, вона знаходилась на його повному утриманні. Молодший син ОСОБА_6 мешкає з відповідачкою з листопада 2010 року, без його згоди колишня дружина змінила місце мешкання малолітнього сина, перевезла його з м. Харкова у Харківську область, с. Комсомольське, Зміївського району, де дитина мешкає в новій родині. Про це вона його як батька дитини не попередила. Відповідачка створила нову родину і там народила дитину влітку 2012 року, яка є дуже маленькою та потребує уваги матері. Він не раз намагався спілкуватися з сином, але відповідачка завжди чинить в цьому перешкоди, налаштовує дитину проти нього, забороняє спілкуватися по телефону. Мирним шляхом вони це питання вирішити не можуть, в зв*язку з чим він вимушений звернутись до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги, надали пояснення аналогічні викладеним у позові, зазначали, що у позивача є належні умови для виховання і проживання дитини, позивач виконує свої батьківські обов»язки щодо старшого сина, що підтверджується наданими суду доказами. В свою чергу, відповідачка свої батьківські обов»язки у відношенні до старшого сина не виконувала, матеріально його не забезпечувала, що характеризує її з негативного боку як матір. Неодноразово позивач зазначав, що його рішення звернутися до суду з таким позовом продиктовано тим, що відповідачка не надає йому можливості бачитись з дитиною, приймати участь у її вихованні. Просили позов задовольнити.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечували проти позову. Відповідачка зазначиал, що на даний час дитина проживає з нею, вона має всі небохідні умови для проживання, вони з чоловіком піклуються про сина, слідкують за його успіхами у навчанні, цікавляться його життям. Дитина виховується у любові та турботі.

Представник третьої особи Служби у справах дітей управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазнаили, що оскільки дитина знаходиться у смт. Комсомольське, Зміївського району, Харківської області за місцем проживання матері, у них відсутні повноваження на надання висновку щодо визначення с ким з батьків доцільно проживати дитині.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації у Харківській області в судовому засіданні заперечували проти позову, надали висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 з матірю.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що сторони з 1997 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають синів : неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвами про народження .

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 травня 2011 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 30.11.2011 року за №838, встановлено порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено час : 1 день протягом тижня за домовленістю з матір,ю , з 10-00 години суботи до 10-00 години неділі під час шкільних канікул за домовленістю з матір,ю дитини ОСОБА_7.

Як вбачається з довідки ФОП ОСОБА_8, позивач ОСОБА_1 працює на посаді електрика по обслуговуванню та ремонту обладнання з 01 червня 2006 року по теперішній час. Заробітна плата за період з 01.11.2016 року по 30.04.2016 року складає 12000,00 грн.

За місцем роботи ОСОБА_1 характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою ФОП ОСОБА_8 № 5 від 27.05.2016 року.

Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» № 3597 від 29.09.2015 року зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9

Згідно довідки Домоуправління №35 ЖБК Орджонікідзевського району м. Харкова № 185 від 27.05.2016 року зазначено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає та зареєстрован за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, з 21.07.1992 року по теперішній час. Разом з ним зареєстровані батько ОСОБА_10, мати ОСОБА_11, син ОСОБА_12 Згідно характеристики ОСОБА_1 за місцем мешкання характеризується позитивно.

ОСОБА_4 народився 18.05.2006 року в м. Харкові, батьками дитини зазначені: батько ОСОБА_1, мати ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 260296.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.02.2013 року було визначено місце проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір*ю ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 в 2014 році звертався до Зміївської районної державної адміністрації Харківської області Служби у справах дітей з заявою про зобов,язання ОСОБА_7 виконувати рішення суду.

Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області ОСОБА_1 надава навідповідь, де роз*яснено, що він має право звернутись до суду для вирішення питання про його участь у вихованні дитини.

03.07.2012 року ОСОБА_1 звертався до голови Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області з заявою про обстеження житлових умов його сина ОСОБА_6 , його забезпечення , а також з проханням зобов,язати ОСОБА_7 виконувати рішення №838 Виконавчого комітету ХМР від 30.11.2011 року, як вбачається з відповіді від 13.07.2012 року за № 1071/02-19 ОСОБА_1 повідомлено, що комісія по захисту прав дитини при виконкомі Комсомольської селищної ради розглянула його заяву та вирішила запропонувати ОСОБА_1 звернутися до ОСОБА_7 для вирішення питання його участі у вихованні дитини.

Згідно акту обстеження умов проживання від 16.06.2016 року, складеного ССД Індустріального району УССД ДПСП ХМР обстежені умови проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3, де зазначено, що ОСОБА_1 розручений та проживає зі старшим сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7, також в квартирі мешкають ОСОБА_13 та ОСОБА_14 За результатами бесіди встановлено, що батько бажає визначити з собою місце проживання молодшого сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з довідки від 06.10.2016 року за № 124 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 навчається у Слобожанському ліцеї №1 в 5-Б класі. Згідно характеристики ОСОБА_4 до навчання ставиться відповідально, бере участь у шкільних та районних олімпіадах, конкурсах. Мати ОСОБА_2 та ОСОБА_15 (відчим) контролюють виконання домашніх завдань, виявляють зацікавленість в успіхах дитини в навчанні, відвідують виховні заклади. Мати дитини є членом батьківського комітету з 1-го класу.

ОСОБА_2 за місцем роботи КП «Тролейбусне депо № 3» характеризувалась з позитивної сторони. Період роботи з 29.08.2011 року по 15.06.2015 року.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.03.2016 року з ОСОБА_1 стягнені аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісячно з 11.01.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з довідки МСЕК серії 10ААБ №161355 ОСОБА_7 є інвалідом третьої групи з 01.02.12 року.

Відповідно до свідоцтва про право власність на житло від 09 липня 2007 року , р.№ 3-07-297297 ОСОБА_7 та її членам сім,ї , синам : ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира 147 в будинку 11 корп. 3 по вул.. Кірова в м. Харкові.

Згідно висновку Змїівської районної державної адміністрації Харківської області № 01-32/108 від 19.04.2017 року з урахуванням п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов*язаної з захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов*язаної з захистом прав дитини» комісія вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір*ю ОСОБА_2.

Як пояснив, допитаний в якості свідка ОСОБА_4, він проживає з мамою, вона йому допомагає у навчанні, він відмінно навчається у школі, з батьком ОСОБА_4 проживати не хоче, однак хотів би з ним бачитись частіше.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3, старший син, пояснив, що хотів би частіше бачитись з молодшим братом. Особисто його мати з 13 років не виховувала, матеріально не допомагала. Для дитини в квартирі батька є всі належні умови для проживання і виховання.

Відповідно до ст. 141 СК України, і мати, і батько дитини мають рівні права та обовязки щодо дитини, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ст.3,9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991р., у всіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року містить принцип 6, за яким дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації, тобто перевага надається матері.

Тим більш, що поняття "розлучення" не співпадає з поняттям "визначення місця проживання", оскільки батько дитини у разі визначення місця проживання дитини з матір'ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір'ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років.

Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір'ю.

11.02.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення щодо визначення місця проживання дитини разом з матір*ю. На даний час в зв*язку зі спливом певного проміжку часу та зміною обставин позивач ОСОБА_1 звернувся з відповідним позовом, тому суд розглядає справу з урахуванням змінених обставин та нових підстав позову.

Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази та заслухавши пояснення сторін дійшов до висновку, що між сторонами з 2012 року інсує конфлікт щодо виховання дітей, визначення їх місця проживання, порядку сплати аліментів, крім того усніє спір щодо користування житловою площею. Кожен з батьків любить свого сина ОСОБА_4, виявляє бажання виховувати дитину.

Надані відповідачкою грамоти подяки, статі в газеті, фотографії свідчать про те, що мати піклується дитиною, приділяє багато уваги до його виховання та навчання, створює умови необхідні для його повного та всебічного розвитку як особистості. Крім того в судовому засіданні був допитаний ОСОБА_16, який виявив бажання проживати разом з матір*ю, що суд також враховує при ухваленні рішення.

Позивач в свою чергу не надав суду достатніх доказів того, що за умовами його проживання з урахуванням саме його доходів, його особистих якостей, обставин його життя, особливостями його відносин з дитиною саме він має перевагу перед матір'ю дитини при визначенні місця її проживання. Зокрема відповідачем не надано суду жодних доказів того, що позивачка самовільно змінила місце проживання дитини.

При ухваленні рішення суди повинні враховувати правові позиції, які виникли зі спірних правовідносин, так суд приймає до уваги правовий висновок зроблений Верховним судом України у справі № 6-2445цс16, де зазначено, що суди повинні встановити виняткові обставини у розумінні положень ст. 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дітей з матір*ю. Таких виняткових обставин при існуванні яких, суд міг би дійти висновку про необхідність розлучити дитину із матір»ю, і визначити місце мешкання дитини з батьком позивачем не надано.

Таким чином суд, виходячи із встановлених обставин по справі, інтересів дитини, бажання дитини проживати з матір»ю, висновку органу опіки та піклування, Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, вважає правильним відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1, оскільки це буде відповідати інтересам дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 160, 161, 180,182, 184 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціального захисту населення департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради, Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації у Харківській області про визначення місця мешкання дитини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або в порядку ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_17