Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 316/328/17 Головуючий у 1 інстанції: Вільямовська Н.О.
№ провадження 22-ц/778/3777/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Енергодарської міської ради, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні та визначення способу участі дитини та спілкуванні з нею, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Енергодарської міської ради, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні та визначення способу участі дитини та спілкуванні з нею.

В позові зазначав, що він та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.12.2015 року, проте рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 05.10.2016 року шлюб між сторонами розірваний.

Дитина сторін ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишився проживати з матірю відповідачем, за адресою: м. Енергодар, бул. Каштановий, б. 2а, кв. 101.

Натомість ОСОБА_3.Е. чинить йому перешкоди у спілкуванні та вихованні сина, ухиляється від домовленості про побачення з дитиною, через що позивач не може зустрітися з дитиною.

На підставі викладеного з урахуванням уточнень до позовної заяви позивач просив суд усунути йому перешкоди у реалізації належного йому права на спілкування з сином і на участь у його вихованні наступним чином: зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди позивачу спілкуватися із сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначити способи його участі у спілкуванні та вихованні дитини: систематичні, не менше як три ради на тиждень, побачення з сином по узгодженню з ОСОБА_3, без її присутності, тривалістю не менше трьох годин.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 серпня 2017 року позов задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_3 усунути ОСОБА_5 перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначено наступний порядок участі ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні дитини сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1: три рази на неділю протягом 3 годин без присутності матері, але з зазначенням часу повернення дитини матері, не пізніше 20.00 год.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду рішення суду змінити, визначивши наступний спосіб участі батька у вихованні дитини: побачення з сином ОСОБА_8 кожного тижня за узгодженням з ОСОБА_3 та у її присутності тривалістю дві години у суботу або неділю за виключенням часу оздоровлюючого відпочинку та/або хвороби дитини.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 48).

Після припинення шлюбних стосунків син проживає з відповідачкою, позивач батько дитини проживає окремо.

Згідно з Графіком ВП «Запорізька АЕС» за №800 роботи оперативного персоналу на 2017 рік, ОСОБА_5 працює по зміні А, тобто має змінний графік роботи (а.с. 56).

Відповідно витягу з протоколу №2 від 01.02.2017 року зазначено, що ОСОБА_5, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, звернувся з проханням встановити часи зустрічі, без присутності матері, з малолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який після розлучення батьків мешкає разом з матірю ОСОБА_3 за адресою: м. Енергодар, бул. КаштановийАДРЕСА_1. З липня 2016 року батьки дитини мешкають за різними адресами. 24.01.2017 року на прийомі начальника служби у справах дітей з матірю проведено бесіду та розяснені права та обовязки обох батьків щодо виховання сина, проте ОСОБА_3 заперечувала проти зустрічей ОСОБА_5 з сином. Рекомендовано батьку ОСОБА_5 звернутися до суду.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 в повному обсязі суд першої інстанції виходив з обгрнутованості заявлених вимог та висновків органу опіки та піклування.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Так статтями 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі . Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно зі ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.5 ст.19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з п.74 Постанови Кабінету Міністрів України «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» №866 від 24.09.2008 встановлено, що під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи.

В ході розгляду справи представником служби у справах дітей Енергодарської міської ради, надано суду висновок про спосіб участі батька у вихованні дитини, який за відсутності відповідної мотивації та врахування насамперед інтересів дитини, повністю збігається з позовними вимогами з частині встановлення побачень.

Також, у висновку відсутнє обґрунтування щодо спілкування батька з сином за відсутності матері. Відповідно до пояснення представника третьої особи даним обґрунтуванням є те, що «вони не бачать перешкод, щоб побачення відбувалися без участі матері».

Крім того висновок складено лише на підставі бесіди з батьком та за відсутності інших документів, що підтверджує його незаконність та однобічність. Разом з цим повідомлення представника служби у справах дітей щодо неможливості отримання думки матері не підтверджується жодними доказами.

Крім того, службою у справах дітей Енергодарської міської ради суду не надано інших належних документів, на підставі яких складено висновок про участь позивача у спілкуванні з дитиною, що додатково вказує на його однобічність та неповноту.

Також, судом не досліджено того факту, що позивач ОСОБА_5, звернувшись до суду з вказаним позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною ніяким чином не обґрунтував, не надав суду жодного належного та переконливого доказу, що визначення судом саме такого порядку побачень (систематичні, не менше як три рази на тиждень, побачення з сином, без присутності матері, тривалістю не менше трьох годин) відповідатиме інтересам самої дитини.

За приписами ст.18 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією № 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 p., яка була ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. та набула чинності для України з 27.09.1991 p., батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст. 9 цієї Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Частиною 1 ст. З Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Згідно з ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Із системного тлумачення ч. І ст. З Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питанні виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Разом з цим, судом під час визначення способу участі батька у спілкуванні з дитиною не враховано ту обставину, що сину ОСОБА_8 тільки два роки, між дитиною та її матір'ю у цьому віці існує тісний зв'язок, розірвання якого навіть на деякий час накладає глибокий слід в майбутньому на психіці та навіть на фізичному розвитку дитини, та й самою природою закладено спроможність забезпечення необхідних умов побуту, виховання, розвитку дитини саме особисто жінкою.

Також встановлено, що ОСОБА_6 не відвідує дитячий заклад, постійно перебуває під наглядом матері або бабусі, тобто близьких йому людей, побачення дитини з іншими особами, в тому числі і з батьком, у відсутність матері може спричинити негативний вплив на психічний розвиток малолітньої дитини у цьому віці.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню , визначивши позивачу спосіб у вихованні дитини, а саме побачення з сином ОСОБА_8 кожного тижня за узгодженням матірю дитини, та у її присутності тривалістю дві години у суботу або неділю, без вказівки за виключенням часу оздоровлюючого відпочинку або хвороби, оскільки такі часи безумовно виключають побачення з батьками.

В порядку ст. 88 ЦПК України підлягають розподілу судові витрати, стягненням з позивача на користь відповідача у вигляді сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 704 грн.

Судова колегія приходить до висновку, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України рішення суду скасовує та ухвалює нове рішення про задоволення позову з інших підстав.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 серпня 2017 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Визначити наступний порядок участі ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні дитини :сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 : побачення з сином ОСОБА_8 кожного тижня за узгодженням з ОСОБА_3, та у її присутності тривалістю дві години у суботу або неділю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 704 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: