Справа №203/1983/17
Провадження №2-о/0203/57/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Центральний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

у с т а н о в и в:

01 червня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, зазначивши в якості заінтересованої особи Центральний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що його дядько, ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 на тимчасово окупованій території України, а саме у м. Перевальську Луганської області. Свідоцтво про смерть було видано за місцем смерті, але документи, видані органами терористичного угрупування «ЛНР», на території України не є чинними. Померлий за життя склав на ім'я заявника заповіт. Між тим, заявник не має можливості оформити свої спадкові права через недійсність свідоцтва про смерть спадкодавця. Викладене стало причиною звернення заявника до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 (а.с.а.с. 1 - 3).

Заявник у судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 2571 ЦПК заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

У відповідності з пунктом 1 постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII « Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України, визнано тимчасово окупованими територіями.

Судом встановлено, що за 15.11.2010 року ОСОБА_2, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Новошина Долинського району Івано-Франківської області, склав заповіт на все своє майно на користь заявника. Таким чином, оскільки від встановлення факту смерті ОСОБА_2 залежить виникнення майнових права заявника (частина друга статті 256 ЦПК), ОСОБА_1 є належним заявником у цій справі (а.с.а.с. 6 - 8).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 помер за місцем постійного проживання у АДРЕСА_1. Причина смерті - набряк речовини головного мозку, ішемічний інфаркт головного мозку. Викладене опосередковано підтверджується сукупністю наданих заявником матеріалів, а саме: копією лікарського свідоцтва про смерть від 19.08.2016 року №86, копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, копією довідки про смерть для отримання допомоги на поховання від 19.08.2016 року №288, копією листа Алчевського управління ГУП ЛНР «Лугансквода» від 10.10.2016 року №07/2175, видані органами терористичного угрупування «ЛНР» (а.с.а.с. 9 - 11).

У судовому засіданні також встановлено, що заявник звертався до заінтересованої особи із заявою про реєстрацію смерті ОСОБА_2, проте йому було відмовлено, оскільки на території Луганської області органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому надане ним свідоцтво про смерть не є чинним (а.с. 12).

Відтак, оскільки ОСОБА_2 помер у м. Перевальську Луганської області, яке віднесено до кола населених пунктів, тимчасово зайнятих окупаційними військами Російської Федерації (за безпосередньої підтримки бойовиків та найманців з території України), суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

При цьому суд виходить з того, що, незважаючи на нікчемність доказів, наданих заявником на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 за їх юридичною природою, їх сукупність може бути джерелом фактів, які суд вправі оцінити й використати для захисту й реалізації прав заявника, що за правилами статті 3 Конституції України визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Керуючись статтями 4 - 11, 15, 57 - 60, 208, 209, 212 - 215, 218, 234, 235, 256 - 2571, 259 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Центральний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Перевальську Луганської області ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1), громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця села Новошина Долинського району Івано-Франківської області.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 223 ЦПК України, і може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його постановлення. У разі якщо рішення було постановлено за відсутності особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Повний текст рішення складено 21 червня 2017 року.

Суддя М.О. Католікян