Справа № 161/6574/17
Провадження № 4-с/161/128/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Сіньчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 в порядку ст. 383 ЦПК України, -

в с т а н о в и в :

Скаржник ТзОВ «Кредекс фінанс» звернулося в суд із скаргою на незаконні дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 в порядку ст. 383 ЦПК України.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 23 листопада 2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист № 161/10908/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Кредекс фінанс» заборгованості у розмірі 9 203,70 грн.

У березні 2016 року ТзОВ «Кредекс Фінанс» звернувся до Першого відділу ДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинської області із заявою про відкриття виконавчого провадження.

10 квітня 2017 року за посередництвом УДППЗ «Укрпошта» рекомендованим листом (штрих кодовий ідентифікатор № 447) на поштову адресу ТзОВ «Кредекс фінанси» надійшла з Першого відділу ДВС м. Луцька ГТУЮ постанова державного виконавця Кошатюка І.А. від 24 лютого 2017 року про відмову у відкритті виконавчого провадження у звязку з тим, що боржник помер.

Проте з висновками державного виконавця скаржник не погоджується, не погоджується із вищезазначеною постановою, вважає її незаконною, такою, що порушує його права, як стягувача, із підстав, що викладені у скарзі. Державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обовязків, не в повному обсязі виконав визначені законом обовязки.

Постанова, що оскаржується, була направлена державним виконавцем до стягувача в порушення ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» без повідомлення про вручення.

Просив суд визнати поважними і поновити пропущений строк на подання скарги на дії державного виконавця та визнати неправомірними дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька ГТУЮ у Волинській області в частині винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження № 50617237.

Представник скаржника в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заявлені вимоги підтримує в повному обємі.

Субєкт оскарження державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Розгляд справи проводиться у відсутності сторін, що відповідає вимогам ст. 386 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали скарги та матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.ст. 383-384 ЦПК Укпаїни, ст. 82 Закону Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно статті 11 цього Закону державний виконавець зобовязаний неупереджено вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, в тому числі у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача.

Судом встановлено, що 23 листопада 2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист № 161/10908/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Кредекс фінанс» заборгованості у розмірі 9 203,70 грн.

У березні 2016 року ТзОВ «Кредекс Фінанс» звернувся до Першого відділу ДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинської області із заявою про відкриття виконавчого провадження.

10 квітня 2017 року за посередництвом УДППЗ «Укрпошта» рекомендованим листом (штрих кодовий ідентифікатор № 447) на поштову адресу ТзОВ «Кредекс фінанси» надійшла з Першого відділу ДВС м. Луцька ГТУЮ постанова державного виконавця Кошатюка І.А. від 24 лютого 2017 року про відмову у відкритті виконавчого провадження у звязку з тим, що боржник помер.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню в разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обовязків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Одночасно, п. 1 ч. 1 ст. 37 «Про виконавче провадження», передбачає обов'язкове зупинення провадження в разі смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до спадкодавця або інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Не входять до складу спадщини права та обовязки, що нерозривно повязані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права: 2) право на участь у товариствах та право членства в обєднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами: 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя: 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обовязки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 цього кодексу.

Кредитні правовідносини не є особистими правовідносинами, що не допускають правонаступництва, оскільки здійснення цього права не повязане з певною особою, а тому може здійснюватися і спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах

Відповідно до положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 37 цього Закону, - до визначення правонаступників боржника або призначення опікуна недієздатному боржникові.

Окрім того, відповідно до ст.ст. 5, 7 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець наділений досить широкими правами та обовязками щодо примусового виконання рішень судів та актів інших органів. Тобто державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, зокрема його обовязком є вжиття заходів по встановленню кола спадкоємців на майно після смерті боржника, звернення із запитом до нотаріальної контори про витребування даних про осіб , які зверталися із заявою про прийняття або відмову від спадщини, а вимоги державного виконавця, щодо виконання рішень обовязкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, представником субєкта оскарження на засадах змагальності сторін суду не доведено та не надано доказів на підтвердження обґрунтованості прийнятої постанови від 24 лютого 2017 року про відмову у відкритті виконавчого провадження. Також представник субєкта оскарження в судове засідання не зявився.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що представником Першого відділу ДВС м. Луцька на засадах змагальності сторін суду не надано доказів, які свідчили про законність та обґрунтованість постанови від 24 лютого 2017 року про відмову у відкритті виконавчого провадження. А тому за таких обставин, взагалі незрозуміло, на підставі яких письмових доказів та документів державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 було винесено оскаржувану постанову.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що постанова державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 від 24 лютого 2017 року про відмову у відкритті виконавчого провадження була винесена з грубим порушенням прав скаржника та положень Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку про задоволення скарги шляхом визнання дій державного виконавця неправомірними в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 88, 154, 212 215, 383, 386, 387, 388 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» пропущений процесуальний строк звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1А в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 50617237

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення, а для осіб, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_3