Справа № 576/930/17
Провадження № 2/576/405/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Мазура С.А.,

за участі:

секретаря Пугач В.Л.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з Відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є Відповідач. Син проживає разом з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча і має таку можливість, бо є працездатним, тому просить суд стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку Відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення сином повноліття.

У судовому засіданні Позивачка позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити пояснивши, що на даний час вони з Відповідачем проживають в одному будинку разом зі своєю дитиною та її матірю, але починаючи з березня Відповідач перестав перераховувати їй кошти на утримання дитини, оскільки до березня 2017 року Відповідач знаходячись на заробітках в Російській Федерації постійно перераховував кошти, тому просить позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечив невиконання ним своїх батьківських обовязків щодо утримання спільної з Позивачкою дитини і фактично позовних вимог не визнав, пояснивши, що до березня 2017 року він дійсно знаходячись на заробітках в Російській Федерації постійно здійснював банківські перерахування грошових коштів на імя своє дружини ОСОБА_1, але дізнавшись в березні 2017 року, що Позивачка витрачає кошти не на дитину, почав перераховувати кошти на імя бабусі їхньої дитини ОСОБА_4. Також пояснив, що на теперішній час він продовжує проживати в одному будинку з Позивачкою та їхньою дитиною і по приїзду із заробітків витрачає кошти на спільну дитину, при чому пояснив, що він не ухилявся і не збирається ухилятись від утримання своєї дитини.

Заслухавши пояснення Позивачки та Відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні у них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, Позивачка та Відповідач з 19 жовтня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Глухівському району Глухівського міськрайонного управління юстиції у Сумській області (а.с.5).

Під час перебування у шлюбі у них народилася дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6,9).

Згідно довідки виданої Шалигінською селищною радою від 19.05.2017 № 465 ОСОБА_1 зареєстрована та проживає разом з матірю ОСОБА_4, сином ОСОБА_3 та чоловіком ОСОБА_2 в будинку по вулиці Висотна 39 в с. Шалигине, Глухівського району, Сумської області (а.с. 7).

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до розяснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

З аналізу вказаних законодавчих положень та розяснення, що міститься в постанові Пленуму Верховного Суду України вбачається, що стягнення аліментів здійснюється у випадку відсутності згоди між батьками щодо їх участі в утриманні спільної дитини за позовом того з батьків, з ким проживає дитина, або ж у разі якщо дитина проживає разом з обома батьками, аліменти стягуються з того, хто ухиляється від її утримання на користь того з батьків, хто фактично утримує дитину.

Як зясовано судом спільна дитина Позивача та Відповідача проживає разом з ними за адресою: Сумська область, с. Шалигине, вул. Висотна, 39. При цьому як Позивачка так і Відповідач беруть участь в утриманні дитини, що окрім пояснень сторін, підтверджується квитанцією про перерахування грошових коштів Відповідачем на імя ОСОБА_4 від 29.04.2017 № НОМЕР_1.

Викладене вище свідчить, що Відповідач, проживаючи разом зі своєю дитиною та Позивачкою, належно виконує покладений на нього обовязки утримувати свою дитину.

Водночас Позивачка не надала суду жодних доказів, які б свідчили, що Відповідач ухиляється від виконання обовязку утримувати свою дитину, хоча саме на неї відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України покладається обовязок довести вказані обставини. Той факт, що Відповідач перестав перераховувати кошти їй особисто, що визнано сторонами у справі і не оспорюється, сам по собі не може свідчити про наявність у Позивачки права на стягнення аліментів з Відповідача.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивачки про стягнення з Відповідача на її користь аліментів на утримання їхньої дитини є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 218, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 15.06.2017.

Суддя С.А. Мазур