Справа № 309/1474/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Фазикош Г.В., Собослой Г.Г.,

секретарі: Сочка І.І.,

за участі ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду від 27 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у частці від заробітку батька,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у частці від заробітку батька.

Позовні вимоги мотивує тим, що 06 березня 2017 року Хустським районним судом було винесено рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей згідно якого з ОСОБА_1вирішено стягувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 26 грудня 2016 року.

На момент винесення рішення суду у позивача не було постійного заробітку. Починаючи з 20 березня 2017 року він працевлаштувався до ФОП ОСОБА_7 та отримує щомісячно заробітну плату у розмірі 3200 грн, відповідно до довідки № 2 від 09.05.2017 року. Відповідно до рішення суду від 06.03.2017 року позивач повинен сплачувати на користь відповідачки ОСОБА_2 аліменти в розмірі 2400 грн., що ставить більше 70 % від його заробітку.

Позивач вважає, що необхідно змінити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягувати з нього на користь відповідачки ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі 50 % від заробітку.

Рішенням Хустського районного суду від 27 липня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно приписів ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 06.03.2017 року Хустським районним судом було винесено рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, згідно якого з ОСОБА_1 стягувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 26 грудня 2016 року.

Починаючи з 20 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 прийнятий на роботу до ФОП ОСОБА_7 у міні пекарню в смт. Буштино на посаду пекаря, відповідно до наказу (розпорядження) № 4 від 19.03.2017 року та отримує щомісячно заробітну плату у розмірі 3200 грн, відповідно до довідки №2 від 09.05.2017 року.

Відповідно до рішення суду від 06.03.2017 року позивач повинен сплачувати на користь відповідачки ОСОБА_2 аліменти в розмірі 2400 грн.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту вказаної норми закону умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем в повній мірі не доведено той факт, що сімейне та матеріальне становище платника аліментів та стан його здоров'я після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів змінився. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт значного погіршення свого матеріального становища чи покращення матеріального становища отримувача аліментів.

Та обставина, що позивач офіційно працевлаштувався не може слугувати причиною зміни розміру аліментів, оскільки з моменту працевлаштування пройшов нетривалий час і стверджувати , що це є єдиним доходом позивача підстав нема.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Доводи викладені в апеляційній скарзі належними та допустимими доказами не доведені, що у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хустського районного суду від 27 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді