Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2017 р. Справа153/214/16-ц

Провадження2/153/164/16-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

представника позивача - ОСОБА_1

представника позивача адвоката - ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_5 до фізичної особи ОСОБА_3 про розділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_5 звернулась до суду із позовом про розділ спільного майна подружжя. Зазначила, що 04 травня 1996 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в Ямпільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану був укладений шлюб. Від спільного шлюбу 16 червня 1997 року народилась дочка, яка є повнолітньою та навчається за контрактом у Вінницькому національному університеті ім. М.Пирогова. 12 березня 2014 року рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_3 розірвано. Про розірвання шлюбу позивач не знала, оскільки знаходилась за кордоном на заробітках і тільки приїхавши додому в Україну, дізналась 19 грудня 2015 року про те, що шлюб розірвано і що у відповідача є інша жінка, з якою він проживає в побудованому ними будинку за адресою вул. Леніна,2-і в м. Ямпіль, Вінницької області. На прохання позивача добровільно розподілити спільне майно, відповідач категорично відмовився, мотивуючи тим, що будь-якого майна у неї немає, тому вона вимушена звернутися за захистом свого права до суду. ОСОБА_5 будучи в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 за час спільного подружнього проживання за спільні кошти придбали майно, яке вона бажає поділити згідно вимог чинного законодавства. Подружжя ОСОБА_3 з 2004 року почали будівництво житлового будинку по вул. Леніна № 2і в місті Ямпіль, Вінницької області, який було завершено будівництвом в 2010 році. Оскільки дозвіл на забудову будинку був наданий виконавчим комітетом Ямпільської міської ради на відповідача згідно рішення № 402 від 06 жовтня 2004 року, тому на нього видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно виконкомом Ямпільської міської ради 13 жовтня 2010 року на підставі рішення виконкому від 23 вересня 2010 року. З метою заробити кошти на добудову розпочато будівництво вищезазначеного будинку ОСОБА_5, за згодою відповідача в 2005 році поїхала на заробітки в Італію, де вже працювала родичка чоловіка. Щорічно ОСОБА_5 приїздила додому у відпустку на 2-3 місяці, привозячи кошти для добудови будинку, оздоблювальних матеріалів, меблів та іншого, а також передавала кошти через знайомих. По приїзду додому позивачка привозила по 8-10 тисяч Евро, які витрачались на будівництво будинку. В той же час відповідач отримував у незначних розмірах заробітну плату, працюючи в Ямпільському РЕМ. Крім того, за кошти які передала ОСОБА_5 03 вересня 2011 року був придбаний транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI» 2007 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, який було переобладнано та перереєстровано без заміни номерних агрегатів і яким користується та розпоряджається ОСОБА_3. Останніх два роки відносини подружжя стали напруженими в звязку з тим, що чоловік став проживати в спільному будинку із іншою жінкою в результаті чого їх неповнолітня дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 не могла приїжджати до батька на вихідні, а дружина у відпустку. Приїхавши у відпустку в 2014 році ОСОБА_5 намагалась зясувати стосунки із відповідачем щодо подальшого сімейного життя, проте вони не знайшли спільної мови. Враховуючи зазначене вище, ОСОБА_5 змушена звернутися до суду із даним позовом та просить суд здійснити розподіл майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, визнавши за нею ? частку житлового будинку № 2і по вул. Леніна в місті Ямпіль, Вінницької області, визначити порядок користування присадибною земельною ділянкою відповідно до часток співвласників у праві власності на реальні частки будинку, стягнути із відповідача ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію за використання спільного майна на свій розсуд, а саме відчуження автомобіля марки «MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI» 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, ? частка якого становить 129 652 гривні. Стягнути із відповідача вартість понесених нею судових витрат.

У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 та представника позивача адвокат - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі. Просять суд здійснити розподіл майна відповідно до варіанту №1 Висновку експерта за результати проведення оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № ОС-259 та наполягає саме на такому розподілі спільного майна. Також просять суд стягнути із відповідача на користь позивача ? дійсної ринкової вартості автомобіля марки «MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI» 2007 року випуску, яка визначена у повідомленні експерта Вінницької ТПП і становить 229 480 гривень та витрати на правову допомогу.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме не заперечують з приводу розподілу житлового будинку по вул. Свободи, 2і в місті Ямпіль, Вінницької області по ? кожному. Просять суд здійснити розподіл майна відповідно до варіанту 4 Висновку експерта за результати проведення оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № ОС-259, оскільки на сьогоднішній день він проживає із новою сімєю у будинку за вищевказаною адресою на відміну від позивача, яка знаходиться в Італії, тому саме такий варіант є найменш обтяжливим для нього і дасть змогу здійснити незначне переобладнання житлового будинку. Що стосується відшкодування ? вартості автомобіля, то відповідач вказує, що половину вартості автомобіля він віддав позивачу відразу після його продажу, а тому задоволені іншої частини позову просить відмовити. Також ОСОБА_3 не погоджується із заявленою позовною вимогою з приводу стягненні із нього на користь позивача витрат повязаних із наданням правової допомоги та по оплаті судового збору, оскільки він не заперечував розглянути даний спір в позасудовому порядку.

Із показів свідка ОСОБА_7 встановлено, що сторони в період шлюбу спільними зусиллями здійснювали ремонтні роботи та будівництво житлового будинку по вул. Свободи, 2і в місті Ямпіль, Вінницької області, а також у період шлюбу після приїзду ОСОБА_5 із Італії був придбаний автомобіль марки «MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI». Зазначила, що ОСОБА_5 дізналась про продаж автомобіля після звернення до суду із даними позовом.

Із досліджених письмових матеріалів цивільної справи, судом встановлено: 04 травня 1996 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, остання змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка ОСОБА_8 (Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 17 листопада 2015 року (т.1, а.с.8)).

Із рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 12 березня 2014 року встановлено, що було розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (т.1, а.с.153)).

Із рішення виконавчого комітету Ямпільської міської ради, Ямпільського району, Вінницької області №402 від 06 жовтня 2004 року встановлено, що ОСОБА_3 було дозволено будівництво будинку, веранди, гаража, сараю по вул. Леніна, № 2і в місті Ямпіль, Вінницької області (т.1, а.с.9).

ОСОБА_3 було надано дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва будинку, веранди, гаража, сараю по вул. Леніна, № 2і в місті Ямпіль, Вінницької області ( копія дозволу на виконання будівельних робіт № 13 від 21 жовтня 2004 виданий інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Ямпільського району (т.1,а.с.10)).

На імя ОСОБА_3 було оформлено та видано свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Леніна, 2і в м. Ямпіль, Вінницької області ( рішення виконавчого комітету Ямпільської міської ради Ямпільського району, Вінницької області від 23 вересня 2010 року № 506 та копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13 жовтня 2010 року (т.1,а.с.11-12)).

03 вересня 2011 року був придбаний транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI» 2007 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_3 (журнал карток від 04 грудня 2015 року про здійснення Ямпільським МРЕВ 400 здійснило перереєстрацію при переобладнанні без зміни номерних агрегатів транспортного засобу (т.1, а.с.16)).

Із довідок наданих директором структурної одиниці Ямпільської електричної мережі ПАТ «Вінницяобленерго» та Державною фіскальною службою України головного управління ДФС у Вінницькій області про заробіток ОСОБА_3 з 2004 по 2014 рік, встановлено, що останній працював та протягом цього періоду мав постійний заробіток (т.1,а.с.67-80).

Із закордонного паспорту ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що остання виїжджала до Італії та поверталась в Україну (т.1, а.с.94- 99).

Із облікової картки приватного транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI» 2007 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, встановлено, що з 03 вересня 2011 року його власником був ОСОБА_3(т.1,а.с.125).

З реєстраційної картки транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI» 2007 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого був ОСОБА_3 встановлено, що 08 лютого 2014 року автомобіль був знятий з обліку для реалізації (т.1, а.с. 126).

З реєстраційної картки транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI» 2007 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2 встановлено, що 08 лютого 2014 року власником транспортного засобу є ОСОБА_10 (т.1, а.с.127).

Із відповідь на запит адвоката ОСОБА_2 Територіальний сервісний центр 0541 регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області повідомив, що транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI» 2007 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2 знятий з обліку ОСОБА_3 08 лютого 2014 року (т.1, а.с.135).

Відповідно до витягу із Інтернет сайту ОLX.ua встановлено, що автомобіль марки MERCEDES-BENZ VITO, 2006 року випуску коштує 10 000 $ (Т.1, а.с.146-147).

Відповідно до витягу із Інтернет сайту auto.ria.com встановлено, що автомобіль марки MERCEDES-BENZ VITO, 2006 року випуску коштує 11 000 $ та 9 700$ (т.1, а.с.148-151).

Із копії свідоцтва про шлюб встановлено, що 26 грудня 2015 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 (т.2,а.с.98).

Із копії свідоцтва про народження серії І-АМ № 346509 встановлено, що 10 серпня 2016 року народився ОСОБА_12, батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_13 (Т.2, а.с.99).

Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 05 травня 2017 року встановлено, що ОСОБА_3 проживає за адресою вул. Свободи,2і в м. Ямпіль, Вінницької області. ОСОБА_5 зареєстрована у вищевказаному житловому будинку, однак з 2005 року за адресою вул. Свободи,2і в м. Ямпіль, Вінницької області не проживає. Місце знаходження Італія (т.2, а.с.100).

Із витягу із наказу № 96 від 07.09.2005 встановлено, що ОСОБА_5 було звільнено із платного дитячого стоматологічного відділення ЦРЛ за власним бажанням(т.2, а.с.101).

Із заяви № 35158886 від 08 лютого 2014 року встановлено, що ОСОБА_14 08 лютого 2014 року здійснив реєстрацію транспортного засобу придбаного в торгівельній організації - автомобіль MERCEDES-BENZ VITO, 2007 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1 (Т.2,а.с.132-133).

Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 960365 встановлено, що автомобіль MERCEDES-BENZ VITO, 2007 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1 був зареєстрований за ОСОБА_3 03 вересня 2011 року,користуватись даним транспортним засобом могла бути ОСОБА_5(т.2, а.с.134-135).

Із облікової картки №35154805 від 08 лютого 2014 року встановлено, що ОСОБА_3 зняв з обліку для реалізації автомобіль MERCEDES-BENZ VITO, 2007 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1(т.2, а.с.136).

Із довідки-рахунку серії ВІА від 08 лютого 2014 року встановлено, що ОСОБА_14 придбав легковий автомобіль MERCEDES-BENZ VITO, номер кузова НОМЕР_1 за суму 72000 (сімдесят дві тисячі) гривень(Т. 2, а.с.137).

Із оціночної вартості автомобіля згідно сертифікату № 12847/12 від 16 січня 2012 року, звіт № 2470 складає 72000 (сімдесят дві тисячі) гривень(Т.2, а.с.138).

Із акту технічного огляду ТЗ від 08 лютого 2014 року та реєстраційної картки ТЗ від 08 лютого 2014 року встановлено, що власником транспортного засобу - автомобіля MERCEDES-BENZ VITO, 2007 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1 є ОСОБА_14 (Т.2, а.с.140-142).

Із наданих витягів із сайту Національного банку України про офіційний курс долара США станом на 01 лютого 2014 року - 100 доларі США становить 799 гривень 30 копійок; офіційний курс долара США станом на 29 вересня 2017 року - 100 доларі США становить 2652 гривні 11 копійок.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Відповідно до ст.31 ЦПК України сторони зобовязані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно статті 61 СК України - об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 22 - Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з його дійсної вартості на час розгляду справи.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового Суду України №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Враховуючи викладене вище суд прийшов до наступних висновків:

Щодо визнання права власності за позивачем ? частини та розподіл в натурі домоволодіння (житлового будинку та господарських споруд) розміщених за адресою вул. Свободи, 2і в місті Ямпіль, Вінницької області, то суд дослідивши письмові матеріали цивільної справи встановив, що дійсно на момент перебування сторін у шлюбі домоволодіння було зареєстроване на ОСОБА_3, що дає суду підстави вважати що вищезазначений будинок був придбаний у шлюбі та є спільною сумісною власністю сторін, а тому дана позовна вимога підлягає задоволенню.

Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 19 травня 2016 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу. 05 квітня до Ямпільського районного суду Вінницької області надійшов висновок експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № ОС-259 від 10 березня 2017 року.

Щодо визначення варіанту розподілу житлового будинку за адресою вул. Свободи, 2і в місті Ямпіль, Вінницької області, то суд заслухавши пояснення сторін вважає за необхідне здійснити розподіл по ? частки кожному згідно варіанту 4 (додатки 17-18) до висновку експерта № ОС-259 від 10 березня 2017 року, а саме: здійснити виділ першому співвласнику ОСОБА_3 реальну частку 47/100 житлового будинку коридор 1-1, ванна кімната 1-2, вбиральня 1-3, житлова кімната 1-4, житлова кімната 1-5, коридор 1-8, веранда 1-13 ( ІІ поверх «а1»), І поверх веранди «а1». Господарські будівлі та споруди - сарай Б, хвіртка №2 ?, огорожа №3, ?, огорожа №4,1/2, всього 63,3 кв.м;

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 відповідно до варіанту 4 Висновку експерта за результати проведення оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № ОС-259 - грошову компенсацію в сумі 18 916 (вісімнадцять тисяч девятсот шістнадцять) гривень 50 (п'ятдесят) копійок - відступ від ідеальних часток по вартості земельних поліпшень.

здійснити виділ другому співвласнику ОСОБА_5 реальну частку 53/100 житлового будинку житлова кімната 1-6, кухня 1-7, коридор 1-9, коридор 1-10, житлова кімната 1-11, кладова 1-12, господарські будівлі та споруди: гараж «а2», підвал «а3», вхід в підвал «а4», ворота № 1, хвіртка №2,1/2, огорожа № 3,1/2, огорожа №4,1/2, всього 91,7 кв.м.

Позивач та відповідач не дійшли згоди щодо обрання варіанту розподілу житлового будинку, тому на думку суду, саме такий варіант розподілу є найбільш прийнятним для обох сторін.Визначаючи 4 варіант розподілу житлового будинку суд враховує те, що ОСОБА_5 не проживає у спірному житловому будинку, а тому проведені ремонтні роботи згідно даного варіанту є найменш обтяжливими для сторін. Що стосується відповідача, то суд приймає до уваги те, що ОСОБА_3 продовжує проживати із сімєю та малолітньою дитиною в спірному домоволодінні, а тому інший варіант запропонований експертом може викликати у відповідача труднощі із проживанням та труднощі в переобладнані житлового будинку.

Щодо визначення варіанту розподілу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, площею 0,1643 га, що розташований за адресою вул. Свободи (вул. Леніна), № 2і в місті Ямпіль, Вінницької області, то суд заслухавши пояснення сторін вважає за необхідне здійснити розподіл по ? частки кожному згідно варіанту 8 відповідно до варіанту 4 розподілу житлового будинку (додаток 26) висновку експерта № ОС-259 від 10 березня 2017 року, а саме: здійснити виділ першому співвласнику ОСОБА_8 ? частку вищевказаної земельної ділянки площею 821,5 кв.м; здійснити виділ другому співвласнику ОСОБА_5 - ? частку вищевказаної земельної ділянки площею 821,5 кв.м.

Із письмових матеріалів справи суд встановив, що дійсно у власності відповідача знаходились вище вказаний автомобіль, який було знято з обліку для реалізації 08 лютого 2014 року.

Позовна вимога, щодо стягнення із відповідача на користь позивача грошової компенсації за використання спільного майна на свій розсуд , а саме відчуження автомобіля «MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI» 2007 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, ? частка якого становить 129652 (сто двадцять девять тисяч шістсот пятдесят дві) гривні підлягає частковому задоволенню.

27 жовтня 2017 року вхід. № 6989 була надана Вінницькою Торгово-Промисловою Палатою відповідь на запит від 05 жовтня 2017 року №23-06-04/262 з якого було встановлено, що середня ринкова вартість колісного транспортного засобі «MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI» 2007 року випуску, станом на 05 жовтня 2017 року становить 229 480 (двісті двадцять девять тисяч чотириста вісімдесят) гривень. Ринкова вартість конкретного КТЗ може відрізнятись залежно від технічного стану, комплектації, пробігу, умов зберігання, тощо.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 131 ЦПК України - сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Враховуючи те, що надана Вінницькою Торгово-Промисловою Палатою відповідь на запит від 05 жовтня 2017 року №23-06-04/262 була подана до суду після початку розгляду справи по суті, а також в ній експерт зазначає середню ринкову вартість колісного транспортного засобі «MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI» 2007 року випуску, тому суд її не приймає до уваги. В судовому засіданні було встановлено, що 08 лютого 2014 року ОСОБА_3 продав легковий автомобіль MERCEDES-BENZ VITO, номер кузова НОМЕР_1 ОСОБА_14 за суму 72 000 (сімдесят дві тисячі) гривень. Призначити авто товарознавчу експертизу проданого автомобіля третій особі, суд не вважав за доцільне, оскільки транспортний засіб було продано в 2014 році, а за такий проміжок часу його вартість могла істотно змінитись як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення.

Суд також не приймає до уваги витяг із Інтернет сайтів, оскільки при визначенні вартості автомобіля було застосовано порівняльний метод, при цьому вказана приблизна середня вартість взятих для порівняння з мережі Інтернет транспортних засобів. Вартість автомобіля, яка підлягає поділу має бути встановлена виходячи із дійсної вартості на час розгляду справи (повинен враховуватись технічний стан автомобілів, пробіг та інші особливості). У зв'язку з чим об'єктивність визначення ринкової вартості транспортного засобу є сумнівною, а тому суд не може приймати її до уваги.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження пояснення відповідача ОСОБА_3 з приводу повернення ОСОБА_5 половини коштів за проданий автомобіль марки MERCEDES-BENZ VITO. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 здійснив відчуження автомобіля, який належав до спільної сумісної власності подружжя. Проти волі ОСОБА_5 не в інтересах сімї та не на її потреби, тому вартість за яку було продано легковий автомобіль MERCEDES-BENZ VITO, номер кузова НОМЕР_1, суд враховує при поділі спільного майна подружжя.

Відповідно до ч.4 ст. 65 СК України у випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

З урахуванням норми ч.4 ст. 65 СК України, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача ? від суми за яку було продано транспортний засіб.

Що стосується наданих витягів із сайту Національного банку України про офіційний курс долара США станом на 01 лютого 2014 року та про офіційний курс долара США станом на 29 вересня 2017 року , то суд їх не приймає до уваги. Грошове зобов'язання щодо продажу легкового автомобіля MERCEDES-BENZ VITO були здійснені відповідно до ч.1 ст. 533 ЦК України було виконано у гривнях.

Відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України - якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що зобов'язання з приводу продажу автомобіля було визначено в грошовому еквіваленті національній валюті - гривня, а відповідач не є боржником, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу позивача, тому індекс інфляції за проданий в 2014 році автомобіль MERCEDES-BENZ VITO не підлягає стягненню із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5.

Питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення визначено в ч. 1 ст. 214 ЦПК України. Одним із таких питань відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України є питання про те, як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Так в судовому засіданні із наданого адвокатом ОСОБА_2 розрахунку часу витраченого на надання правової допомоги як підстава для відшкодування оплаченого гонорару за надання правової допомоги встановлено, що вони просять стягнути із відповідача на користь позивача 10 560 гривень, які вирахувані із наступного : 1 вчинення дій поза судовим засіданням консультації по правових питаннях, складання позовних заяв, складання клопотань, заяв 6 годин; участь в судових засіданнях 08 годин 50 хв., ознайомлення з матеріалами справи 2 години. При цьому в судовому засіданні знайшло своє підтвердження лише участь в судових засіданнях 08 годин 35 хвилин, а ознайомлення з матеріалами справи та вчинення дій поза судовим засіданням консультації по правових питаннях, складання позовних заяв, складання клопотань, заяв у кількості 08 годин не було підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Таким чином витрати на правову допомогу обраховуються відповідно до Закону України «Про граничний розмір витрат на правову допомогу у цивільних, кримінальних та адміністративних справах», п.48 Постанови пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року Прос застосування судами законодавства про судову витрати у цивільних справах, розмір компенсації на правову допомогу не може перевищувати 40% прожиткового мінімуму для працездатних осіб за годину участі особи, яка надала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи у суді. Таким чином витрати на правову допомогу у дані справі становитимуть : 1600 х 40% х 8 год. 35 хв. = 5344 гривні. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на правову допомогу в сумі 5344 гривень.

Керуючись ст. 88 ЦПК України судові витрати стягуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково, то суд має право стягнути судові витрати із відповідача на користь позивача в сумі 2709 (дві тисячі сімсот девять) гривень за оплату судового збору, судові витрати на експертизу в сумі 7200 (сім тисяч двісті) гривень. Разом з цим суд не стягує із відповідача на користь позивача оплату послуг по оцінці автотранспортного засобу від 25 жовтня 2017 року №56 в сумі 350 гривень, оскільки суд не враховує наданий після початку судового засідання відповідь на запит наданий Вінницькою Торгово-Промисловою Палатою №23-06-04/262.

Оскільки спір між сторонами вирішено, суд в порядку ч. 3 ст.154 ЦПК України має підстави скасувати захід забезпечення позову, обраний ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області "24" лютого 2016 року, а саме: зняти арешт із житлового будинку, який розташований за адресою вулиця вул.(Свободи), Леніна, буд. 2і в місті Ямпіль, Вінницької області та з автомобіля марки «MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI» 2007 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2.

Керуючись ст.10, 11, 31, 58, 59, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України і на підставі ст.ст.60, 61, 62, 63,70 Сімейного кодексу України, ст.ст. 355, 368, 372, 625 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розділ спільного майна подружжя - задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на ? частку житлового будинку, що розташований по вул. Свободи №2і в місті Ямпіль, Вінницької області.

Виділити ОСОБА_5 відповідно до варіанту 4 Висновку експерта за результати проведення оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № ОС-259 - реальну частку 53/100 житлового будинку, що розташований по вул.Свободи №2і в місті Ямпіль, Вінницької області, а саме: житлову кімнату 1-6, кухню 1-7, коридор 1-9, коридор 1-10, житлову кімнату 1-11, кладову 1-12, господарські будівлі та споруди: гараж «а2», підвал «а3», вхід в підвал «а4», ворота № 1, хвіртка №2,1/2, огорожа № 3,1/2, огорожа №4, 1/2 - всього 91,7 кв.м.

Виділити ОСОБА_8 відповідно до варіанту 4 Висновку експерта за результати проведення оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № ОС-259 - реальну частку 47/100 житлового будинку, що розташований по вул.Свободи №2і в місті Ямпіль, Вінницької області, а саме: коридор 1-1, ванна кімната 1-2,вбиральня 1-3, житлова кімната 1-4, житлова кімната 1-5, коридор 1-8, веранда 1-13 (ІІ поверх «а1»), І поверх веранди «а1». Господарські будівлі та споруди Сарай Б, хвіртка №2 ?, огорожа №3, ?, огорожа №4, 1/2 - всього 63,3 кв.м;

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 відповідно до варіанту 4 Висновку експерта за результати проведення оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № ОС-259 - грошову компенсацію в сумі 18 916 (вісімнадцять тисяч девятсот шістнадцять) гривень 50 (п'ятдесят) копійок- відступ від ідеальних часток по вартості земельних поліпшень.

Визнати за ОСОБА_5 відповідно до варіанту 4 Висновку експерта за результати проведення оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № ОС-259 право власності на ? частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, площею 0,1643 га, що розташована за адресою вул. Свободи, №2і в місті Ямпіль, Вінницької області.

Здійснити виділ ОСОБА_5 ? частку земельної ділянки за адресою вул. Свободи, №2і в місті Ямпіль, Вінницької області, площею 821,5 кв.м, згідно варіанту 8 відповідно до варіанту 4 розподілу житлового будинку (додаток 26) висновку експерта № ОС-259 від 10 березня 2017 року.

Здійснити виділ ОСОБА_8 ? частку земельної ділянки за адресою вул. Свободи №2і в місті Ямпіль, Вінницької області, площею 821,5 кв.м, згідно варіанту 8 відповідно до варіанту 4 розподілу житлового будинку (додаток 26) висновку експерта № ОС-259 від 10 березня 2017 року.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 ? вартості проданого автомобіль MERCEDES-BENZ VITO, номер кузова НОМЕР_1, що складає 36000 (тридцять шість тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5, судові витрати за оплату судового збору сумі 2709 (дві тисячі сімсот девять) гривень та судові витрати на правову допомогу в сумі 5344 (п'ять тисяч триста сорок чотири) гривні.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5, судові витрати на експертизу в сумі 7200 (сім тисяч двісті) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Зняти арешт із житлового будинку, який розташований за адресою вулиця Свободи,№2і в місті Ямпіль, Вінницької області та з автомобіля марки «MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI» 2007 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, який був накладений 24 лютого 2016 року на підставі ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області.

Повернути витребувані докази, а саме повернути Ямпільському бюро технічної інвентаризації інвентарну справ за №31735447 на домоволодіння по вул. Свободи, №2і в місті Ямпіль, Вінницької області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ М.М.ДЗЕРИН