Справа № 750/5812/17 Провадження № 22-ц/795/1951/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Рахманкулова І. П. Доповідач - Шарапова О. Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШарапової О.Л.
суддів:Бечка Є.М., Євстафіїва О.К.
при секретарі:Герасименко Ю.О.
за участю:ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 вересня 2017 року по справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_6 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 вересня 2017 року позовні вимоги задоволені.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржуване рішення є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що за приписами ст. 53 Конституції України держава гарантує безоплатність вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що Законом України «Про вищу освіту» не закріплені норми про обов'язковість трирічного відпрацювання та відшкодування у встановленому порядку до державного бюджету вартості навчання, а тому Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313, як нормативний акт нижчого рівня, суперечить змісту вищезазначеного закону та не може застосовуватись до спірних правовідносин. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що наказом МВС України від 21.03.2012 року № 221 було внесено зміни до наказу МВС України від 14.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України», згідно яких Типовий договір був доповнений в частині підстав відшкодування фактичних витрат на підготовку, а саме п.3.3., яким передбачено звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, а до внесення змін до Типового договору звільнення за власним бажанням не передбачало відшкодування витрат на підготовку фахівця. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що відповідач знаходився в не рівному становищі, щодо іншої сторони, бо маючи бажання навчатися в даному учбовому закладі він не мав можливості отримати освіту без підписання договору саме в такому вигляді, і саме на умовах Позивача, без внесення жодних змін до нього. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що він є учасником бойових дій , а тому за приписами п.13 ст. 5 Закону України « Про судовий збір» звільнений від сплати судових витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ № 562 від 05 серпня 2010 року ОСОБА_6 зараховано з 01 вересня 2010 року курсантом першого курсу денної форми навчання за державним замовленням за спеціальністю «Правознавство».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1709-р від 27 серпня 2010 року «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів МВС» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ, яка є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ.

27 вересня 2010 року між Київським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в Чернігівській області та ОСОБА_6 було укладено договір № 10-684 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ. Предметом даного договору є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавра» за напрямом (спеціальністю) «Правознавство». Відповідно до умов договору, в обов'язки університету входило забезпечення відповідача харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України.

27 липня 2012 року між сторонами було укладено додатковий договір № 1 до договору № 10-684 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, яким сторони внесли зміни та доповнення в деякі положення договору.

Згідно з п. 2.3.6. договору від 27 вересня 2010 року , особа (відповідач) зобов'язується у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Розділом 3 договору від 27 вересня 2010 року та додаткового договору від 27 липня 2012 року передбачено, що підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є: дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з відрахуванням особи з Київського національного університету внутрішніх справ та звільненням з органів внутрішніх справ: за власним бажанням без поважних причин; через неуспішність; за порушення дисципліни; відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ потягом перших трьох років після закінчення навчального закладу; звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Відповідач закінчив Національну академію внутрішніх справ у 2014 році, отримав базову вищу освіту за напрямом підготовки «Правознавство» освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр та отримав диплом бакалавра за кваліфікацією бакалавр права, про що свідчить наказ ректора № 341 від 15 березня 2014 року.

Після здобуття вищої освіти відповідач був направлений за місцем розподілу для подальшого проходження служби.

На підставі наказу т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 107 о/с від 17 червня 2016 року лейтенанта поліції ОСОБА_6 звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію» з 21 червня 2016 року.

Згідно з довідкою, наданою позивачем, сума витрат, пов»язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі, за період з 01 вересня 2010 по 15 березня 2014 становить 26172 грн. 61 коп., з яких: грошове забезпечення - 8577 грн. 73 коп., продовольче забезпечення - 5679 грн. 62 коп., речове забезпечення - 3953 грн. 13 коп., оплата комунальних послуг і вартість спожитих енергоносіїв - 7962 грн. 13 коп. Правильність розрахунку понесених витрат в ході розгляду справи не оспорювалась.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що між сторонами було укладено договір про підготовку фахівця в Київському національному університеті внутрішніх справ, відповідач звільнився з органів внутрішніх справ до закінчення трирічного терміну перебування на службі за власним бажанням, чим порушив умови даного договору, а отже у нього виник обов'язок по відшкодуванню фактичних витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який узгоджується з матеріалами справи та приписами законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що за приписами ст. 53 Конституції України держава гарантує безоплатність вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки предметом позову є стягнення витрат, пов»язаних з утриманням в навчальному закладі, а не вартості освітніх послуг.

Доводи апеляційної скарги про те, що Законом України «Про вищу освіту» не закріплені норми про обов'язковість трирічного відпрацювання та відшкодування у встановленому порядку до державного бюджету вартості навчання, а тому Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313, як нормативний акт нижчого рівня, суперечить змісту вищезазначеного закону та не може застосовуватись до спірних правовідносин, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки за приписами ст. 18 Закону України « Про міліцію» ( в ред.., чинній на момент спірних правовідносин») особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільнилися із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням відшкодовують витрати, пов»язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі. Крім того, укладені між сторонами договір від 27 вересня 2010 року та додатковий договір від 27 липня 2012 року, з урахуванням приписів ст.. 204 ЦК України, є правомірними.

Доводи апеляційної скарги про те, що наказом МВС України від 21.03.2012 року № 221 було внесено зміни до наказу МВС України від 14.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України», згідно яких Типовий договір був доповнений в частині підстав відшкодування фактичних витрат на підготовку, а саме п.3.3., яким передбачено звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, а до внесення змін до Типового договору звільнення за власним бажанням не передбачало відшкодування витрат на підготовку фахівця, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки за приписами ст. 18 Закону України « Про міліцію» ( в ред.., чинній на момент спірних правовідносин») особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільнилися із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням відшкодовують витрати, пов»язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі. Крім того, укладені між сторонами договір від 27 вересня 2010 року та додатковий договір від 27 липня 2012 року, з урахуванням приписів ст.. 204 ЦК України, є правомірними.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач знаходився в не рівному становищі, щодо іншої сторони, бо маючи бажання навчатися в даному учбовому закладі він не мав можливості отримати освіту без підписання договору саме в такому вигляді, і саме на умовах Позивача, без внесення жодних змін до нього, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки укладені між сторонами договір від 27 вересня 2010 року та додатковий договір від 27 липня 2012 року, з урахуванням приписів ст.. 204 ЦК України, є правомірними.

Доводи апеляційної скарги про те, що він є учасником бойових дій , а тому за приписами п.13 ст. 5 Закону України « Про судовий збір» звільнений від сплати судових витрат, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки за приписами закону учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у справах, пов»язаних з порушенням їх прав. В даній справі ОСОБА_6 є відповідачем, а предметом позову є стягнення витрат, пов»язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі.

При зверненні з апеляційною скаргою ОСОБА_6 не був сплачений судовий збір в сумі 1760 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 вересня 2017 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в сумі 1 760 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: