Справа № 446/47/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2017 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі Груба Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Камянка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сілецької сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про В заяві вказує, що все своє життя разом з батьками проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1»янка-Бузького району Львівської області. Його батько, ОСОБА_2 все життя працював різноробочим в ВРП «Львівлісдерев» лісо паркетного заводу. В роки праці на даному підприємстві батькові було виділено квартиру АДРЕСА_1»янка-Бузького району. Його батько, ОСОБА_2 помер 13 січня 2011 року. В зазначеній квартирі їй сім»я проживає з моменту вселення в 1975 році і по цей час і зазначена квартира є його постійним місцем проживання. Зазначив, що він дбайливо ставиться до квартири, бере участь у витратах по утриманню квартири. За власні кошти та власними силами здійснював ремонт цієї квартири. Під час проживання в зазначеній квартирі він постійно приймав участь в утриманні будинку та прибудинкової території, її озелененні. На сьогоднішній день він продовжує користуватись вищевказаною житловою квартирою: добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт. Інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, крім нього немає. 12 вересня 2016 року ним отримано лист № 514 архівного відділу Кам»янка-Бузької РДА про те, що документальні матеріали ВРП «Львівлісдерев» Лісопаркетного заводу на зберігання їм не поступали. Він неодноразово звертався до Сілецької сільської ради з клопотанням про те, щоб визнати за ним право власності на дану квартиру, оскільки він подан 10 років безперервно користується даним нерухомим майном. Сілецька рада йому відмовила,оскільки у нього відсутній ордер на дану квартиру та рекомендували звернутись до суду. Просив суд постановити рішення яким визнати за ним, ОСОБА_3 право власності на житлову квартиру АДРЕСА_2»янка-Бузького району Львівської області.

В судове засідання позивач не з"явився подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився- подав заяву, в якій не заперечує в задоволенні позовних вимог та просить розглянути справу без участі представника

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Батько позивача ОСОБА_2 помер 13 січня 2011 року, що стверджується актовим записом про смерть № 03 від 13.01.2011 року.

В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 1975 року і по даний час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2»янка-Бузького району Львівської області, вільно та безперешкодно користується вказаним майном, що підтверджується довідками № 409 від 02.08.2016; № 394 від 15.07.2016 року, виданими виконкомом Сілецької сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області. Позивач доглядає за будинком, виконує ремонтні роботи, сплачує комунальні послуги.

Згідно листа № 514 від 12 вересня 2016 року архівного відділу Кам»янка-Бузької РДА документальні матеріали ВРП «Львівлісдерев» Лісопаркетного заводу на зберігання до архівного відділу Кам»янка-Бузької райдержадміністрації Львівської області не поступали.

Згідно рішення виконавчого комітету Сілецької сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області від 26.05.2016 року № 18 присвоєно поштову адресу житловому будинку та квартирі, в якій проживає ОСОБА_1.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном, продовжує відкрито, безперервно володіти вказаним майном, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст.212-215,224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Сілецької сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4»янка-Бузького району Львівської області, ПІН НОМЕР_1, право власності на житлову квартиру АДРЕСА_2»янка-Бузького району Львівської області в порядку набувальної давності.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Кам»янка-Бузький районний суд.

Суддя: