АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5663/17 Справа № 201/3716/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_2 та Заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2017 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про відшкодування шкоди і збитків, завданих працівником під час виконання своїх трудових обовязків,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2017 року було закрито провадження в частині позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення 430000,00 грн. - суми боргу, 225149,17 грн. - збитків (упущена вигода) станом на 10 жовтня 2008 року, 236500,00 грн. суми інфляційних втрат станом на 10 жовтня 2008 року, 43577,26 грн. 3% річних станом на 10 жовтня 2008 року та 1000000,00 грн. моральна шкода.

Не погодившись із такою ухвалою, ОСОБА_2 та заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати оскаржувану ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що за результатом розгляду позовних вимог ОСОБА_2 неодноразово ухвалювались рішення, які переглядались як апеляційною, так і касаційною інстанціями.

Так, згідно постанови Верховного суду України від 02 листопада 2016 року у справі №6-1693цс16 за результатом розгляду скарги Генерального прокурора України, дану справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи 23 січня 2017 року позивачем було уточнено позовні вимоги, в редакції яких ОСОБА_2 просив стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» борг з урахуванням інфляції за затримку відшкодування шкоди розрахований за період з 26 травня 2005 року по 10 грудня 2013 року в розмірі 918050,00 грн., 3% річних в розмірі 110268,00 грн. за період з 26 травня 2005 року по 10 грудня 2013 року, упущену вигоду (збитки) в розмірі 717457,00 грн., а всього 1315775,00 грн.

Крім того, інфляційні втрати розраховані за період з 10 грудня 2013 року по 10 лютого 2017 року на суму боргу 1315775,00 грн., в розмірі 2647076,00 грн., 3% річних за цей же період в розмірі 125233,00 грн., упущену вигоду в розмірі 1106224,00 грн., а загалом - 3878533 грн. та моральну шкоду в розмірі 1500000,00 грн.

29 травня 2017 року позивачем подана заява про уточнення позовних вимог, в редакції якої порівняно з уточненнями від 23 січня 2017 року змінилася сума нарахувань інфляційних втрат, а саме збільшений ОСОБА_2 нараховано інфляційні втрати за період з 10 грудня 2013 року по 29 травня 2017 року, на суму боргу 1315775,00 грн., яка складається з боргу з урахуванням інфляції за затримку відшкодування шкоди розрахований за період з 26 травня 2005 року по 10 грудня 2013 року в розмірі 918050,00 грн., 3% річних в розмірі 110268,00 грн., за період з 26 травня 2005 року по 10 грудня 2013 року, упущену вигоду (збитки) в розмірі 717457,00 грн., отже загалом з урахування уточнень позову ОСОБА_2 просив стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» 4123656, 87 грн. та моральну шкоду в розмірі 1500000,00 грн.

В ході перегляду справи, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось із клопотанням про закриття провадження у справі з підстав п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України в частині позовних вимог про стягнення 43000,00 грн. - суми боргу; 225149,17 грн. збитків (упущеної вигоди) станом на 10 жовтня 2008 року; 236500,00 грн. суму інфляційних втрат станом на 10 жовтня 2008 року; 43577,26 грн. 3% річних станом на 10 жовтня 2008 року 1000000,00 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування вказаного клопотання представник відповідача посилався на те, що за наслідками розгляду цивільної справи №2-110/2008 року рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2008 року залишеним без змін в цій частині ухвалою Верховного суду України від 07 жовтня 2009 року, ОСОБА_2, з підстав ст. 625, ст. 1172 ЦК України було відмовлено в стягненні з відповідача інфляційних втрат, 3% річних, упущеної вигоди та моральної шкоди.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду, яке постановлено з привожу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Задовольняючи клопотання ПАТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції керувався положеннями п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України та виходив із того, що по заявленим позивачем вимогам про стягнення 43000,00 грн. - суми боргу; 225149,17 грн. збитків (упущеної вигоди) станом на 10 жовтня 2008 року; 236500,00 грн. суму інфляційних втрат станом на 10 жовтня 2008 року; 43577,26 грн. 3% річних станом на 10 жовтня 2008 року 1000000,00 грн. моральної шкоди вже ухвалювалось рішення, яке набрало законної сили згідно ухвали Верховного суду України від 07 жовтня 2009 року за результатом перегляду цивільної справи №2-110/2008, а тому є всі підстави для закриття провадження в цій частині.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції та не вбачає з боку суду порушень норм діючого цивільного процесуального законодавства при постановленні оскаржуваної ОСОБА_2 та заступником прокурора Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_2 ухвали.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що в ухвалі ВССУ від 11 лютого 2015 року, скасовуючи рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року, касаційний суд зазначив, що вирішуючи спір по суті, апеляційний суд не перевірив, чи не є за своїм змістом аналогічними вимоги ОСОБА_2 про стягнення з підстав ст. 625, ст. 1172 ЦК України інфляційні витрат, 3% річних та пені із вимогами у справі №2-110/2008, за наслідками розгляду якої рішенням суду від 31 жовтня 2008 року, залишеним без змін в цій частині ухвалою Верховного суду України від 07 жовтня 2009 року, в задоволені позову було відмовлено.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Також, проаналізувавши обставини встановлені судовими рішеннями у цивільній справі №2-110/2008 року за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача, стягнення заборгованості і відшкодування моральної шкоди, суд апеляційної інстанції зясував, що дійсно предметом розгляду у даній справі (№201/3716/13-ц) є позовні вимоги про стягнення 430000,00 грн.; 225149,17 грн. збитки (упущена вигода) станом на 10 жовтня 2008 року; 236500,00 грн. - суму інфляційних втрат станом на 10 жовтня 2008 року; 43577,26 грн.; 42500,00 грн. - пеня станом на 10 жовтня 2008 року, 1000000,00 грн. моральна шкода, які вже були предметом розгляду справи №2-110/2008.

Належних доказів в розумінні вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України на спростування вищезазначених обставин, апелянтами надано не було.

За таких обставин, керуючись положеннями ст. ст. 209, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2017 року про закриття провадження залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_3