СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун.№759/3601/17
пр.№2/759/2996/17
09 червня 2017 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Войтенко Ю.В.
за участю секретаря - Самчик І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
ПозивачОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.
Свої вимоги мотивує тим, що 12.03.2010 року позивач уклав шлюб з відповідачем ОСОБА_3. Від шлюбу вони мають спільну доньку - ОСОБА_4. Через різні погляди на життя між позивачем та відповідачем тривалий час не підтримуються шлюбні відносини, вони не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між ними втрачено. Як зазначає позивач, на даний час шлюб носить лише формальний характер, відносини, що склалися між ними, носять стійкий характер, а шлюб між ними фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
В судовому засіданні, позивач свої вимоги підтримав, повідомив, що у них з відповідачем шлюб існує формально і він вважає подальше сумісне життя є неможливим. Зазначив, що з відповідачем не проживає спільно. Строку на примирення просив не надавати та від відшкодування судового збору відмовився.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с. 20).
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи.
Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд дійшов до таких висновків.
Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу.
У відповідності до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 12.03.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 139, Свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 12.03.2010 (а.с. 7).
Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 08.10.2010 року (а.с.6).
Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін.
Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 існує формально, а тому підлягає розірванню.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ч.2 ст.104, ст.ст. 110, 112, 113 СК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем м. Овруч Житомирської обл., та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою м. Києва, зареєстрований 26.03.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 139.
Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
На це заочне рішення відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії може бути подана заява до Святошинського районного суду м. Києва про перегляд цього заочного рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Войтенко