Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1602/17
Провадження №: 6/332/59/17
У Х В А Л А

іменем України

15 червня 2017 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон за межі України без вилучення паспортного документу відносно ОСОБА_3 -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2017 року Заводський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон за межі України без вилучення паспортного документу відносно ОСОБА_3. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 1/0808/205/2012 виданого 18.12.2012 року Заводським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь «Міської клінічної лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги» кошти витрачені закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого в розмірі 6480, 72 грн.

Згідно ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Головний державний виконавець Кеніх О.Й. через канцелярію суду надав заяву про розгляд подання без його участі.

У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Порядок розгляду подання встановлений ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, за якою суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 1/0808/205/2012 виданого 18.12.2012 року Заводським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь «Міської клінічної лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги» матеріальну кошти витрачені закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого в розмірі 6480, 72 грн.

Постановою державного виконавця Кеніх О.Й. від 13.09.2016 року у відповідності до ст. 2,17,18,19,25 Закону України «Про виконавче провадження» було відкрито виконавче провадження. Як зазначено в поданні, боржник ухиляється від виконання зобовязань у самостійному порядку. Сума заборгованості по виконавчому документу не сплачена. Державним виконавцем надіслано на адресу ОСОБА_3 вимогу від 02.02.2017 року. Згідно наданих відповідей на запити державного виконавця з АІС, Держгеокадастру, за боржником транспортний засіб та земельна ділянка не зареєстровані.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» від 21 січня 1994року (зі змінами), громадянин України може бути обмежений управі виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконанні зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору у передбачених законом випадках.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року (зі змінами та доповненнями) (надалі Закон).

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає декілька видів обмеження виїзді громадян України за кордон, зокрема: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту та тимчасового відмовлено у виїзді за кордон у певних випадках, що визначені в цій статті.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який мас паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов'язань.

З аналізу цих правових норм вбачається, що особі, яка має паспорт для виїзду за межі України, та має такий намір, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадку ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням, органи державної виконавчої служби повинні посилатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобов'язань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

При зверненні до суду із зазначеним поданням державний виконавець не навів жодних з перелічених обставин, а послався, як на підставу для обрання такого обмеження боржнику, тільки на наявність боргових зобов'язань.

В матеріалах подання міститься заява стягувача про відкриття виконавчого провадження, постанова про відкриття виконавчого провадження, копія виконавчого листа, акти державного виконавця складені 24.10.2016 року, 09.11.2016 року та 03.01.2017 року, з яких вбачається те, що при здійсненні виходу на адресу проживання ОСОБА_3 двері ніхто не відчинив, а також відповіді на запити державного виконавця з АІС, Держгеокадастру, відповідно до яких за боржником транспортний засіб та земельна ділянка не зареєстровані.

В поданні ставиться питання про обмеження громадянина України ОСОБА_3 в праві виїзду за кордон, але в поданні відсутні відомості про те, що боржник документувався паспортом громадянина для виїзду за кордон, тобто заявник просить суд обмежити громадянина в праві, якого він взагалі можливо, не має.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Суд враховує відсутністьу боржника паспорта для виїзду за кордон та дозволу на виїзд боржника на постійне місце проживання за межі України, а також не доведеність державним виконавцем ухилення ОСОБА_3 своїх зобовязань, за таких підстав подання є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.33 Конституції України, ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», , ст.ст. 209-210, 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон за межі України без вилучення паспортного документу відносно ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В.Марченко