Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2786/17 Головуючий у 1 інстанції: Громова І.Б.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» на заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25 квітня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на майно в рахунок погашення заборгованості за кредитом, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на майно в рахунок погашення заборгованості за кредитом.

В обґрунтування позову зазначали, що 04.05.2007 року між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 014/17-16/6926-11, за яким банк надав відповідачці ОСОБА_4 кредит у сумі 35 350,00 доларів США строком до 03.05.2027р. зі сплатою 12,85% річних. Надання кредитних коштів відбулося шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. В позові також зазначено, що 20.04.2015 року між сторонами справи була укладена додаткова угода, згідно якої сторони погодились на зміну валюти в кредитному договорі, а саме ОСОБА_4 був наданий другий транш на рефінансування заборгованості за першим траншем у сумі 35 350,00 гривень. Також у додатковій угоді була встановлена нова процентна ставка за користування кредитом в розмірі 17%. Позивач зазначає, що з ціллю забезпечення належного виконання умов кредитного договору, 04.05.2007 р. також були укладені: договір поруки, де ОСОБА_5 виступив поручителем ОСОБА_4 та взяв на себе зобовязання перед банком та договір Іпотеки, згідно якого виконання зобовязань за кредитним договором було забезпечено нерухомим майном(житловий будинок площею 75,0 м2, житловою площею 42,6 м2, що розташований за адресою: Запорізька область Запорізький район, с. Володимирівське, вул. Підгірна, 24). Вказаний житловий будинок належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу. Банк вказав, що відповідачі не виконують свої зобовязання за кредитним договором, а тому станом на 28.11.2016р. має заборгованість, яка складається з: заборгованості за кредитом 389 438,56 грн.; заборгованості по сплаті відсотків 51 000,20 грн.

Посилаючись на ці обставини, просили стягнути з ОСОБА_5 на користь банку достроково заборгованість за кредитним договором №014/17-16/6926-11 від 04.05.2007 року в сумі 440 438,76 грн. та у рахунок погашення заборгованості в сумі 440 438,76 грн. за кредитним договором №014/17-16/6926-11 від 04.05.2007р. звернути стягнення на предмет іпотеки:житловий будинок площею 75,0 м2, житловою площею 42,6 м2, що розташований за адресою: Запорізька область Запорізький район, с. Володимирівське, вул. Підгірна, 24, належить ОСОБА_6 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7 04.05.2007р., зареєстрований за №1454 та на підставі витягу з державного реєстру правочинів №3931049 від 04.05.2007р., шляхом реалізації її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну встановити на рівні ринкових цін на підставі оцінки, проведеної у межах виконавчого провадження. Також банк просив стягнути з ОСОБА_4 на користь банку витрати по оплаті судового збору в розмірі 6 606,58 грн.

Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 25 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

18 вересня 2017 року від ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» на адресу апеляційного суду Запорізької області надійшла заява про відкликання апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.300 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відкликати її до початку розгляду справи в апеляційному суді.

У п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» розяснено, що початком розгляду справи є - постановлення ухвали про призначення справи до розгляду (стаття 302 ЦПК).

Оскільки ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області від 14 червня 2017 року справу призначено до розгляду, вирішення питання щодо поданої ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» заяви про відкликання апеляційної скарги на стадії розгляду справи не передбачено цивільним процесуальним законодавством.

Згідно вимог ч.4 ст.300 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право протягом усього часу розгляду справи відмовитися від неї повністю або частково. Питання про прийняття відмови від апеляційної скарги і закриття у звязку з цим апеляційного провадження вирішується апеляційним судом, що розглядає справу, в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 04.05.2007року між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір за №014/17-16/6926-11. Згідно вказаного кредитного договору банк надав ОСОБА_4 кредит у сумі 35 350,00 доларів США строком до 03.05.2027року зі сплатою 12,85% річних. Вказаний кредитний договір є споживчім, оскільки грошові кошти (кредит) були надані на придбання житлового будинку що знаходиться за адресою: Запорізька область Запорізький район, с. Володимирівське, вул.. Підгірна, 24.

Крім того, 04.05.2007р. між ОСОБА_5 та ВАТ «ОСОБА_3 банк Аваль» був укладений договір поруки №014/17-16/6926-1, згідно умов п.1.2. якого ОСОБА_5 взяв на себе зобовязання повернути кредит в розмірі 35 350,00 доларів США відповідно до кредитного договору №№014/17-16/6926-11 та сплатити проценти за користування вказаним кредитом, комісійну винагороду, неустойку у випадках установлених Договором.

Також, 04.05.2007р. між ОСОБА_4 та ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» був укладений договір Іпотеки, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7 Згідно вказаного договору, а саме п. 1.1, п. 1.2. забезпечує виконання кредитного договору №014/17-16/6926-11 від 04.05.2007р., а предметом іпотеки є нерухоме майно: житловий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область Запорізький район, с. Володимирівське, вул.. Підгірна, 24, який належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу від 04.05.2007р. № 1454 та на підставі витягу з державного реєстру правочинів №3931049 від 04.05.2007р., номер правочину №2066572.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, кредит відповідачу надав, про що свідчить наявна в матеріалах справи заява на видачу готівки №1 від 23 лютого 2007 року.

Положеннями ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки ОСОБА_5 взяті на себе зобов'язання не виконує, то в нього станом на 28 листопада 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 440438,76 грн., у тому числі заборгованість за кредитом 389 438,56 грн.; заборгованість по сплаті відсотків 51 000,20 грн.

Положеннями ст. ст. 590, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

31.08.2016 року банком на адресу відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було направлено вимогу про повернення заборгованості за кредитом, яка своєчасно була отримана відповідачкою, що також підтверджується матеріалами справи (а.с.57-60).

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Виходячи зі змісту поняття "ціна", як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм ст. ст. 38, 39 Закону "Про іпотеку", суд доходить висновку, що у розумінні норми ст. 39 Закону "Про іпотеку" встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 цього Закону.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року № 6-61цс15.

Тож, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» суд першої інстанції керувався положеннями Цивільного кодексу України, Закону України "Про іпотеку" та виходив із того, що позивачем не було надано суду належних доказів на підтвердження вартості іпотеки, зокрема, звіту про оцінку вартості майна на момент звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на викладі фабули справи та є повторенням обставин, якими відповідач обґрунтовував свої заперечення проти позову, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Всі докази та обставин, на які посилається банк в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» відхилити.

Заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25 квітня 2017 року по цій справі залишити без мін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: