АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 193/1981/16-ц Головуючий в 1 інстанції Шумська О.В.
Провадження №22ц/774/999/К/17 Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар: Гладиш К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3, третя особа - ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АЕС № 091820 виданого 04 березня 2008 року РЕВ 9-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 є власником автомобіля марки GEELY MR7151A, 2007 року випуску реєстраційний № НОМЕР_1.

24 листопада 2012 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_3 самовільно, без дозволу, взяв з гаража позивача по вул. Лесі Українки, буд. 14 в смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області належний йому на праві власності автомобіль марки GEELY MR7151A, 2007 року випуску реєстраційний № НОМЕР_1 та поїхавши до магазину, під час руху по вул. Больнична напроти будинку № 28 не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість, допустив зїзд за межі проїжджої частини де допустив наїзд на перешкоду, після чого автомобіль перекинувся.

По факту даної ДТП була проведена перевірка співробітниками Софіївського ДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, по результатам якої на водія ОСОБА_3 був складений адміністративний протокол за порушення вимог Правил дорожнього руху України, який було передано для розгляду по місцю скоєння правопорушення в Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2012 р., по адміністративній справі 439/1836/12 ОСОБА_3 був визнаний винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та підданий стягненню у вигляді штрафу у розмірі 425 грнвень в доход держави. Постанова ОСОБА_3 не оскаржувалась та набрала чинності 28 грудня 2012 року.

Крім того, постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2012 р., по адміністративній справі 439/1835/12 ОСОБА_3 був визнаний винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, та підданий стягненню у вигляді громадських робіт на строк 50 (пятьдесят) годин.

10 грудня 2012 року о 10 год. 15 хв. позивачем до Софіївського РВ ГУ УМВС України в Дніпропетровській області було зроблено по телефону повідомлення про дану дорожньо-транспортну пригоду яка мала місце 24 листопада 2012 року.

Дане повідомлення було зареєстровано до журналу єдиного обліку Софіївського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області та внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085.

Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000085, 31 січня 2016 року було призначено та проведено 29 лютого 2016 року Дніпропетровським Науково-дослідним Експертно-Криміналістичним Центром Міністретства Внутрішніх Справ України судово-автотоварознавча експертиза № 4/37-69 для визначення ринкової вартості автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно вказаного висновку середня (ринкова) вартість транспортного засобу «GEELY MR7151A», 2007 року випуску реєстраційний № НОМЕР_1 на момент вчинення правопорушення, тобто станом на 24 листопада 2012 року складає 39 996, 34 грн. (тридцять девять тисяч девятсот девяносто шість грн..34 коп.)

22 червня 2016 року старшим слідчим Софіївського відділення Дніпродзержинського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 матеріали досудового розслідування внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, яким розяснено право позивача звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Раніше до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди позивач не звертався тому, що було відкрите кримінальне провадження № 0000085 і він відповідно ст. 128 Кримінального процесуального кодексу бажав заявити цивільний позов під час підготовчого розгляду кримінального провадження в суді, але кримінальне провадження було закрите.

Позивачем у 2012 році була застрахована цивільно-правова відповідальність ПАТ «Страхова група «ТАС» але позивач після скоєння ДТП ОСОБА_3 до страхової компанії не звертався.

На підставі наведених обставин позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь матеріальні збитки в сумі 39 996 грн. 34 коп.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про повне задоволення позовних вимог посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві.

Крім того, представник позивача вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані строки позовної давності, оскільки кримінальне провадження № 0000085 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, та розяснено право позивача звернення до суду в порядку цивільного судочинства, тому, оскільки позивач не предявив цивільний позов в кримінальному провадженні, він має право предявити його в порядку цивільного судочинства.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, зокрема позивача та його представника, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Тому, виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача суд першої інстанції виходив з того, що ним пропущено процесуальний строк позовної давності для звернення із позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Софіївського районного суду від 19 грудня 2012 року, 24 листопада 2012 року близько 13 години 00 хвилин по вулиці Больнична в смт. Софіївка Софіївський район Дніпропетровська область напроти будинку №27, ОСОБА_3, керуючи в нетверезому стані автомобілем НОМЕР_2, який на праві приватної власності належить ОСОБА_1, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість, допустив зїзд за межі проїжджої частини, де допустив наїзд на перешкоду, після чого автомобіль перекинувся. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження, чим позивачу заподіяна матеріальна шкода, Даною постановою ОСОБА_3 був визнаний винним в скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України, та підданий стягненню у вигляді штрафу у розмірі 425 грнвень в доход держави. Постанова ОСОБА_3 не оскаржувалась та набрала чинності 28 грудня 2012 року (а.с.7).

Крім того, 10.12.2012 року до ЧЧ Софіївського РВ ГУ МВС від ОСОБА_1 по телефону надійшло повідомлення про те, що 24.11.2012 року близько 10:00 годин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 під час спільного з ОСОБА_1 розпиття спиртних напоїв, самовільно, без дозволу заявника взяв з гаража належний йому автомобіль Джилі д/з АЕ4286ВТ та поїхавши за спиртними напоями не впорався з керуванням та розбив вищевказаний автомобіль за який ОСОБА_1 сплачує кошти за кредитом.

Дане повідомлення зареєстровано до журналу єдиного обліку Софіївського ВП №152 від 10.12.2012 року, та внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000085 від 10.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

22 червня 2016 року старшим слідчим Софіївського відділення Дніпродзержинського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 кримінальне провадження за № 0000085, було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, та розяснено право позивача на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Звертаючись до суду із позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач посилався на те, що оскільки він не предявив цивільний позов у кримінальному провадженні, він має право на звернення до суду з цивільним позовом.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про застосування строку позовної давності (а.с.69).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Для обчислення давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль позивача і йому завдано майнової шкоди, є тим днем, коли позивач дізнався про порушення свого права та про особу, яка його порушили і саме із цього часу в нього виникло право вимоги як до безпосереднього заподіювача шкоди, так і до страхової компанії, відповідальної за останнього.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року № 6-309/цс15 і відповідно до ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З позовом до суду про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач ОСОБА_1 звернувся в листопаді 2016 року, тобто з порушенням трирічного строку позовної давності, визначеного ст. 257 ЦК України, що є підставою для відмови позивачу в задоволенні його позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неправильно застосовані строки позовної давності, оскільки кримінальне провадження № 0000085 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, та розяснено право позивача звернення до суду в порядку цивільного судочинства, тому, оскільки позивач не предявив цивільний позов в кримінальному провадженні, він має право предявити його в порядку цивільного судочинства колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки в даному випадку початок перебігу строку позовної давності починається з моменту ДТП, внаслідок якого пошкоджено автомобіль позивача, тобто з того моменту, коли позивач дізнався про порушення свого права.

Крім того слід зауважити, що відповідно до вимог ст. 128 КПК України, передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду предявити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Проте, позивач, протягом тривалого часу, починаючи з моменту виникнення права на звернення до суду з позовом, таким правом не скористався як в кримінальному, так і в цивільному провадженнях.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду на підставі ст.308 ЦПК України має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: