Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №311/3333/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Пушкарьова С.П.
Провадження №22-ц/778/2278/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 03 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИЛА :

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначав, що 20 листопада 2010 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_4, зареєстрований Приморською сільською радою Василівського району Запорізької області за актовим записом № 16.

Шлюб розірвано рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 04 вересня 2012 року, яке набрало законної сили 14 вересня 2012 року.

Від даного шлюбу мають дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 15 жовтня 2012 року у справі № 0802/6382/2012 з позивача було стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

На час ухвалення рішення Василівським районним судом від 15 жовтня 2012 року про стягнення аліментів позивач у шлюбі не перебував, інших дітей у нього не було. На сьогоднішній день обставини змінилися. 02 серпня 2014 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_7 26 січня 2016 року у нього з дружиною народився син ОСОБА_8 ОСОБА_6 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років і знаходиться на утриманні позивача, який на сьогоднішній день є одним працюючим. Сам по собі факт народження другої дитини впливає на розподіл доходів ОСОБА_3 з урахуванням обовязку утримувати дитину. Його витрати на утримання дитини та дружини зросли.

На підставі викладеного позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 15 жовтня 2012 року у справі № 0802/6382/2012, провадження № 2/802/1213/2012, з нього на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/4 на 1/8 частку усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 03 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 15 жовтня 2012 року у справі № 0802/6382/2012 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 на 1/6 частку усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

У апеляційній скарзі ОСОБА_9 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки ( а.с. 56 ) до апеляційного суду не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила .

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Відкладення розгляду справи на невизначений термін суперечить вимогам ч. 1 статті 303-1 ЦПК України.

Виходячи з того, що неявка належно повідомленої особи не перешкоджає розгляду справи за її відсутності, керуючись принципом ефективності судового процесу, спрямованому на недопущення затягування розгляду справи та ст. 305 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності ОСОБА_4

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів щодо зменшення його заробітку з дня призначення аліментів і на час подання позову, погіршення матеріального становища, погіршення або поліпшення його здоровя. Разом з тим, оскільки у позивача є друга дитина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, тому розмір подальшого утримання малолітньої дитини має бути визначений в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є правильним, ґрунтується на нормах матеріального права та узгоджуються з нормами процесуального права.

Установлено, що з 20 листопада 2010 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_4, який зареєстрований Приморською сільською радою Василівського району Запорізької області за актовим записом № 16.

Від даного шлюбу мають дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб розірвано рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 04 вересня 2012 року, яке набрало законної сили 14 вересня 2012 року.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 15 жовтня 2012 року з позивача на користь відповідача ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_10, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття, а також кошти на утримання ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини всього його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення ОСОБА_5 трьох років, починаючи стягнення з 24 вересня 2012 року (а.с. 15).

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, відповідно до ст. 181 СК України.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що для вирішення питання про зменшення в даному випадку розміру аліментів, визначених за рішенням суду від 15 жовтня 2012 року, позивачу необхідно довести, що після ухвалення рішення і до звернення до суду з цим позовом, тобто станом на листопад 2016 року, у нього змінився матеріальний, сімейний стан чи стан здоров'я в бік погіршення, що об'єктивно впливає на можливість матеріального утримання неповнолітньої дитини.

Суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

З матеріалів справи убачається, що26 січня 2016 року у позивача від другого шлюбу народився син - ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 293717, виданого виконавчим комітетом Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області 01 лютого 2016 року (а.с. 6).

Згідно довідки про доходи № 571 від 16 листопада 2016 року, виданою пасажирським вагонним депо Запоріжжя-1 регіональної філії «Придніпровська залізниця» вбачається, що позивач ОСОБА_3 отримав за рік зарплату в розмірі 56903 грн. 71 коп, заробітна плата за місяць становить близько 4741 грн. 97 коп. ( а.с. 7).

Згідно наданої довідки 1/6 частка заробітної плати позивача складає 933,27 грн. на місяць.

Згідно ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум на дітей віком до 06 років складає 1700,00 грн. на місяць.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Оскільки в судовому засіданні були встановлені лише обставини щодо зміни сімейного стану позивача, доказів погіршення свого матеріального становища та погіршення чи поліпшення його здоровя, позивач суду не надав ні в суд першої інстанції ні в апеляційну інстанцію, тому суд першої інстанції вірно застосувавши положення ст. ст. 180-182, 184, 192 СК України, належним чином оцінивши наявні у справі докази (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив за наявності правових підстав для зменшення визначеного судом розміру аліментів з ? частки до 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 30%. прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

При цьому суд першої інстанції врахував, що здійснюючи свої права та виконуючи обов'язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини (ст. 155 СК України).

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що позивач не спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) позивача, останній суду не надав.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріальний стан відповідача ОСОБА_4 поліпшився у звязку з її одруженням, є неспроможними, оскільки ці обставини не впливають на правильність висновків суду щодо забезпечення рівня аліментів на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду щодо відсутності підстав для зменшення розміру аліментів не спростовують, оскільки є повторенням обставин, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне й обґрунтоване рішення, подану апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 03 квітня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: