Справа № 215/5451/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Науменко Я.О.

за участю: секретаря Конопліної С.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №7 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста в особі ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю; третя особа: ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 р. позивач звернулася до суду з позовом, уточнивши його у січні та лютому 2017 року, просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 3/4 квартири АДРЕСА_1 (ОСОБА_5) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, яка належала померлій 29.09.2006 р. ОСОБА_6. При цьому посилається на те, що 29.09.2006 р. померла її рідна сестра ОСОБА_6, якій належала зазначена квартира на підставі свідоцтва про право власності на житло №309-8 від 29.09.1995 р. і після якої відкрилася спадщина на зазначену квартиру. На день смерті ОСОБА_6 разом з нею проживала і була прописана непрацездатна мати позивачки ОСОБА_7 Ще при житті ОСОБА_6 склала заповіт, яким заповіла свою квартиру онуці ОСОБА_4 Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07.11.2008 р. встановлено факт родинних відносин, що померла 29.09.2006 р. ОСОБА_6 була донькою ОСОБА_7 та факт прийняття спадщини ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_6, визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_2. Згідно з листом шостої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори від 17.07.2008 р. шляхом подачі заяви про прийняття спадщини звернулась спадкоємиця за заповітом ОСОБА_4 Позивач вказує, що остання до цього часу не одержала свідоцтва про право власності за заповітом та вимог до спадкового майна не заявляла, позивачка її жодного разу у квартирі не бачила, її місцезнаходження не відоме. При цьому, відповідно до свідоцтва про право власності на спірну квартиру, право власності зареєстровано за двома особами: ОСОБА_7 (1/4 частини) та ОСОБА_6 (3/4 частини). 16.02.2009 р. померла ОСОБА_7 мати позивачки. Вважає, що оскільки вона допомагала своїй померлій сестрі ОСОБА_6, доглядала до смерті свою стареньку матір ОСОБА_7, несла витрати по догляду за ними та їх захороненню, сплачувала комунальні послуги по день смерті матері, володіє та доглядає за спірною квартирою більше 10 років, просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 3/4 квартири АДРЕСА_1 (ОСОБА_5) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Позивач та її представник у судовому засіданні свої вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 міська рада у судове засідання свого представника не направив, листом №139 від 03.03.2017 р. пояснив, що представництво інтересів у суді ОСОБА_3 міської ради покладено на виконком Тернівської районної у місті ОСОБА_8 ради.

Виконавчий комітет Тернівської районної у місті ОСОБА_8 ради листом вих. №1/31-137 від 09.03.2017 р. просить суд розглядати справу без участі свого представника та при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Ухвалою від 09.03.2017 р. до участі у справі залучено ОСОБА_4 як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Третя особа у судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи докази, а саме: копії свідоцтв про смерть ОСОБА_6 та ОСОБА_7, свідоцтва №309-8 від 29.09.1995 р. про право власності на квартиру, рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07.11.2008 р. по справі №2-4746 2008 р., витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, листа №2062 від 24.05.2008 р. шостої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, довідок КЖП №22, телеграми від 07.08.2002 р., інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, звіту про оцінку майна, технічного паспорту, лист шостої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори №594/02-14 від 23.02.2017 р., копії інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, лист шостої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори №593/02-14 від 23.02.2017 р., копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, лист шостої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори №1085/02-14 від 24.03.2017 р. разом із інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 4,5,6,7,8,9,10,11,12,13-14,15,57-76,82,83-113,126,127-128,132,133-134), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом №309-8 від 29.09.1995 р. про право власності на житло підтверджено, що власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_6.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 30.09.2006 р. ОСОБА_6 померла 29.09.2006 р.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07.11.2008 р. встановлено факт родинних відносин, що ОСОБА_6, померла 29.09.2006 р., була донькою ОСОБА_7. Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_9 Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом, на обовязкову частину у спадщині, після померлої 29.09.2006 р. ОСОБА_6

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.02.2009 р. за ОСОБА_7 зареєстровано 1/4 частини приватної спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_3.

Довідкою КЖП №22 від 21.07.2008 р. підтверджено, що ОСОБА_6 була зареєстрована у вищезгаданій квартирі з 02.09.1974 р. по день смерті 29.09.2016 р. З дня її смерті зареєстрована в квартирі одна особа ОСОБА_10, мати.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 17.02.2009 р. ОСОБА_7 померла 17.02.2009 р.

Довідкою від 02.03.2009 р., виданої КЖП №14, підтверджується, що з 16.02.2009 р. у квартирі 52, по вул. Федоренка, буд. 17 в м. Кривому Розі ніхто не зареєстрований.

З Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна станом на 29.01.2015 р. власниками квартири АДРЕСА_3 є: ОСОБА_7 частка власності 1/4 згідно з рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07.11.2008 р. справа №2-4746 2008 р. та ОСОБА_6 частка власності 3/4 відповідно до дубліката про право власності від 23.01.2009 р. замість втраченого свідоцтва про право власності.

Із наданого позивачкою звіту про оцінку майна станом на 24.02.2017 р. виконаного субєктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_11, вбачається, що середня (ринкова) вартість обєкта оцінки на момент смерті власників ОСОБА_6 29.09.2006 р. та ОСОБА_7 16.02.2009 р. для цілей оподаткування становить без ПДВ 48 069,00 грн.

З листів шостої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори №593/02-14 від 23.02.2017 р. та №1085/02-14 від 24.03.2017 р. вбачається, що після смерті ОСОБА_6, померлої 29.09.2006 р., до нотаріальної контори 07.02.2007 р. з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась ОСОБА_4; 08.02.2007 р. із заявою про прийняття спадщини згідно зі ст.1241 ЦК України як непрацездатна особа звернулась ОСОБА_7. Крім них, ніхто з заявами про прийняття або відмову від спадщини до державної нотаріальної контори не звертався.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У відповідності до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною власністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

У п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» зазначено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя ст. 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга ст. 344 ЦК України).

Згідно з розясненнями, що містяться в п.6 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" від 28.01.2013р. за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Крім цього, при вирішенні спорів, повязаних із виникненням і припиненням права власності, судам слід мати на увазі, що норми ст. 344 ЦК України про набувальну давність не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалось на підставі договірних зобовязань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника.

Отже, враховуючи викладене, вбачається, що добросовісність володіння полягає у тому, що володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю; володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння повинно бути безперервним протягом визначених строків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.10, ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

У судовому засіданні представник позивачки зазначила, що зараз у спірній квартирі ніхто не проживає, сама квартира знаходиться у занедбаному стані, там відключений газ і перекрита вода. Позивачка навідується до квартири тільки в разі виникнення аварійної ситуації.

Судом встановлено, що позивач лише користувалася спірною квартирою, коли доглядала свою сестру та матір, їй було відомо, що вона користується чужим майном, на даний час позивачка у спірній квартирі не проживає, зрідка туди навідується, а тому на даний випадок дія норми 344 ЦК України не поширюється.

Доводи позивачки про те, що вона більше 10 років безперервно користується спірною квартирою, чоловік позивачки проводив ремонтні роботи у даній квартирі, а також те, що позивачка сплачувала всі комунальні послуги, до уваги прийняти не можна, оскільки ці дії позивача не свідчать про набуття нею права власності на квартиру та не є підставою для набуття такого права.

Крім того, судом встановлено наявність спадкоємця на спірне майно ОСОБА_4, яка звернулась до нотаріальної контори 07.02.2007 р. з заявою про прийняття спадщини за заповітом, про що відомо позивачці і нею не заперечується. Проте, позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Посилання позивачки на те, що ОСОБА_4 не набула права власності на квартиру за заповітом суд не приймає до уваги, оскільки строк отримання ним відповідного свідоцтва про право на спадщину не обмежується відповідно до положень ст.1298 ЦК України. Крім того, безпідставними є посилання позивача на те, що ОСОБА_4 добровільно залишила спірну квартиру.

Таким чином, позивач не набула права власності на зазначене майно у порядку набувальної давності, так як вона заволоділа чужим майном недобросовісно, вона знала, що володіє річчю незаконно, оскільки їй відомий факт наявності прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_4

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16, 325, 328,344 ЦК України та керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215,218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіальної громади міста в особі ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю; третя особа: ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-и денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: